У Х В А Л А

19 грудня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 вересня 2023 року за № 0000630, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого про арешт майна, в обґрунтування якого останній зазначив, що 14.12.2023 під час проведення обшуку в приміщені будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено речі та документи, які постановою слідчого від 15.12.2023 визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Оскільки у цьому випадку є всі підстави вважати, що вилучене в ході обшуку майно може бути використане для встановлення обставин, що встановлюються під час цього кримінального провадження, слідчий вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати чи пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов такого висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані на обґрунтування наведених в ньому мотивів, вважає, що факт вчинення кримінального правопорушення, про яке йдеться у клопотання підтверджується доданими до нього доказами, а тому приходить до висновку, що майно, вилучене 14 грудня 2023 року, характеризується ознаками, визначеними ст. 98 КПК України, а тому є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні. Вилучене майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

З урахуванням вищевказаного та з метою забезпечення збереження речових доказів у цьому кримінальному провадженні та проведення відповідних слідчих дій, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та його необхідно задовольнити, оскільки вбачається наявність достатніх підстав вважати, що збереження цього майна має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167 - 169, 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на:

1) печатка ФОП ОСОБА_3 №;

2) чекові листи щодо оплати земельного податку у кількості 71 шт.;

3) видаткова накладна №РМ-ПД1-23081 від 05.08.2016, оригінал;

4) рахунок на оплату по замовленню №49546 від 23.02.2017 на 1 арк., оригінал; 5) оригінали: договору куплі-продажу №43/8 806 від 23.02.2017 на 1 арк., специфікація на 1 арк., акт приймання передачі на 1 арк.;

6) оригінали: договір на сервісне обслуговування техніки від 23.02.2017 на 2 арк., додаток №1 на 1 арк.;

7) оригінали: договору на гарантійне обслуговування від 23.02.2017 на 2 арк., додаток №1 на 1 арк.;

8) квитанція на придбання техніки № N160558752 та № NOIEJ59776 на 2 арк.;

9) 3 примірники договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:005:0369 від 2012 року на 10 арк., з додатками;

10) договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:005:0251 від 2012 року на 5 арк., з додатками;

11) накладна №130 від 26.03.2013 на 1 арк.;

12) накладна №146 від 05.08.2016 на 1 арк.;

13) акт до договору №21-307 Т-16 постачання техніки 05.08.2016 на 2 арк.;

14) видаткова накладна №93 10.01.2015 на 2 арк.;

15) викопіровка земельної ділянки (пая) №634 площею 3,07 Га на 2 арк.;

16) договір на гарантійне обслуговування від 23.02.2017 на 2 арк., оригінал, додаток №1 на 1 арк.;

17) видаткова накладна № Ф-35179 від 24.02.2017 на 1 арк.;

18) «приложение 2» №з/наряда 316-0103 на 1 арк.;

19) договір купівлі-продажу №43/8 804 від 23.02.2017 на 2 арк.;

20) акт приймання-передачі до договору №43/8 804 від 23.02.2017 на 1 арк.;

21) рахунок фактура № СФ-ПД1-00031233 від 05.08.2016 на 1 арк., чек-лист на 1 арк.;

22) договір №Н-307 Т-16 від 05.08.2016 на 3 арк.;

23) оригінал довіреності НВС 085402 на 2 арк.;

24) ТТН №263931 на 2 арк.;

25) договір оренди землі від 2018 року кадастровий номер :00:001:0095, 3 примірники, на 9 арк.;

26) акт приймання-передачі межових знаків від 2018 року на 2 арк.;

27) договір №21ЦП/082005 від 04.08.2020 на 2 арк., квитанція № N1DH65372K, №1DH65372M від 07.08.2020 на 2 арк.;

28) договір оренди землі від 2018 року кадастровий номер :00:003:0107 на 10 арк., 2 примірники;

29) договір оренди землі від 2018 року кадастровий номер :00:003:0109 на 10 арк., 2 примірники;

30) договір оренди землі від 2018 року кадастровий номер :00:003:0096 на 10 арк., 2 примірники;

31) договір оренди землі 2018 року кадастровий номер :00:008:0017 на 10 арк., 2 примірники;

32) копії: свідоцтво про право власності на нерухоме майно 2 арк., технічний паспорт на 1 арк., експлікація на 2 арк., роздруківка фото на 4 арк., лист №763 від 17.06.2020 на 1 арк. (оригінал та копія);

33) договір оренди нерухомого майна від 16.09.2019 №16/2019/09 на 4 арк.;

34) опис документів реєстраційної справи 2_561_002018_37 на 1 арк.;

35) розписка від 09.08.2018 ОСОБА_4 на 1 арк.;

36) ТТН від 04.02.2022 на 1 арк.;

37) договір оренди землі від 2018 року, кадастровий номер :00:005:0251 на 9 арк., 3 примірники, з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких дій до скасування арешту в установленому законом порядку.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання. Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_5