У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кемерово, Російська Федерація, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, майор поліції ОСОБА_6 20.10.2023 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000160 від 16.04.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України.

В межах даного кримінального провадження 16 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до семи років.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до семи років, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та наміри вчиняти злочини в майбутньому, що підтверджується характером кримінального правопорушення.

За таких обставин ОСОБА_4 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не всі речові докази по справі отримано; може вчиняти нові кримінальні правопорушення; переховуватись від органів досудового розслідування будучи під слідством може уникати безальтернативного покарання у виді позбавлення волі до семи років; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, маючи їх анкетні данні отримані з наданими йому матеріалами кримінального провадження, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин та беручи до уваги, що вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме цілодобовий домашній арешт може запобігти зазначеним ризикам, а тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність будь-яких ризиків. передбачених ст. 177 КПК України.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000160, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим відділом Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000160 від 16.04.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України.

Обгрунтовуючи клопотання слідчим зазначається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 13.04.2023, орієнтовно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 рухались по вулиці Маліновського в місті Вінниці. Проходячи неподалік будинку №26, по вищевказаній вулиці, тобто в громадському місці, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 помітили автомобіль марки «BMW», чорного кольору, який був припаркований із частковим наїздом на тротуар, в якому за кермом сидів ОСОБА_9 , та на пасажирському сидінні його дружина ОСОБА_10 . Вказаний спосіб паркування транспортного засобу не сподобався ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про що вони в грубій формі зробили зауваження ОСОБА_9 , використовуючи ненормативну лексику, та провокуючи конфлікт з останнім.

В подальшому, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_9 з однієї сторони та ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з іншої, відбувся словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганства з метою заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , об`єднані спільною метою вчинити грубе порушення громадського порядку та бажанням показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, самоствердитись за рахунок приниження інших осіб та протиставити себе суспільству, з особливою зухвалістю, на ґрунті створеного самими нікчемного конфлікту, почали шарпати за ручки автомобіля з вимогою про те, щоб ОСОБА_9 вийшов з салону власного автомобіля.

Будучи обуреним діями ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_9 вийшов з транспортного засобу та направився в бік вказаних осіб з метою з`ясування причини їхніх протиправних дій.

В цей час ОСОБА_4 , усвідомлюючи що його дії мають відкритий характер для оточуючих, на грунті явної зневаги до громадян, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів та з метою грубого порушення громадського порядку ігноруючи норми моралі та етики, без попередньої домовленості з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень, із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, з метою запобіганням спротиву, несподівано для потерпілого, тримаючи у руках предмет ззовні схожий на балончик із вмістом речовини сльозоточивої та дратівливої дії, розпилив з нього речовину в обличчя ОСОБА_9 , створивши таким чином реальну загрозу його здоров`ю та людей, які знаходились поряд, внаслідок чого потерпілий закрив обличчя руками та перестав чинити супротив незаконним діям ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В цей час, поряд з потерпілим заходився ОСОБА_7 з яким в подальшому, після закінчення сльозоточивої та дратівливої дії застосованого ОСОБА_4 предмету ззовні схожого на балончик із вмістом речовими зазначеної дії, потерпілий продовжив розмову, щодо причини раптово виниклого конфлікту.

Однак, в цей час ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи спільний злочинний умисел на вчинення хуліганських дій та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 перебуваючи в посттравматичному стані після застосування відносно нього ОСОБА_4 предмету ззовні схожого на балончик із вмістом речовини сльозоточивої та дратівливої дії і не може захистити себе, та не становить будь-якої загрози для нападника, підійшов до ОСОБА_9 та, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, несподівано для потерпілого, безпричинно, наніс лівою ногою один удар в область паху останнього, чим завдав нестерпного фізичного болю.

Надалі, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на вчинення хуліганських дій, демонструючи свою зверхність, розуміючи свою перевагу у фізичній силі, усвідомлюючи що ОСОБА_9 перебуваючи в посттравматичному стані, після нанесення ОСОБА_8 удару в область паху, від якого потерпілий зігнувся, скориставшись неспроможністю останнього чинити активний опір їхнім протиправним діям, виражаючи явну агресію та неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, продовжив вчиняти хуліганські дії, що виразилась у насильстві із завданням тілесних ушкоджень, а саме наніс один удар кулаком по потилиці ОСОБА_9 спричинивши йому тілесні ушкодження.

Після побиття ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , залишили місце вчинення правопорушення, та пішли у невідомому напрямку.

Згідно з висновком експерта № 788/83-к від 09.10.2023, у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, ротаційний підвивих першого шийного хребця; опіки кон`юнктиви обох очей І ступеня; закрита травма калитки розрив правого яєчка із послідуючим видаленням змертвілої тканини, гематома калитки та правого сім`яного канатика.

Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_9 за давністю утворення відповідають терміну, вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи 13.04.2023 р.; за ступенем тяжкості належать:

- опіки кон`юнктиви обох очей І ступеня до легких тілесних ушкоджень, виникли від місцевої дії хімічного фактору;

- закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку; ротаційний під-вивих першого шийного хребця до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я, виникли від травматичної дії тупого твердого предмета, з прикладанням травмуючої сили в ділянку голови, що супроводжувалося поворотом та нахилом голови відносно середньої осі тіла;

- закрита травма калитки гематома калитки та правого сім`яного канатика, розрив правого яєчка із послідуючим видаленням змертвілої тканини, що в кінцевому своєму наслідку призвела до безпліддя до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки призвела до втрати здатності до запліднення, зачаття, виникли від травматичної дії тупого твердого предмету, за механізмом удар, з прикладанням травмуючої сили в ділянку калитки, що могло мати місце при нанесенні удару ногою.

16 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000160 від 16.04.2023; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.04.2023; протоколу допиту потерпілого від 16.04.2023; протоколів допитів свідків; протоколів проведення слідчих експериментів; висновку експерта; пояснень наданих в судовому засіданні підозрюваною, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України частково обґрунтована.

При розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею врахована позиція Європейського суду з прав людини - рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, п. 175, ECHR 2011, відповідно до якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).

При цьому, слідчий суддя наголошує саме на частково обгрунтованості підозри ОСОБА_4 , оскільки, як вбачається з наданого стороною захисту відеозапису здійсненого на місці події, саме ОСОБА_9 першочергово наніс удар лівою рукою по обличчю ОСОБА_4 , від якого останній впав на землю. Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_4 , від нанесеного йому ОСОБА_9 удару в ОСОБА_4 була зламана щелепа та останній довготривалий час перебував на лікуванні.

Однак, слідчим та прокурором, наведені вище обставини залишаються без відповідного реагування, з безпідставним посиланням на те, що діям ОСОБА_9 буде надана оцінка в межах іншого кримінального провадження.

Що стосується наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Обгрунтовуючи клопотання слідчим зазначено, а прокурором підтримано в судовому засіданні, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не всі речові докази по справі отримано; може вчиняти нові кримінальні правопорушення; переховуватись від органів досудового розслідування будучи під слідством може уникати безальтернативного покарання у виді позбавлення волі до семи років; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, маючи їх анкетні данні отримані з наданими йому матеріалами кримінального провадження, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Проте, зазначені вище ризики жодним чином необгрунтовані прокурором та не підтвердженні будь-якими доказами, та є нічим іншим, як безпідставним цитуванням положень КПК України.

Надаючи оцінку посиланням слідчого та прокурора слідчим суддею враховується, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та місце проживання, являється пенсіонером МВС України, є особою 2 групи інвалідності, внаслідок вчинення кримінального правопорушення йому також було завдано потерпілим тілесні ушкодження.

З огляду на зазначене, на думку слідчого судді, такі ризики як переховуватись від органів досудового розслідування та вчиняти інші кримінальні правопорушення взагалі відсутні.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що подія даного кримінального правопорушення мала місце 13 квітня 2023 року, а розгляд вказаного клопотання здійснюється 23 жовтня 2023 року (тобто зі спливом п`яти місяців), при цьому підозрюваний, не будучи затриманим в порядку ст. 208 КПК України, самостійно з`явився на розгляд вказаного клопотання, що спростовує доводи прокурора про ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

При цьому, ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, хоч і гіпотетично, але існує.

Таким чином, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти зазначеним вище ризикам.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються такі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як уже зазначалося, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонер МВС, одружений, є інвалідом 2 групи, раніше не судимий.

На даний час ОСОБА_4 оголошену про підозру у вчиненні тяжкого злочину (ч. 4 ст. 296 КК України), за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Проте, на думку суду сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під домашнім арештом.

З огляду на зазначене, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, пенсіонер, одружений, є інвалідом 2 групи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Згідно з частиною першою статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

З огляду на вказане, суд, враховуючи вимоги статті 179 КПК України, вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, оскільки даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у статті 177 КПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

З огляду на встановлені судом обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного слідчий суддя дійшов висновку про необхідність покладення на ОСОБА_4 наступних обов`язків:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181, 186, 193, 196, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання старшого слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, однак в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків покладених судом визначити до 16 грудня 2023 року (в межах строку досудового розслідування).

У разі не виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків зазначених у даній ухвалі до останнього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницької апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя