Провадження № 1-кп/679/111/2023
Справа № 679/914/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішині кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Хоняків Славутського району Хмельницької області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Указом Президента України № 254/2023 від 01 травня 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3057-ІХ від 02 травня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Так, 17 червня 2023 року, ОСОБА_4 , перебував біля водойми, що розташована неподалік вул. Варшавська, м. Нетішин Нетішинської територіальної громади, Шепетівського району, Хмельницької області. В цей час у нього виник умисел, спрямований на крадіжку велосипеда ОСОБА_5 , марки «Україна», який знаходився в коридорі загального користування будинку АДРЕСА_3 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, ОСОБА_4 , 17 червня 2023 року близько 10:16, через запасний вхід зайшов до будинку АДРЕСА_3 , після чого сходами піднявся на другий поверх та підійшов до кімнати АДРЕСА_4 . Перебуваючи на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 , на коридорі загального користування поблизу кімнати № 202, ОСОБА_4 з метою власного збагачення, достовірно знаючи про відсутність власника та переконавшись у відсутності стороннього нагляду, у період дії воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «Україна» вартістю 550 гривень, який належить ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_4 із викраденим велосипедом «Україна» ліфтом спустився на перший поверх та залишив вказаний будинок через чорний вихід. В подальшому викраденим велосипедом ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 550 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, наведених вище, визнав повністю, та пояснив, що 17.06.2023 близько 10:16, він перебуваючи на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 , на коридорі загального користування поблизу кімнати № 202 викрав велосипед марки «Україна», з яким спустився ліфтом на перший поверх, вийшовши через чорний вихід. У скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Від потерпілої до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в заяві також зазначено, що претензій до обвинуваченого потерпіла не має.

Враховуючи, що обвинувачений визнав вину в повному обсязі, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджував усі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

При цьому судом з`ясовано: чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, обвинувачений винен у його вчиненні, а його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд вважає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

У відповідності до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченій, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено на час ухвалення вироку до категорії тяжких злочинів, відношення обвинуваченого до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судима в силу статті 89 КК України, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, думку сторін, висловлену у судових дебатах.

Виходячи із сукупності всього вищезазначеного, приймаючи до уваги обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що цілі покарання, зазначені у ст. 50 КК України, можливість виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів мають бути досягнуті без ізоляції від суспільства, тому суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті КК України по якій він обвинувачується, із застосуванням ст. 75 КК України, що стимулюватиме його у подальшому до правомірної поведінки.

Відповідно до ст. ст. 100, 124 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів і процесуальні витрати.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 956,00 грн процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової товарознавчої експертизи від 18.07.2023.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1