ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаряОСОБА_5

прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження в режимі відеоконференції за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 04 жовтня 2023 року, яким

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тернопільської області, Козівського району, села Великий Ходачів, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утримані не маючого, працюючого, депутатом, учасником ліквідації наслідків ЧАЕС, інвалідом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

визнано винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання:

-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставіч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік, зобов`язавши у відповідності до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 7 409 грн. 00 коп.

в с т а н о в и л а :

Вироком районного суду ОСОБА_8 , засуджений за те, що він будучи обізнаним про те, що територіальні органи та підрозділи Державної міграційної служби України, розташовані на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Севастополь, тимчасово не виконують свої функції, у зв`язку з окупацією цих територій Російською Федерацією, а картотеки вказаних територіальних органів та підрозділів ДМС України, в яких містяться заяви про видачу паспорта громадянина України (зразка 1994 року) з вклеєними до них фотокартками, у зв`язку із тимчасовою окупацією півострова, не можуть використовуватися органами ДМС України для ідентифікації мешканців тимчасово окупованої території АР Крим, у разі подачі останніми заяви про видачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон, у невстановлені органом дізнання день, час та місці, діючи умисно з метою подальшого протиправного використання підробленого офіційного документа (паспорта громадянина України), достовірно знаючи, що його особисті фотознімки будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа, виступаючи пособником протиправних дій, у невстановлений органом дізнання спосіб відшукав, досяг домовленості та передав невстановленій особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, для виготовлення йому завідомо підробленого документу паспорта громадянина України, своїособисті два фотознімки.

В подальшому невстановлена особа у невстановлений час, у невстановленому місці та у невстановлений спосіб виготовила підроблений документ який видається установою і надає права - паспорт громадянина України серії та номеру НОМЕР_1 виданий 08.02.2001 Феодосійським МВ ГУ МВС України в Криму на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з вклеєними до нього фотозображення ОСОБА_8 та у невстановлений органом дізнання спосіб передала його ОСОБА_8 для використання останнім.

Крім того, він же, будучи обізнаним про те, що територіальні органи та підрозділи Державної міграційної служби України, розташовані на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Севастополь, тимчасово не виконують свої функції, у зв`язку з окупацією цих територій Російською Федерацією, а картотеки вказаних територіальних органів та підрозділів ДМС України, в яких містяться заяви про видачу паспорта громадянина України (зразка 1994 року) з вклеєними до них фотокартками, у зв`язку із тимчасовою окупацією півострова, не можуть використовуватися органами ДМС України для ідентифікації мешканців тимчасово окупованої території АР Крим, у разі подачі останніми заяви про видачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон 23.11.2022 знаходячись в службовому приміщені Соснівського відділу у місті Черкаси УДМС України у Черкаській області, що розташований за адресою: місто Черкаси, вулиця Смілянська, 116, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документу, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Феодосійським МВ ГУ МВС України в Криму 08.02.2001 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з фотозображенням ОСОБА_8 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане ТСЦ № 8047 РСЦ МВС України в м. Києві 20.12.2019 на ім`я ОСОБА_9 з фотозображенням ОСОБА_8 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ 18.11.2022 на ім`я ОСОБА_9 та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_9 видана Державною податковою адміністрацією України у місті Києві 25.07.2014, є підробленими офіційними документами, що видані вказаними державними органами, умисно надав до Соснівського відділу у місті Черкаси УДМС України у Черкаській області вказані документи та заповнену ним власноруч «ЗАЯВУ-АНКЕТУ №23217585 від 23.11.2022 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» з недостовірними відомостями про особисті анкетні дані як ОСОБА_9 , чим використав завідомо підроблені документи для отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 від 12.12.2022 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який отриманий ОСОБА_8 26.01.2023 з метою його особистого використання.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник в апеляційній скарзі просить вирок в частині призначеного покарання змінити та призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді штрафу. В обґрунтування своїх вимог зазначає про не врахування в повній мірі місцевим судом положень ст.53,65 КК України.

Крім того апелянт наголошує, що у Коцура наявне офіційне місце роботи водієм транспортних засобів у ТОВ «ГЛОБАЛ БІЛД ІНЖИНІРИНГ», а тому він зможе оплатити штраф в межах максимальної межі, передбаченої санкцією ч.1 та ч.4 ст.358 КК України, який матиме більш позитивні наслідки для держави України в порівнянні з покаранням у вигляді обмеження волі.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили змінити вирок в частині призначеного покарання, а саме обмеження волі замінити на штраф, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом в повному обсязі не виконані.

Дії ОСОБА_8 судом кваліфіковані вірно за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України пособництво у підробленні офіційного документа; за ч.4 ст.358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Враховуючи ту обставину, що в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого висновок про доведеність винуватості та кваліфікацію його дій не оспорюється, Коцур винуватість визнав в повному обсязі та повністю підтвердив фактичні обставини кримінального правопорушення (проступку), а висновок суду відповідає фактичним обставинам справи, тому в даному випадку колегія суддів вважає недоцільним проводити детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги. При цьому перед направленням справи до суду з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_10 в присутності захисника надав письмову заяву щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення (проступку), які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_10 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України та ч.4 ст.358 КК України, які відносяться до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Згідно матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_10 покарання крім пом`якшуючих покарання обставин щире каяття та відсутність обтяжуючих покарання обставин, судом першої інстанції було враховано ступінь тяжкості кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, має вік 59 років, на спеціальних обліках не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

До суду апеляційної інстанції надійшла Довідка ТОВ «ГЛОБАЛ БІЛД ІНЖИНІРИНГ» від 18.10.2023 за №1/60/10-2023 за підписом директора ОСОБА_11 , згідно якої ОСОБА_8 дійсно працює на даному підприємстві з 12 жовтня 2023 року по теперішній час на посаді водія автотранспортних засобів, згідно з наказом №25-к від 11 жовтня 2023 року. Крім того, згідно даних характеристики ТОВ «ГЛОБАЛ БІЛД ІНЖИНІРИНГ» від 18.10.2023 №60/10-2023 ОСОБА_8 характеризується позитивно.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних проступків, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, працює водієм на ТОВ «ГЛОБАЛ БІЛД ІНЖИНІРИНГ», позитивно характеризується як по місцю проживання, так і по місцю роботи, його вік максимально наближений до осіб похилого віку (59) років, вину визнав повністю, що свідчить про його відношення до скоєного, враховуючи пом`якшуючу покарання обставину щире каяття та відсутність обтяжуючих покарання обставин, на спеціальних обліках не перебуває, дотримуючись Загальної частини та в межах Особливої частини Кримінального кодексу вважає можливим пом`якшити ОСОБА_12 покарання призначене судом першої інстанції на штраф в межах санкції закону.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Норма ст.414 КПК України вказує, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частини) статті закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Враховуючи вище наведене і ту обставину, що ОСОБА_8 має офіційне місце роботи з якого він отримує заробітну плату, колегія суддів вважає необхідним пом`якшити ОСОБА_12 призначене місцевим судом покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України з 1 року обмеження волі на штраф у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; за ч.4 ст.358 КК України з 1 року 6 місяців обмеження волі на штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що буде достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи таке рішення, колегія суддів, враховує позицію Великої Палати Верховного Суду (№ 617/775/20; №13-110 кс21), яка дійшла висновку, що призначення апеляційним судом покарання у виді штрафу замість призначеного судом першої інстанції покарання у виді обмеження чи позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК не є ані "застосуванням більш суворого покарання" в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК, ані "неправильним звільненням від відбування покарання" в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК, "іншим погіршенням становища обвинуваченого" в розумінні ч. 2 ст. 404 і ч. 1 ст. 421 цього Кодексу, у зв`язку із чим задоволення відповідних апеляційних вимог сторони захисту з огляду на приписи ст. 420 КПК не вимагає скасування у відповідній частині вироку суду першої інстанції і постановлення нового вироку. Таке рішення суд апеляційної інстанції постановляє у формі ухвали.

Зміна за результатами розгляду апеляційної, касаційної скарги покарання у виді позбавлення чи обмеження волі, від відбування якого особу було звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК на штраф не є погіршенням правового становища обвинуваченого, засудженого.

Призначення апеляційним судом покарання у виді штрафу замість призначеного судом першої інстанції покарання у виді обмеження чи позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК не є: "застосуванням більш суворого покарання" в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК; "неправильним звільненням від відбування покарання" в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК; "іншим погіршенням становища обвинуваченого" в розумінні ч. 2 ст. 404 і ч. 1 ст. 421 цього Кодексу, у зв`язку із чим задоволення відповідних апеляційних вимог сторони захисту з огляду на приписи ст. 420 КПК не вимагає скасування у відповідній частині вироку суду першої інстанції і постановлення нового вироку. Таке рішення суд апеляційної інстанції постановляє у формі ухвали.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення, а вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 04 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_8 - змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити ОСОБА_8 покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України з 1 (одного) року обмеження волі на штраф в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

- за ч.4 ст.358 КК України з 1 (одного) року 6 (шість) місяців обмеження волі на штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вважати ОСОБА_8 засудженим:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України - до штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України - до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В решті вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 04 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді