Справа № 456/2524/23
Провадження № 1-кп/456/285/2023
ВИРОК

іменем України

14 вересня 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження № 0000002 від 3.04.2023 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Веселинове, Веселинівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді водія автомобільного взводу військової частини НОМЕР_1 та будучи відрядженим до складу зведеної стрілецької бригади повітряних сил Збройних Сил України військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 2.04.2023 близько 01.00 год, самовільно, бажаючи тимчасово ухилитися від військової служби, без поважних причин, в умовах воєнного стану, залишив місце служби і покинув територію зведеної стрілецької бригади повітряних сил Збройних Сил України військової частини НОМЕР_2 , з місцем дислокації поблизу АДРЕСА_2 , разом із закріпленою зброєю - автоматом АКС-74У серійний номер НОМЕР_3 та з 4 магазинами до нього із 120 патронами, та вибув у напрямку до с. Лобна Камінь-Каширського району Волинської області де проводив час та займався справами не пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби до моменту його виявлення працівниками військової служби правопорядку о 18.00 год. 3.04.2023.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погоджується з обставинами, оголошеними прокурором з обвинувального акта. Додатково пояснив, що дійсно 9.03.2022 був мобілізований на військову службу у в/ч НОМЕР_1 . Через рік 26.03.2023 був відряджений у м. Кам`янка -Бузька Львівської області на навчання, після чого його перевели у в/ч НОМЕР_2 з дислокацією у АДРЕСА_2 . Пробувши в АДРЕСА_3 декілька днів, побачивши той безлад, який коїться в частині, а тому в стані хвилювання вирішив повернутись у в/ч в АДРЕСА_1 . Того дня, 2.04.2023 ввечері, взяв свої речі та зброю і поїхав в м. Львів, звідки мав намір виїхати в м. Миколаїв. Однак поїзда на м. Миколаїв не було, повертатись назад в АДРЕСА_3 він не хотів, а тому зателефонував до товариша, який проживає в с. Лобна Волинської області і попросився переночувати, до кінця не усвідомлював, де саме знаходиться с. Лобна, вважав, що це недалеко від м. Львів. Наступного дня прибувши в с. Лобна, зрозумів, що вчинив неправильно та вирішив повернутись в АДРЕСА_3, однак як з`ясувалось, виїхати в напрямку Стрия, можливо було тільки на наступний день. 3.04.2023 близько обіду, до нього зателефонували з військової служби правопорядку, він добровільно повідомив, що знаходиться в с. Лобни Волинської області. Ввечері, того дня за ним приїхали працівники правоохоронного органу. Доповнив, що військову частину залишив самовільно, про вказане нікого з командирів не повідомив, дозволу на відлучення не отримав. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати та не позбавляти волі.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у дезертирстві зі зброєю, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитись від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану, доведена повністю, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч. 4 ст.408 КК України.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

В даній справі, суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, щопом"якшують відповідальність суд визнає те, що ОСОБА_5 , щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_5 обставин по справі не встановлено.

Враховується, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується по місцю проходження служби.

Крім того, суд бере до уваги й те, що відповідно до ст.ст.17, 65 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються за Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави. Захист Вітчизни, її суверенітету і територіальної цілісності є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України.

Згідно зі ст.ст.2, 3, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає в професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути

хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій; поважати честь і гідність кожної людини; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання.

Проте обвинувачений ОСОБА_5 в умовах введеного в державі воєнного стану за наявності прямої загрози національній безпеці держави, коли від військовослужбовців особливо вимагається бути високо дисциплінованим та мати високу моральну та патріотичну свідомість, вчинив дезертирство. Тим самим обвинувачений незаконно не виконував свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності та обов`язки військової служби. Між тим, такі обставини прямо впливають на боєздатність військових підрозділів та спроможність підрозділу виконувати бойові завдання.

З урахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого й недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень має відбуватися тільки в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі у межах, визначених санкцією ч. 4 ст.408 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Зарахувати до строку відбування покарання час тримання ОСОБА_5 під вартою з 5.04.2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 5.04.2023, тобто з часу його фактичного затримання відповідно до ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 5.04.2023.

Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: автомат АКС-74У серійний номер НОМЕР_3 та 4 магазини зі 120 патронами у підсумку, які передані на відповідальне зберігання в Зведену стрілецьку бригаду повітряних Сил ЗСУ (АДРЕСА_4) - залишити в Зведеній стрілецькій бригаді повітряних Сил ЗСУ.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1