Справа № 544/2776/23
пров. № 1-кп/544/212/2023
Номер рядка звіту 285
В И Р О К

іменем України

27 листопада 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду на вул. Ярмарковій, 17 м. Пирятин обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0000401 від 04.09.2023, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малеч Березівського району Брестської області Республіки Білорусь, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта повна загальна середня, військового звання немає, військовозобов`язаного, участі в АТО, ООС, військових діях не приймав, урядових нагород не має, особою з інвалідністю та депутатом не являється, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в:

18 березня 2014 року відповідно 70 Указу Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого встановленим порядком, оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку зчим в Україні настав особливий період. В період дії воєнного стану в Україні, який відповідно до Указу від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введений на території України, який продовжено і дотепер. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03.03.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 7113, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 оголошено загальну мобілізацію, у тому числі і на території Полтавської області. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені у повістках. В подальшому встановлено, що ОСОБА_3 , 17 червня 2023 прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом для виявлення ступеню придатності, нащо останньому було надано направлення на військово-лікарську комісію. Згідно висновку військово-лікарської комісії КП «Пирятинська лікарня» від 04.08.2023 ОСОБА_3 визнано придатним до військової служби під час загальної мобілізації в Збройних Силах України. Після чого 05.08.2023 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 було вручено повістку про явку на 10.08.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправлення до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 . Одночасно з цим, ОСОБА_3 був повідомлений про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час загальної мобілізації. Однак, ОСОБА_3 , 10.08.2023 діючи умисно, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, будучи належним чином оповіщеним про прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та 10.08.2023 без поважних причин не з`явився на пункт збору до 2-го відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_4 , перед відправленням до військової частини НОМЕР_1 , котра дислокується в АДРЕСА_3 , для проходження військової служби за мобілізацією.

21 листопада 2023 року між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 , за участі захисника адковата ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості.

Угода містить формулювання та обсяг обвинувачення, а також правову кваліфікацію дій ОСОБА_3 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка відповідає тим, що зазначені в обвинувальному акті та істотні для відповідного кримінального провадження обставини.

Сторони визначили кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ст. 336 КК України, як ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

Угода містить інформацію про беззастережне визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Угодою про визнання винуватості встановлено, що ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення та зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вказаному обсязі в судовому провадженні.

При вирішенні питання щодо міри покарання прокурором у відповідності до вимог ст. 470 КПК України враховано наведені вище обставини та узгоджено із ОСОБА_3 міру його покарання, яку запропоновано призначити суду за результатами затвердження угоди.

Сторони запропонували суду призначити ОСОБА_3 за ст. 336 КК України узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно та повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому та погоджуються на призначення узгодженого покарання. Обставини, викладені в угоді про визнання винуватості не оспорював.

Захисник обвинуваченого вказав, що у його присутності між прокурором та обвинуваченим було укладено угоду про визнання винуватості у відповідності нормам КПК. Обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно та повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому та погоджуються на призначення узгодженого покарання.

Прокурор подану угоду про визнання винуватості підтримав в повному обсязі, просив суд про її затвердження з огляду на відповідність угоди вимогам чинного процесуального законодавства та добровільність її укладення. Просив призначити узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, після дослідження та аналізу змісту обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, наданих сторонами матеріалів, суд дійшов до таких висновків.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, віднесено до нетяжких злочинів, отже угода відповідає вимогам закону.

Судом установлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також установлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд бере до уваги викладене, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його молодий вік, пом`якшувальну обставину, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення з урахуванням особи винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно по місцю проживання, у лікарів на диспансерному обліку не перебуває.

Як вбачається зі змісту угоди про визнання винуватості, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ст. 336 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання визначення тривалості іспитового строку та обов`язків передбачених ст.ст. 75, 76 КК України є виключною компетенцією суду та вирішується ним самостійно, а тому враховуючи обставини справи, з огляду на тяжкість вчиненого злочину та його суспільну небезпеку, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_3 іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України для здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну його поведінку.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Доля речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 21 листопада 2023 року укладену між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі: оригінал розписки про отримання повістки на 10.08.2023 на ім`я ОСОБА_8 , з набранням вироку законної сили - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1