Справа № 487/872/24
Провадження № 1-кс/487/1015/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області майора поліції ОСОБА_6 про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (inabsentia) у кримінальному провадженні №0000282 від 19 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України, стосовно підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області майор поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором прокурор відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні №0000282 від 19 травня 2023 року стосовно підозрюваних: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, Станиці Безскорбної, Новокубанського району, Краснодарського краю, громадянина російської федерації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця російської федерації Станиця Дніпровська, Тимашівського району, Краснодарського краю, громадянину російської федерації, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.28, ч.2 ст.438 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що відділом розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000282 від 19 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України за підозрою: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, тобто, в жорстокому поводженні з цивільним населенням, поєднаним з умисним вбивством, вчиненими за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, тобто, в жорстокому поводженні з цивільним населенням, поєднаним з умисним вбивством, вчиненими за попередньою змовою групою осіб.

11.01.2024 відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Однак, останнім повідомлення про підозру особисто не вручені, оскільки всіма вжитими можливими слідчими (розшуковими) та іншими процесуальними діями встановити поточне місцезнаходження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження, на даний час не видається за можливе, оскільки останні переховуються від слідства та суду.

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 111, ст. 135, 278 КПК України, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Зокрема, 11.01.2024 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 8 (7668) від 11.01.2024 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також повідомлено про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Херсонській області, що розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44, каб. 55 на 15.01.2024, 16.01.2024, 17.01.2024 для вручення останнім письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Проте, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на виклики не з`явились та про причини свого неприбуття не повідомили, що свідчить про їх умисні дії, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів, а також про переховування на тимчасово окупованій території.

Зокрема, встановлено, що з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в офіційному порядку державний кордон України не перетинали. На тимчасово окуповану територію (далі - ТОТ) Херсонської області вони потрапили через неконтрольовані пункти пропуску АР Крим у складі 126 бригади морської охорони зсрф орієнтовно з 24.02.2022 по 09.05.2022 (точний період часу не встановлено). Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можуть перебувати: в пункті постійної дислокації вказаного військового підрозділу за адресою: АДРЕСА_3 ; в пункті тимчасової дислокації підрозділу у складі угрупування російських військ (сил) в Україні «Днепр» ТОТ Херсонської області; за місцем фактичної реєстрації на території російської федерації, а саме: рф, Краснодарський край.

Посилаючись на те, що підозрювані переховуються від органів слідства та суду, а у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що останні перебувають на тимчасово окупованій території України та оголошені у розшук, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування (inabsentia) кримінального правопорушення на підставі ухвали слідчого судді.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисники в судовому засіданні просили розглянути клопотання на розсуд суду.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дійшла такого висновку.

Відповідно до ч 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Частиною 2 статті 297-1 КПК України визначено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, в тому числі у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 408 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ст. 297-2 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини;

4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук;

5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 297-4 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення. За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає мотиви задоволення або відмови у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування (ч.ч. 2,3 ст. 297-4 КПК України).

Частиною 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Пунктами 2, 3 Перехідних положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Передбачений цим Законом правовий режим діє до повного відновлення конституційного ладу України на тимчасово окупованій території.

Враховуючи дію спеціального закону щодо підстав для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, зокрема оголошення підозрюваного у міждержавний та/або міжнародний розшук, необхідно дійти висновку, що положення ч.2 ст.297-1 КПК України щодо здійснення спеціального досудового розслідування за загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, не підлягають застосуванню, а застосуванню у цьому випадку підлягає ч.3 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідно до якої вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що відділом розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000282 від 19 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, тобто, в жорстокому поводженні з цивільним населенням, поєднаним з умисним вбивством, вчиненими за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, тобто, в жорстокому поводженні з цивільним населенням, поєднаним з умисним вбивством, вчиненими за попередньою змовою групою осіб.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що з 19 лютого 2014 року представниками російської федерації (далі - рф) розпочато збройне вторгнення збройних сил рф (далі - зсрф), приховане твердженням керівників рф про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту рф та іншими підрозділами зсрф здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечивши військову окупацію території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя,

18 березня 2014 року оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно із цим, протягом березня та на початку квітня 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та зсрф представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07 квітня 2014 року в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом - «ДНР»), а 27 квітня 2014 року в м. Луганську - терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом - «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і по теперішній час.

Внаслідок військових дій у період з травня по серпень 2015 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Датою початку тимчасової окупації російською федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими російською федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими російською федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією російської федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.

Надалі, 24 лютого 2022 року президент рф путін в.в. оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього, близько четвертої години ранку того ж дня, зсрф, інші збройні формування рф та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку рф, Білорусі та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

Факт широкомасштабного збройного вторгнення на територію України 24.02.2022 не приховувався владою рф, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п.п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії російської федерації проти України», п.п. 17, 18 Наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього" (Україна проти рф) та ін.)».

Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці Конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, із 19.02.2014 до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією рф проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

Водночас, відповідно до Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949, учасниками якої є, зокрема, Україна та російська федерація (далі за текстом - Конвенція), сторони домовилися, що з особами, які не беруть активної участі в бойових діях, у тому числі з особами зі складу збройних сил, що склали зброю, а також із тими, хто «horsdecombat» унаслідок хвороби, поранення, затримання чи з будь-якої іншої причини, поводяться гуманно, без будь-якої ворожої дискримінації, причиною якої слугують раса, колір шкіри, релігія чи вірування, стать, походження чи майновий стан чи будь-які інші подібні критерії.

Із цією метою є забороненими й залишатимуться забороненими будь-коли та будь-де такі діяння стосовно зазначених вище осіб:

a) насилля над життям й особистістю, зокрема всі види вбивств, завдання каліцтва, жорстоке поводження й тортури;

b) захоплення заручників;

c) наруга над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження;

d) засудження та застосування покарання без попереднього судового рішення, винесеного судом, який створено належним чином і який надає судові гарантії, визнані цивілізованими народами як необхідні (стаття 3 Конвенції).

Відповідно до положень ст. 27 Конвенції особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

З урахуванням положень стосовно здоров`я, віку та статі, сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, має право поводитися з усіма ними однаково, без жодної дискримінації, зокрема стосовно раси, релігії або політичних переконань.

Статтею 29 Конвенції передбачено, що сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, відповідає за поводження своїх представників із цими особами, причому це не знімає особистої відповідальності з таких представників.

Згідно зі ст. 32 Конвенції Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Відповідно до ст. 147 Конвенції заборонено вбивство, тортури або нелюдяне поводження, зокрема біологічні експерименти, які умисно спричиняють великі страждання чи серйозні травми тілу чи здоров`ю.

Статтею 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року (далі за текстом - Протокол І або Додатковий протокол І) передбачено, що збройні сили сторони, що перебуває в конфлікті, складаються з усіх організованих збройних сил, груп і підрозділів, що перебувають під командуванням особи, відповідальної перед цією стороною за поведінку своїх підлеглих, навіть якщо ця сторона представлена урядом чи властями, не визнаними супротивною стороною. Такі збройні сили підпорядковані внутрішній дисциплінарній системі, яка, поряд з іншим, забезпечує додержання норм міжнародного права, застосовуваних у період збройних конфліктів.

Особи, які входять до складу збройних сил сторони, що перебуває в конфлікті (крім медичного і духовного персоналу, про який ідеться у статті 33 Третьої конвенції, є комбатантами, тобто вони мають право брати безпосередню участь у воєнних діях.

Статтею 44 Конвенції (Протокол І) передбачено, що для сприяння посиленню захисту цивільного населення від наслідків воєнних дій комбатанти зобов`язані відрізняти себе від цивільного населення в той час, коли вони беруть участь у нападі або у воєнній операції, що є підготовкою до нападу. Однак у зв`язку з тим, що під час збройних конфліктів бувають такі ситуації, коли через характер воєнних дій озброєний комбатант не може відрізнити себе від цивільного населення, він зберігає свій статус комбатанта за умови, що в таких ситуаціях він відкрито носить свою зброю.

Крім того, відповідно до ст. 48 Протоколу І, для забезпечення поваги й захисту цивільного населення та цивільних об`єктів сторони, що перебувають у конфлікті, повинні завжди розрізняти цивільне населення й комбатантів, а також цивільні й воєнні об`єкти та відповідно спрямовувати свої дії тільки проти воєнних об`єктів.

Також, статтею 51 Протоколу І визначено, що цивільне населення й окремі цивільні особи користуються загальним захистом від небезпек, що виникають у зв`язку з воєнними операціями. З метою здійснення цього захисту, на доповнення до інших застосовуваних норм міжнародного права, за всіх обставин слід додержувати таких норм.

Підпунктом a.1) п. 2) ч. 2 ст. 75 Протоколу І визначено, що заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів, насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема вбивство.

Також, згідно з п. а) ч. 3 ст. 85 Протоколу І перетворення цивільного населення або окремих цивільних осіб на об`єкт нападу розглядаються як серйозні порушення цього Протоколу, коли вони вчиняються навмисне на порушення відповідних положень цього Протоколу і є причиною смерті або серйозного тілесного пошкодження чи шкоди здоров`ю.

У результаті збройної агресії рф проти України майже вся територія Херсонської області з 24 лютого 2023 року знаходилась під окупацією зсрф. Починаючи з липня місяця до 11 листопада 2022 року, Збройними силами України звільнено (деокуповано) частину території Херсонської області, яка знаходиться на правобережжі річки Дніпро.

Водночас залишаються окупованими території Генічеського та Скадовського районів, у тому числі село Нова Збур`ївка, а також частково окупованими територія Каховського та Херсонського районів, що розташовані на лівобережжі річки Дніпро.

Встановлено, що з 24.02.2022 у повномасштабному вторгненні Росії до України беруть участь різні військові підрозділи зсрф, зокрема і частини 126-тої окремої бригади берегової оборони 22 Армійського корпусу берегових військ ВМФ Південного військового округу зсрф (далі - 126-а оббо 22 АК).

У невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше травня 2023 року, у складі в/ч № НОМЕР_3 126-ї оббо 22 АК проходили службу та брали активну участь у військових діях проти України військовослужбовці зсрф ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відкрито носили автоматичну зброю, формений одяг та спорядження, які приналежні військовим рф, тобто відповідно до ст. ст. 43, 44 Протоколу І були комбатантами та зобов`язані додержуватись норм міжнародного права, застосовуваного в період збройного конфлікту.

Як наслідок, 9 травня 2023 року ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , перебуваючи в окупованому с. Нова Збур`ївка, Скадовського району, Херсонської області, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушуючи ст.ст. 32, 147 Конвенції, ст.ст. 48, 75, 85 Протоколу І вчинили жорстоке поводження з цивільною особою, шляхом нанесення ударів, та її умисне вбивство.

Так, 09.05.2023 близько 12.00 (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено), військовослужбовці 126-ї оббо АК ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, кожен будучи озброєним автоматичною зброєю - автоматом Калашнікова (АК), модифікація досудовим розслідуванням не встановлена, за попередньою домовленістю між собою, незаконно проникли на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де проживав потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав, тобто був особою, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, як громадянин України, котрий не бере активної участі у бойових діях та опинився в ході окупації під владою сторони конфлікту (російської федерації).

У цей час ОСОБА_10 вийшов зі свого будинку на подвір`я, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , реалізуючи свою попередню змову, в порушення положень ст.ст. 32, 147 Конвенції, та ч. 1 ст. 48, п.п. a.1) п. 2) ч. 2 ст. 75, п. а) ч. 3 ст. 85 Протоколу І, діючи умисно, під приводом безпідставних звинувачень у тому, що син потерпілого начебто служить у Збройних силах України, почали наносити останньому хаотичні удари руками та ногами по обличчю та тулубу. Побиття потерпілого тривало близько 15 хвилин, допоки ОСОБА_10 не вдалося самотужки вирватись та забігти до свого будинку, намагаючись знайти безпечне місце.

Після цього, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з мотивів, які достовірно не встановлені в ході досудового розслідування, переслідуючи спільний прямий умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді смерті потерпілого, забігли за останнім в будинок та зачинили за собою двері, залишившись з потерпілим наодинці. Знаходячись в одній із кімнат будинку за адресою: АДРЕСА_4 , військовослужбовці зсрф ОСОБА_8 та ОСОБА_7 здійснили понад 10 пострілів з автоматичної зброї - автоматів Калашнікова (АК), точна модифікація зброї та кількість пострілів досудовим розслідування не встановлені, у бік ОСОБА_10 , в результаті чого останньому заподіяно тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового наскрізного поранення голови з ушкодженням головного мозку, двох вогнепальних поранень грудної клітини з ушкодженням серця, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень від яких настала смерть потерпілого 09.05.2023 у невстановлений досудовим розслідуванням час.

Отже, військовослужбовці 126-ї оббо 22 АК ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою, вчинили порушення законів та звичаїв війни, які полягали в умисному вбивстві цивільної особи, яка перебувала під захистом, чим грубо порушили вимоги ст.ст. 32, 147 Конвенції, та ч. 1 ст. 48, п.п. a.1) п. 2) ч. 2 ст. 75, п. а) ч. 3 ст. 85 Протоколу І.

Оскільки всіма вжитими можливими слідчими (розшуковими) та іншими процесуальними діями встановити поточне місцезнаходження ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження, на даний час не видається за можливе, повідомлено про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Зокрема, 11.01.2024 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» №8 (7668) від 11.01.2024 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, тобто, в жорстокому поводженні з цивільним населенням, поєднаним з умисним вбивством, вчиненими за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, тобто, в жорстокому поводженні з цивільним населенням, поєднаним з умисним вбивством, вчиненими за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, опубліковано повідомлення про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Херсонській області, що розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44, каб. 55, на 15.01.2024, 16.01.2024, 17.01.2024 для вручення останнім письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Проте, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на виклики не з`явились та про причини свого неприбуття не повідомили, що свідчить про їх умисні дії, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів, а також про переховування на тимчасово окупованій території.

Досудовим розслідуванням також встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в офіційному порядку державний кордон України не перетинали, на тимчасово окуповану територію (далі - ТОТ) Херсонської області вони потрапили через неконтрольовані пункти пропуску АР Крим у складі 126 бригади морської охорони зсрф орієнтовно з 24.02.2022 по 09.05.2022 (точний період часу не встановлено).

Крім того встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можуть перебувати: в пункті постійної дислокації вказаного військового підрозділу за адресою: АДРЕСА_3 ; в пункті тимчасової дислокації підрозділу у складі угрупування російських військ (сил) в Україні « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ТОТ Херсонської області; за місцем фактичної реєстрації на території російської федерації, а саме: рф, Краснодарський край.

22.01.2024 підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 оголошено в розшук, здійснення якого доручено Управлінню СБУ в Херсонській області.

З огляду на викладене, враховуючи те, що підозрювані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438, органом досудового розслідування надано достатньо доказів, які вказують на те, що підозрювані перебувають на тимчасово окупованій території України, переховуються від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, на виклики слідчого не з`являються без поважних причин, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав для здійснення спеціального досудового розслідування по кримінальному провадженню стосовно підозрюваний ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

А за такого, клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (inabsentia) у кримінальному провадженні №0000282 від 19 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України, стосовно підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Якщо підозрювані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відносно яких постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування будуть затримані або добровільно з`являться до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо них здійснюватиметься згідно із загальними правилами, передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 05.02.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1