Провадження № 1-кс/752/8732/23
У Х В А Л А

Іменем України

26 жовтня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000428 від 13.02.2023р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 2 ст. 155, ч. 2 ст. 156 КК України-,

В С Т А Н О В И В:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З урахуванням обставин кримінального провадження №0000428 від 13.02.2023, мотивів, викладених у клопотанні, та долучених до останнього доказів, слідчий за погодженням з прокурором просив слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування винесеного на розгляд слідчому судді клопотання орган досудового розслідування зазначає, що СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000428 від 13.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 2 ст. 155, ч. 2 ст. 156 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , упродовж 2014-2019 років, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося, вчиняв насильницькі дій сексуального характеру, не пов`язані з проникненням в тіло іншої особи, що не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, а саме щодо своєї малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, протягом вказаного періоду ОСОБА_5 , перебуваючи наодинці зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , достовірно знаючи дату народження

ОСОБА_7 , тобто, усвідомлюючи, що вона є малолітньою, та з урахуванням її психологічних характеристик (вікових та індивідуально-психологічних властивостей) не могла розуміти характер і значення вчинюваних з нею дій та не могла чинити йому опір, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з метою задоволення власної статевої пристрасті, порушуючи статеву недоторканість малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , чітко усвідомлюючи, що остання є малолітньою, використовуючи свою значну фізичну перевагу, умисно вчинив щодо останньої насильницькі дії сексуального характеру (сексуальне насильство), а саме неодноразово оголював свій статевий орган, який вкладав між ніг малолітньої та здійснював непристойні рухи, змушував малолітню тримати руками його статевий орган та здійснювати стимулюваційні рухи, змушував дивитися на це, здійснював тертя по зовнішніх генеталіях язиком. Також, при купанні здійснював тертя руками по зовнішнім генеталіям малолітньої. Вищевказані дії призвели до порушення права малолітньої потерпілої на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини.

Крім того, ОСОБА_5 у вказаний період під час відпочинку на морі разом зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_7 , більш точного часу та місця під час досудового розслідування встановити не вдалося, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла чотирнадцяти років, з метою задоволення власної статевої пристрасті, порушуючи статеву недоторканість малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , чітко усвідомлюючи, що остання є малолітньою, вчинив щодо останньої насильницькі дії сексуального характеру (сексуальне насильство), а саме ОСОБА_5 , оголивши свій статевий орган та статеві органи малолітньої, ОСОБА_7 , тримаючи на руках зайшов у воду, сказавши останній дивиться у небо на повітряного змія, а сам у цей час здійснював тертя своїм статевим органом об генеталії малолітньої ОСОБА_7 , таким чином задовільнив свою статеву пристрасть, що призвело до порушення права малолітньої потерпілої на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після вчинення відносно неї кримінального правопорушення, перенесла психічний розлад, що може розцінюватися як суттєвий вплив психотравмуючих подій (страждань), а також розлад адаптації у вигляді змішаної тривожно-депресивної реакції (згідно МКХ-10 F43.22).

Зважаючи на вказане, своїми протиправними діями ОСОБА_5 посягнув на статеву недоторканість, нормальний психічний та соціальний розвиток своєї малолітньої доньки ОСОБА_7 .

Крім того, упродовж 2014-2019 років, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він перебуває в сімейних відносинах, достовірно знаючи її дату народження, тобто, усвідомлюючи, що вона є малолітньою та за своїм фізичним та психічним станом не могла розуміти характер і значення вчинюваних з нею дій та не могла чинити йому опір, з метою реалізації свого злочинного наміру, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом потерпілої, вчиняв відносно неї дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи, яка недосягла шістнадцятирічного віку, з використанням іншого предмету, а саме взявши руками невелику сексуальну іграшку у вигляді електромеханічного масажера для сексуальної стимуляції та здійснив нею вагінальне проникнення в тіло малолітньої ОСОБА_7 , що призвело до порушення права малолітньої потерпілої на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після вчинення відносно неї кримінального правопорушення, перенесла психічний розлад, що може розцінюватися як суттєвий вплив психотравмуючих подій (страждань), а також розлад адаптації у вигляді змішаної тривожно-депресивної реакції (згідно МКХ-10 F43.22).

Зважаючи на вказане, своїми протиправними діями ОСОБА_5 посягнув на статеву недоторканість, нормальний психічний та соціальний розвиток своєї малолітньої доньки ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_5 упродовж 2014-2019 років, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося, перебуваючи на самоті зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , достовірно знаючи дату народження ОСОБА_7 , тобто, усвідомлюючи, що вона є малолітньою та за своїм фізичним та психічним станом не могла розуміти характер і значення вчинюваних з нею дій та не могла чинити йому опір, з метою реалізації свого злочинного наміру, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом потерпілої, вчиняв розпусні дії щодо неї, спрямовані на виклик фізичного та морального розбещення малолітньої ОСОБА_7 . Зокрема, ОСОБА_5 вчиняв відносно потерпілої фізичне та моральне розбещення, а саме: оголяв її статеві органи, мацав їх, а також оголяв свій статевий орган, демонстрував його останній, здійснював акт онанізму, а також змушував малолітню ОСОБА_7 дивитись фільми для дорослих зі сценами сексуального характеру, посягаючи таким чином на нормальний моральний, фізичний психологічний та соціальний розвиток малолітньої, сприяючи таким чином формуванню у неї антиморальних поглядів.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після вчинення відносно неї кримінального правопорушення, перенесла психічний розлад, що може розцінюватися як суттєвий вплив психотравмуючих подій (страждань), а також розлад адаптації у вигляді змішаної тривожно-депресивної реакції (згідно МКХ-10 F43.22).

Зважаючи на вказане, своїми протиправними діями ОСОБА_5 посягнув на статеву недоторканість, нормальний фізичний, психологічний та соціальний розвиток своєї малолітньої доньки ОСОБА_7 .

30.08.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 2 ст. 155, ч. 2 ст. 156 КК України.

31.08.2023 слідчим суддею Голосіївського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.10.2023.

23.10.2023 року керівником Голосіївської окружної прокуратури м. Києва винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців.

Орган досудового розслідування дотримується позиції того, что обставини оголошеної ОСОБА_5 підозри доведені в повній мірі належними та допустимими доказами, ризики, які полягають у спробах переховуватись, незаконно впливати на потерпілого, знищити, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не здатні забезпечити належну процесуально поведінку підозрюваного.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі, на підставі обставин, викладених в останньому.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання, вказуючи на його необгрунтованість, недоведеність ризиків та обгрунтованост підозри.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000428 від 13.02.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 2 ст. 155, ч. 2 ст. 156 КК України.

30.08.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 2 ст. 155, ч. 2 ст. 156 КК України.

31.08.2023 слідчим суддею Голосіївського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.10.2023.

23.10.2023 року керівником Голосіївської окружної прокуратури м. Києва винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців.

У даному судовому засідання встановлено достатню сукупність даних, обставини оголошеної ОСОБА_5 підозри, які, зокрема, підтверджуються матеріалами клопотання.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суд з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» під терміном «обґрунтована підозра» необхідно розуміти, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У рішенні №14310/88 від 23.10.1994 року по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, та на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, приходить до висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя зазначає, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак і наявність підстав для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому, оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, слідчий суддя не вбачає беззаперечних та обґрунтованих підстав для застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, який би запобіг встановленим ризикам, а також вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Таким чином, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити та продовжити строки тримання під вартою підозрюваному в межах строку досудового розслідування.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам КПК України та не є вирішенням слідчим суддею тих питань, які повинні вирішуватись судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 177, 178, 183, 194, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання задовольнити.

2. Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 листопада 2023 року до 15:00 год.

3. Повний текст ухвали слідчого судді буде складено та оголошено у приміщенні суду протягом 5 діб.

4. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1