УХВАЛА

11 грудня 2023 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого що полягає у невнесенні заяви про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , який перебуває в ДУ «Вінницька установа виконання покарань УДПСУ у Вінницькій області №1» звернувся до слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області, зі скаргою на бездіяльність слідчого ДБР м. Рівне ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якій просить зобов`язати слідчого внести його заяву повідомлення про злочин до ЄРДР.

У скарзі, вказує, що 08.11.2023 отримав лист слідчого від 04.10.2023 №2705 з к/п /14-01-03-5562/2023, про відмову у внесенні його заяви до ЄРДР. З такою відмовою він не погоджується.

Дослідивши скаргу, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Крім того, окремими пунктами вказаної статті визначено предмети оскарження, і залежно від цього їх суб`єкти.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи №818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Виходячи зі змісту скарги ОСОБА_2 , неможливо дійти висновку про те, яке саме рішення слідчого, і якого слідчого, останній оскаржує, оскільки до скарги не додано жодного документу, на підтвердження обставин, викладених у скарзі. Не долучено і до скарги заяву - повідомлення про злочин. У скарзі не зазначено, про те, уповноважену якого органу, слід зобов`язати внести його заяву повідомлення про злочину до ЄРДР.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, є невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Тобто, для відкриття провадження за скаргою на бездіяльність слідчого чи прокурора у суду мають бути наявні достатні дані про те, що прокурор чи слідчий отримав заяву або повідомлення про кримінальне правопорушення, подану заявником, однак не вніс відомостей до ЄРДР.

Таким чином, предметом оскарження за п.1 ч. 1ст. 303 КПК України, є бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

До ЄРДР серед іншого вносяться відомості про: 1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18), за якою якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року в справі №818/15/18 вказано, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

ОСОБА_2 у скарзі просить внести відомості до ЄРДР по його заяві повідомлення, однак не зазначає відносно яких саме осіб та яка попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення не зазначаючи статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).

Слідчий суддя не може виходити за межі поданої скарги.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Згідно ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, зокрема, що зі змісту скарги ОСОБА_2 , неможливо дійти висновку про те, яке саме рішення слідчого, і якого слідчого, останній оскаржує, до скарги не долучено заяву - повідомлення про злочин, у скарзі не зазначено, про те, уповноважену якого органу, слід зобов`язати внести його заяву повідомлення про злочину до ЄРДР, а також беручи до уваги положення ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 303, 304, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого що полягає у невнесенні заяви про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1