Справа № 344/1040/24
Провадження № 11-сс/4808/35/24
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 січня 2024 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в кримінальному провадженні №0003718 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , на строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, встановивши альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді застави в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вважає, що вказана ухвала є незаконною, оскільки вона винесена істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав. Зазначає, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень обґрунтовується зібраними в ході кримінального провадження доказами, а саме відомостями, які містяться у протоколах прийняття заяви про кримінальні правопорушення, протоколах огляду місця події, протоколах допиту потерпілих та свідків протоколах огляду відеозапису, протоколі огляду речей та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. Вказує, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Стверджує, що підставами вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому може змінити місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння. Також, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, офіційно ніде не працевлаштований, тому може вчинити кримінальне правопорушення метою незаконного збагачення. Зауважує, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, однак, на шлях виправлення не став належних висновків для себе не зробив.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 січня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , та застосовано щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, покладено відповідні обов`язки на строк до 15 березня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що органом досудового розслідування не надано релевантної інформації з приводу правових підстав затримання підозрюваного. Дійшов висновку, що відсутні ризики, які обумовлювали необхідність ізоляції підозрюваного ОСОБА_8 чи застосування запобіжного заходу, який би обумовлював обмеження вільного пересування підозрюваного. Крім того, слідчий суддя зазначив, що не доведено, що підозрюваний вчиняв або буде вчиняти будь-які дії з метою перешкодити проведенню досудового розслідування, що передбачало б застосуванню будь-якого іншого запобіжного заходу, ніж той, що застосовано судом.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу, наголошував на наявності всіх підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі не погоджується з видом запобіжного заходу, який застосований щодо ОСОБА_8 , - особистим зобов`язанням, вказує на підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють застосування запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

18 січня 2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру (а.п. 127-133) вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

За наявності ризиків передбачених п.п. 1, 5, ч. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий просив слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Проте, слідчий суддя дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу - особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів вважає, що при розгляді справи в суді першої інстанції прокурором не наведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Дані вимоги закону при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор не довів наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а також те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти відповідним ризикам, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу,запропонованого як слідчим так і прокурором, у вигляді домашнього арешту.

Висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки слідчим суддею, при вирішенні питання про застосування щодо нього саме такого запобіжного заходу, враховано те, що підозрюваний визнав вину у вчиненні дій, що вказані в клопотанні, не заперечував фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги прокурора були предметом дослідження слідчого судді, та не спростовують висновків, викладених в ухвалі, та не дають підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сама по собі тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, не дає законних підстав для більш суворого запобіжного заходу.

На переконання колегії суддів, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами прокурора.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання законним, обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і доводи прокурора, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків слідчого судді, викладених в ній.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

При прийнятті такого рішення колегія суддів врахувала, що станом на час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_8 виконує свої процесуальні обов`язки, прокурор повідомив, що порушення виконання процесуальних обов`язків з часу обрання запобіжного заходу не зафіксовано, також підозрюваний ОСОБА_8 на виклик апеляційного суду з`явився.

Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність особистого зобов`язання прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, суду про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 131-132, 176-178, 179, 183, 194, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 січня 2024 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5