Справа № 346/205/24
Провадження № 11-сс/4808/32/24
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2024 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 19 жовтня 2023 року про перекваліфікацію злочину в кримінальному провадженні № 0000765 від 10 серпня 2023 року,

за участю представника скаржника ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 19 жовтня 2023 року про перекваліфікацію злочину в кримінальному провадженні № 0000765 від 10 серпня 2023 року.

Матеріалами скарги встановлено, що 11 січня 2024 року адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 19 жовтня 2023 року про перекваліфікацію злочину в кримінальному провадженні № 0000765 від 10 серпня 2023 року та справу направити для продовження проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що оскаржуване рішення, а саме постанова слідчого від 19 жовтня 2023 року про перекваліфікацію кримінального правопорушення, не входить до переліку, визначеного ст. 303 КПК України, слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за скаргою.

Слідчий суддя вказав, що посилання адвоката в скарзі на можливість оскарження вказаної постанови на підставі п. 8 ч. 1 ст. 303 КПК України не є слушним, оскільки цей пункт стосується оскарження рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу (кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру).

ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам КПК України.

Зазначає, що 10 серпня 2023 року слідчим СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 відповідно до Ухвали Коломийського міськрайонного суду від 07 серпня 2023 року в справі № 346/3992/23 відомості за заявою ОСОБА_7 від 12 липня 2023 року були внесені в ЄРДР та розпочато досудове розслідування кримінального провадження за ч. 3 ст. 190 КК України. Саме за попередньою кваліфікацією зазначеною заявником.

Вказує, що як свідчить практика, слідчі приймають рішення про зміну правової кваліфікації у формі постанови без конкретного та деталізованого викладу обставин, які стали підставою для прийняття такої постанови, керуючись при цьому статтями 40, 110 КПК, без жодного погодження з прокурором, хоча саме він здійснює процесуальне керівництво та координує процесуальні дії слідчого у відповідному кримінальному провадженні. Після прийняття такої постанови, зазначені відомості про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення повинні вноситися до Єдиного реєстру досудового розслідування.

Звертає увагу, що КПК та Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення не містить жодного посилання про можливість зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення слідчим на стадії досудового розслідування до повідомлення про підозру. Отже, в даному випадку винесення слідчим постанови про зміну правової кваліфікації злочину, фактично є постановою про закриття кримінального провадження, яке було розпочато за заявою потерпілого. Таким чином, слідчий суддя мав застосувати аналогію закону, а саме прирівняти постанову слідчого про зміну правової кваліфікації до фактично постанови про закриття кримінального провадження, яке було внесеною в ЄРДР за кваліфікацією заявника.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- представник скаржника ОСОБА_8 просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотримання прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вказані питання регламентуються статтями 303-308 КПК України. Предмет оскарження визначений чітко та є вичерпним переліком.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ висловлює сталу позицію, вказуючи у своїх рішеннях на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Ніконенко проти України» від 14 листопада 2013 року, п. 44, «Мута проти України» від 31 липня 2012 року, п. 61, «Карабет та інші проти України» від 17 січня 2013 року, п. 259).

Під час розгляду апеляційної скарги з`ясовано, що 11 січня 2024 року адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до суду із скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 19 жовтня 2023 року про перекваліфікацію злочину в кримінальному провадженні № 0000765 від 10 серпня 2023 року та справу направити для продовження проведення досудового розслідування (а.п. 1-7).

В своїй заяві зазначає, що 10 серпня 2023 року слідчим СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 відповідно до ухвали Коломийського міськрайонного суду від 07 серпня 2023 року в справі № 346/3992/23 відомості за заявою ОСОБА_7 від 12 липня 2023 року були внесені в ЄРДР та розпочато досудове розслідування кримінального провадження за ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та визначено суб`єктів оскарження рішень.

Так, відповідно до частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Частиною другою статті 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Законодавець передбачив вичерпний перелік випадків, які утворюють процесуальні підстави відповідно до норм ст. 303 КПК України, для звернення з певною скаргою і передбачив можливість оскарження не будь-якого рішення слідчого, дізнавача або прокурора, а лише певних їх видів, перелік яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Оскарження постанови слідчого про перекваліфікацію кримінального правопорушення не передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення слідчого, а саме постанова від 19 жовтня 2023 року про перекваліфікацію кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні, не відноситься до переліку, визначеному у ч. 1 ст. 303 КПК України, та не може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.

На думку суду апеляційної інстанції слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою, оскільки постанова слідчого від 19 жовтня 2023 року про перекваліфікацію кримінального правопорушення, не входить до переліку, визначеного ст. 303 КПК України.

Колегія суддів вважає, що твердження апелянта про те, що в даному випадку винесення слідчим постанови про зміну правової кваліфікації злочину, фактично є постановою про закриття кримінального провадження, яке було розпочато за заявою потерпілого, а тому слідчий суддя мав застосувати аналогію закону, а саме прирівняти постанову слідчого про зміну правової кваліфікації до фактично постанови про закриття кримінального провадження, яке було внесеною в ЄРДР за кваліфікацією заявника не є слушним, оскільки кримінальне провадження не закрито, досудове розслідування за заявою особи продовжується, проводяться слідчі дії.

Крім того, зазначену процесуальну діяльність слідчого можна оскаржити до прокурора.

Таким чином, апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2024 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 19 жовтня 2023 року про перекваліфікацію злочину в кримінальному провадженні № 0000765 від 10 серпня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5