233 № 233/7321/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000392 від 27 жовтня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Павлоград Дніпропетровської області, є громадянином України, має вищу освіту, не одружений, проходить військову службу за контрактом на посаді начальника групи цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_1 , військове звання - майор, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 жовтня 2022 року №261 майора ОСОБА_5 призначеного наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 23 вересня 2022 року №297 на посаду начальника групи цивільно-військового співробітництва штабу, з 01 жовтня 2022 року справи та посаду старшого офіцера групи цивільно-військового співробітництва штабу прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Будучи військовослужбовцем Збройних сил України майор ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила дорожнього руху), та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій транспортного засобу зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Проте, майор ОСОБА_5 , достовірно знаючи вимоги вказаного вище законодавства, яке регламентує правила дорожнього руху та маючи можливість належно їх виконувати, діючи із кримінальною протиправною самовпевненістю, тобто не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, допустив їх порушення та вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

26 жовтня 2023 року приблизно о 21 годині 00 хвилин в темний час доби, майор ОСОБА_5 , керуючи на достатніх правових підставах, технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «ISUZU RODEO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Лермонтова за напрямком руху з боку вул. Бахмутська в напрямку вулиці О. Островського м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не будучи уважним, не маючи перешкод технічного характеру для об`єктивного сприйняття дорожньої обстановки, адекватно не реагуючи на зміну дорожньої обстановки, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого втратив курсову стійкість транспортного засобу та допустив виїзд автомобіля за межі проїжджої частини, де сталось перекидання керованого ним автомобіля.

Внаслідок чого пасажир автомобіля марки «ISUZU RODEO» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходилась на передньому пасажирському сидінні, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому н/3 правої стегнової кістки зі зміщенням, забою шийного відділу хребта, поверхневої рана підборіддя, які відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як потребуючих для свого лікування термін більш ніж 21 доба (3 тижні).

Допущені майором ОСОБА_5 , порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та суспільно небезпечними наслідками у вигляді заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що обвинувачений примирився з потерпілою, повністю відшкодував заподіяну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила поводити розгляд справи без її участі, не заперечувала проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, оскільки він повністю відшкодував її заподіяну шкоду, вони примирилися.

Прокурор ОСОБА_3 , не заперечував проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, оскільки для цього наявні всі передбачені умови.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 , дійсно мало місце та таке діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, відповідно до статей 12, 25 КК України, є необережним нетяжким злочином.

Доказів того, що ОСОБА_5 станом на момент вчинення кримінального правопорушення перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не отримано.

Заявою потерпілої підтверджується, що будь-яких претензій матеріального або морального характеру вона до ОСОБА_5 не має, пробачила його.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 Постанови від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Постановляючи рішення, суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставини закриття кримінального провадження в порядку статті 46 КК України, та добровільність їх позицій, а також роз`яснив процесуальні наслідки зазначеного.

Таким чином, наявні всі підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення експертних досліджень в сумі 2868,00 грн необхідно віднести на рахунок Держави, оскільки їх стягнення з обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України можливе лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 372, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілими.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000392 від 27 жовтня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Процесуальні витрати на проведення експертних досліджень в сумі 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн віднести на рахунок Держави.

Речові докази:

- автомобіль марки «ISUZU RODEO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_5 , - вважати повернутим за належністю;

- зразок сечі ОСОБА_5 , переданий на зберігання до КЗ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №698 від 16.11.2023 року, - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1