Справа № 755/1357/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4703/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Олексїївка Кодимського району Одеської області, не одруженого, не працюючого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23.10.2020 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 4 місяці арешту;

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04.02.2021 року за ч. 2 ст. 185, 70 КК України на 5 місяців арешту;

- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2022 року, за правилами ст.72 КК України, остаточно призначивши ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 26.12.2022 року приблизно о 15 годині 50 хвилин, у період дії воєнного стану, у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні магазину «ФОРА», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 9-Г, виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 зайшов до приміщення вказаного магазину та направився до торгівельної зали, де підійшов до торгівельної зони із хлібобулочними виробами та взяв із полиці один круасан «Boulangerie» мигдальний 100 гр., вартістю 27 грн. 90 коп., та направився далі по торгівельній залі.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_8 підійшов до відділу з м`ясними виробами, де взяв з вітрини декілька вакуумних упаковок із м`ясними виробами, а саме: балик «М`ясовита» оригінальний с/к в/с в/у, вагою 0,490 кг, вартістю 239 грн. 61 коп., філе індиче «Лавка Традицій» димні традиції копчене, вагою 0,192 кг, вартістю 80 грн. 45 коп., хамон «Sierra Morena» Серрано Гран Резерва блок 20 міс, вагою 0,522 кг, вартістю 808 грн. 58 коп., та направився до зони з кондитерськими виробами, де взяв з полиці: 3 плитки шоколаду «Roshen Lacmi» лісовий горіх/карамель, вартістю 140 грн. 97 коп., 3 плитки шоколаду «Milka» з начинкою цілий горіх та карамель, вартістю 402 грн., 2 плитки шоколаду «Milka» з кусочками печива «Oreo», вартістю 238 грн.00 коп., після чого, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, утримуючи при собі вказані товари, направився у бік виходу з приміщення магазину, та, не маючи на меті оплачувати вказаний товар, пройшов повз касову зону та антикрадійні рамки, однак рамки спрацювали та почали видавати сигнал, внаслідок чого він, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, оскільки його було затримано працівниками охорони магазину.

Своїми діями ОСОБА_8 намагався завдати матеріальної шкоди ТОВ «ФОРА» на загальну суму 1 937 грн. 51 коп.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник в апеляційній скарзі просить змінити його. Враховуючи наявність пом`якшуючих обставин застосувати ст.69 КК України, та призначити ОСОБА_8 покарання за скоєне кримінальне правопорушення нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначену вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2022 року, за правилами ст.72 КК України, остаточно призначивши ОСОБА_8 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

В обґрунтуванні вказує, що за час проведення досудового слідства ОСОБА_8 вже багаторазово пожалкував про скоєне кримінальне правопорушення, навчений та покараний наріканням оточуючих людей у скоєному проявив щиросердне розкаяння, яке відповідно до ч.1 ст.66 КК України є пом`якшуючою обставиною. Не враховано також пом`якшуючу обставину - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке цілком видно з відеозапису із ходом проведення огляду місця події.

На думку захисника, з урахуванням усіх характеристик та обставин, призначене покарання не відповідає особі засудженого, а суд мав можливість та законні підстави призначити менш суворе покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, застосувавши положення ст.69 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про його участь в судовому засіданні та про відкладення судового засідання не надіслав.

Із урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також відсутності підстав для обов`язкової участі обвинуваченого в апеляційному розгляді, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду кримінального провадження без участі обвинуваченого ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вимоги апеляційної скарги необґрунтованими, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, зокрема і за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшує та обтяжують покарання судом не встановлено.

Із огляду на зазначене, суд першої інстанції, врахувавши в повній мірі всі дані щодо особи обвинуваченого, обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 не можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у межах санкції ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, із урахуванням положень ст.71 КК України, у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Що стосується доводів захисника про те, що при призначенні обвинуваченому не було враховано наявність таких обставин, що пом`якшують покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, то на думку колегії суддів вони є необґрунтованими та безпідставними.

Колегії суддів вважає, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 .

Так, виходячи з системного тлумачення законодавства і судової практики щире каяття характеризує ставлення особи до вчиненого кримінального правопорушення та проявляється в тому, що вона визнає свою вину, щиро жалкує про вчинене, бажає виправити ситуацію, що склалася, дає правдиві показання, негативно оцінює кримінальне правопорушення та засуджує свою поведінку. При цьому щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Що ж стосується активного сприяння розкриттю злочину, то таким необхідно вважати надання добровільної допомоги органам досудового розслідування будь-яким чином, зокрема таким, як повідомлення правоохоронним органам невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття співучасників, надання допомоги в їх затриманні, добровільна видача знарядь та засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом або ж допомога у розшуку цього майна.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, позиція обвинуваченого ОСОБА_8 щодо визнання ним вини є непослідовною, що свідчить про відсутність щирого каяття та критичної оцінки скоєних ним протиправних дій.

Усі факти та обставини вчиненого злочину були встановлені самостійно правоохоронними органами, жодних нових фактів по справі, ніж ті, що були встановлені слідством самостійно, обвинувачений не повідомив. Така поведінка обвинуваченого не є проявом активного сприяння розкриттю злочину, адже вона жодним чином не була направлена на активну та ініціативну допомогу слідству.

Отже, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень і домірне скоєному, та призначене в межах санкції інкримінованої частини статті. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України не встановлено.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим - у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: