25.05.2023
Справа № 331/3096/23
Провадження № 1-кс/331/1046/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя матеріали клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене з прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000637, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2023 року до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшло клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене з прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000637, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000637 від 19 квітня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст.111-1 КК України.

У клопотанні зазначено, що у період часу з 28 лютого 2022 року, але не пізніше 23 квітня 2022 року (більш точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені), перебуваючи на території окупованого збройними силами Російської Федерації міста Бердянську Запорізької області, громадянин України ОСОБА_5 , діючи умисно, із власних корисливих та ідеологічних мотивів, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями Російської Федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, всупереч вимог діючого законодавства України, прийняв пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням осіб, із числа представників окупаційної влади міста Бердянську, та добровільно зайняв посаду «и.о. полицейского ГАИ» у незаконному правоохоронному органі «УВД по г. Бердянск и Бердянского района», створеному на тимчасово окупованій території міста Бердянську Запорізької області, який розташовано за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Свободи, будинок № 95.

Після чого, 23 квітня 2022 року ОСОБА_5 , відповідно до займаної посади, будучи наділений повноваженнями діяти від імені незаконно створеного правоохоронного органу - «УВД по г. Бердянск и Бердянского района», створеному на тимчасово окупованій території м. Бердянськ Запорізької області, здійснив фіксацію порушення правил дорожнього руху та склав відповідний протокол.

Так, обійнявши зазначену посаду, у період часу з 28 лютого 2022 року по 23 квітня 2022 року (більш точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені), ОСОБА_5 здійснював протиправну діяльність в інтересах держави-агресора та з метою підтримання окупаційної влади на території м. Бердянськ Запорізької області, здійснював контроль за дотриманням правил дорожнього руху усіма учасниками дорожнього руху, проводив перевірку документів, в тому числі вжив заходи щодо документального оформлення порушень правил дорожнього руху, згідно нормам та правилам дорожнього руху Російської Федерації.

Слідчий вказує, що санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлений про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування, відповідно до ч. 1, п. 3) ч. 2 ст. 170 КПК України, повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить частина житлового будинку, загальною площею 82,4 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна № 332961959 від 20 травня 2023 року.

Слідчий також зазначає, що наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження зазначеного вище нерухомого майна підозрюваним ОСОБА_5 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного ОСОБА_5 і його захисника, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Враховуючи цей факт, керуючись вимогами ч. 2 ст. 172 КПК України, відповідно до яких клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий просить провести розгляд даного клопотання без виклику підозрюваного ОСОБА_5 і його захисника.

З огляду на викладене, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на вищезазначене нерухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 .

У судовому засіданні слідчий 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 підтримав клопотання за вищевикладеними мотивами та обґрунтуванням, просить клопотання задовольнити. При цьому, слідчий надав суду заяву про розгляд даного клопотання без фіксації судового засідання технічними засобами (а.с.94).

Підозрюваний ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Між тим, відповідно до вимог частини 1 статті 172 КПК України, неприбуття у судове засідання підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, не перешкоджає розгляду клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у судове засідання також не з`явився, проте надав до канцелярії суду заяву, в якій просить клопотання розглянути за його відсутності та без фіксації судового засідання технічними засобами, у вирішенні клопотання покладається на розсуд суду (а.с.95).

Згідно з частини 4 статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Неприбуття у судове засідання слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором, та додані до клопотання документи на його обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, та проаналізувавши докази на підтвердження та обґрунтування заявленого слідчим клопотання у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За правилами частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається у наступних випадках: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 6 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до положень частини 2 статті 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000637, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 квітня 2023 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України (а.с.6-9).

Досудовим розслідуванням встановлена причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідженими у судовому засіданні.

05 квітня 2023 року слідчим 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000367 від 28 лютого 2023 року складено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України (а.с.52-57).

Постановою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 від 19 квітня 2023 року, із матеріалів кримінального провадження № 0000367 від 28 лютого 2023 року виділено в окреме кримінальне провадження матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України (а.с.16-19, 20-21).

Виділені матеріали досудового розслідування 19 квітня 2023 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000637 (а.с.6-7).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 22 травня 2023 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000637, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 квітня 2023 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 332961959 від 20 травня 2023 року, частина житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить підозрюваному ОСОБА_5 (а.с.91-92).

За правилами п. 3) ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Отже, враховуючи, що санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, то відповідно. об`єкт нерухомого майна, який належить підозрюваному ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності, у разі ухвалення обвинувального вироку може підлягати конфіскації.

Враховуючи вищезазначене, під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на відчуження, користування та розпорядження вказаним вище нерухомим майном.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає правових підстав для задоволення клопотання слідчого в частині встановлення заборони користування та розпорядження частиною житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві спільної часткової власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , та в якому останній, відповідно до матеріалів кримінального провадження, зареєстрований і фактично проживає (а.с.91-92).

За правилами частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В той же час, слідчим не наведено у клопотанні жодних обставин та не надано слідчому судді будь-яких доказів на підтвердження того, що незастосування заборони користування та розпорядження вказаним вище житловим будинком призведе в майбутньому до перереєстрації даного будинку.

Слідчий суддя також звертає увагу на положення ч. 12 ст. 170 КПК України, якою визначено, що заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Аналізуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині встановлення заборони користування та розпорядження вказаним вище житловим будинком, який на праві спільної часткової власності належить підозрюваному ОСОБА_5 .

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 необхідне, зокрема, з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на відчуження вказаним вище нерухомим майном, та з метою досягнення дієвості кримінального провадження, вважаю необхідним застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт цього майна, тому на підставі вищезазначеного, клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000637, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене з прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000637, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві спільної часткової власності, шляхом заборони відчуження.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Роз`яснити, що згідно статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, відповідно до п.) 9 ч. 1 ст. 309, ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1