Провадження № 11-кп/824/2590/2022 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 13 серпня 2022 року.

Визначено розмір застави у розмірі 190 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає в сумі 471 390 грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). З покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Таке рішення, суд мотивував тим, що обставини викладені у клопотанні прокурора, а саме те, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки у розпорядженні суду відсутні докази, які б спростовували доводи, викладені прокурором, також відсутні докази, які б свідчили про те, що обвинувачений ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, такого характеру, які б унеможливлювали вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України. Одночасно суд врахував тривалість перебування обвинуваченого ОСОБА_6 в умовах слідчого ізолятора, та вважає за можливе зменшити розмір застави, який в достатній мірі буде гарантувати виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації обвинувачуваного у його власній квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючи обставини продовження в Україні строку дії воєнного стану, а також при необхідності можливе застосуванням електронного засобу контролю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду не підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами, які при цьому не розглянуті судом всебічно, повно і неупереджено, а також не було досліджено всіх обставин кримінального провадження, не оцінювався кожний доказ, також як і сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Вважає, що місцевим судом не дотримано вимог передбачених КПК України, зазначена ухвала не містить в собі належних і достатніх мотивів та підстав її ухвалення та є незаконною, необґрунтованою і не вмотивованою.

Звертає увагу, що стороною захисту вже зазначалося раніше, а наразі це і підтверджується матеріалами клопотання прокурора, будь які з перелічених підстав для обрання виняткового запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 відсутні, тим більше на даний час.

Також сторона захисту зазначає, що при продовжені виняткового запобіжного заходу необхідно взяти до уваги існування різниці між суворим заходом і винятковим та врахувати наявні неузгодження у кримінальному провадженні в цілому, що жодним чином не завадить розгляду справи по суті, але дасть можливість дотриматися прав людини при обрані обмежень. При цьому, абсолютно всіх учасників провадження має влаштувати тримання особи під цілодобовим домашнім арештом.

Зауважує, що судом першої інстанції не враховано наявність у обвинувачуваного ОСОБА_6 , достатніх коштів для утримання себе в умовах цілодобового домашнього арешту. При цьому, обвинувачуваний проживає у громадянському шлюбі і дружина бере на себе обов`язки допомагати йому в утриманні у цей час. Також є велика кількість осіб, що беруть його на поруки і згодні допомогти йому на час судового провадження. Натомість суд, в якості альтернативи, вказує заставу у розмірі 190 прожиткових мінімумів, яких у ОСОБА_6 просто не може бути, у зв`язку з відсутністю постійного місця роботи та здійсненням волонтерської діяльності. Отже, суд обираючи альтернативний захід знав, що він не може бути сприйнятим та втіленим ОСОБА_6 , тобто, не є альтернативним, а є таким, що застосований з метою тримати особу під вартою для можливості подальшого тиску на неї, шляхом порушення прав ОСОБА_6 .

Сторона захисту наголошує, що характеризуючи ОСОБА_6 слід враховувати, що в нього сформовані досить сталі соціальні зв`язки та не дивлячись на відсутність дітей, є інші фактори, які не дозволять йому недотримуватися встановленої для нього процесуальної поведінки. На підтвердження вказаного до матеріалів справи, що розглядається Голосіївським районним судом м. Києва було надано документальні підтвердження (характеристики та інше).

Вважає, що оцінюючи в сукупності викладені обставини та фактичну відсутність вагомих, наявних, та й взагалі просто доведених обставин для тримання особи під вартою необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід, який також є позбавленням свободи, а саме, цілодобовий домашній арешт, бо саме вказана міра дозволить тримати під контролем та без зайвих зволікань здійснювати необхідні процесуальні дії, а також будуть дотримані права хворої особи та закінчені знущання над ним.

Також звертає увагу про обов`язковість, дисциплінованість, відповідальність ОСОБА_6 , якого бажають взяти на поруки особи, що підготували заяви про це. Обставини поруки, свідчать про наявність авторитету у обвинуваченого та високої соціалізації в суспільстві, що саме по собі виключає наявність злочинних намірів у вигляді умислу.

Крім того, на даний час у судовому розгляді взагалі не підтверджується обставини, які давали б навіть можливість відповідно до закону тримати особу під вартою, навіть після допиту основного і єдиного свідка.

На думку захисника, судом першої інстанції не виконано вимоги ч.1 ст. 183 КПК України не доведено, а лише припущено, не оцінено так би мовити «реальні ризики», що робить оскаржувану ухвалі незаконною. При цьому, зі спливом певного часу підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи.

Звертає увагу на те, що враховуючи не тільки наведені стороною обвинувачення ризики, а й всі обставини у їх сукупності в тому числі і практику Європейського суду з прав людини, можна стверджувати про можливість застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який також є позбавленням волі та повною альтернативою тримання під вартою.

Також зазначає, що ОСОБА_6 готовий до більшого контролю, тобто до застосування електронних засобів контролю у випадку необхідності готовий оплатити його вартість, оскільки вказана сума менша встановленої застави. Отже, при наявності електронного засобу контролю всі надумані ризики перелічені стороною обвинувачення втрачають будь який сенс.

До початку розгляду провадження в суді апеляційної інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 подав заяву про залишення без розгляду апеляційної скарги сторони захисту на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у справі № 752/19887/21.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, у зв`язку з відсутністю клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Враховуючи позицію сторони захисту, у зв`язку з наявною в матеріалах провадження заявою захисника ОСОБА_5 про залишення без розгляду апеляційної скарги на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Діючим кримінальним процесуальним законом не передбачена для суду апеляційної інстанції можливість залишення апеляційної скарги без розгляду.

Однак, заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 про залишення без розгляду апеляційної скарги сторони захисту на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року, на думку колегії суддів, слід розглядати як відмову від апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.

Як зазначено в ч. 2 ст. 403 КПК України, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи відсутність інших апеляційних скарг на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року, апеляційний суд вважає за необхідне закрити апеляційне провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 403, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3