Провадження № 1-кп/127/540/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 23.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 305, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 305, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

У ході судового провадження прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 днів, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, а тому може переховуватись від суду, може продовжувати вчинювати злочини, може чинити тиск на свідків, а також обвинувачений ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відпали, обвинувачений ОСОБА_3 має на утриманні матір, яка хворіє та якій необхідна постійна допомога, а тому захисник просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відпали, обвинувачений не має наміру ухилятись від суду, зобов`язується з`являтись у судові засідання, а тому росив суд змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або визначити суму застави.

Суд вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення

Глава 18 КПК України визначає мету та підстави застосування запобіжних заходів, роз`яснює загальні положення, визначає обставини, що враховуються при обранні, продовженні запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом.

З вказаного слідує, що рішення суду про продовження строку тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає вимогам КПК України, але й постановлено з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2021 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У подальшому, ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 неодноразово продовжувався.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує вимоги ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З урахуванням вказаного суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту обвинувачується у вчиненні ряду особливо тяжких та тяжких злочинів, згідно пред`явленого обвинувачення є керівником злочинної організації, до затримання офіційно не працював та не мав стабільного джерела доходу.

Суд вважає, що прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені ряду особливо тяжких та тяжких злочинів, згідно пред`явленого обвинувачення являвся керівником злочинної організації, а тому він може продовжувати свою злочинну діяльність, може вчинювати інші злочини. Оскільки ОСОБА_3 до затримання не працював, не мав офіційного джерела доходу, зареєстрований та проживає на території Одеської області, а тому він може переховуватись від суду, може чинити тиск на свідків, може чинити тиск на інших учасників злочинної організації, а також обвинувачений ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи захисника, що обвинувачений має на утриманні хвору матір, як на підставу для застосування більш м`якого запобіжного заходу не є переконливими, оскільки у обвинуваченого ОСОБА_3 є брати та сестри, які надають допомогу матері.

Крім того, щодо клопотання обвинуваченого про визначення суми застави, суд звертає увагу, що розмір застави встановлюється відповідно до ст. 183 КПК України за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Розглядаючи під час судового розгляду клопотання сторони обвинувачення, щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого суд керується положеннями глави 18 КПК України, зокрема ст. 177, ст.178, ст. 194 КПК України.

Питання застосування застави не вирішується при розгляді клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це питання вирішувалось при обранні запобіжного заходу.

Таким чином, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , тяжкості інкримінованих злочинів, суд вважає, що клопотання обвинуваченого про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді застави не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ухвали суду не перестали існувати та не зменшились, а тому підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_3 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а у клопотанні захисника та обвинуваченого слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 370, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або визначення суми застави відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 20.01.2024 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» для виконання та вручення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суддя: