Справа № 206/467/24
Провадження № 1-кс/206/145/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2024 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2024 на адресу суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Клопотання мотивовано тим, щоу СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000036, відомості про яке до ЄРДР внесено 17.01.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.01.2024 року до СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 12.01.2024 перейшовши по невстановленому посиланню в додатку «Facebook» та пройшовши авторизацію банківської картки, у заявника з банківського рахунку АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 , було переказано грошові кошти в розмірі 3513,52 грн. на невідомий рахунок. Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що приблизно 10 років тому він відкрив банківський рахунок в АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_2 за яким закріплена картка № НОМЕР_3 та рахунок НОМЕР_1 , за яким закріплена картка № НОМЕР_4 відкриті на його ім`я. Так, 12.01.2024 знаходячись за місцем свого мешкання, приблизно о 16 год. 45 хв. потерпілий гортав стрічку новин в мобільному додатку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та побачив рекламу про виплату грошових коштів у розмірі 6500 грн. на картки українців. Так, натиснувши на вказану рекламу, його було перенаправлено на іншу сторінку, де необхідно було обрати банк, на який він хоче отримати виплати. Обравши банк АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_6 було направлено в додаток «Privat24». У вказаному додатку він пройшов авторизацію, а саме ввів свій мобільний телефон та код-пароль від додатку. В цей же момент потерпілому надійшло повідомлення про здійснення транзакції. Зайти в додаток «Privat24» ОСОБА_5 не вдалось, оскільки картки було заблоковано. Так, він одразу зателефонував на гарячу лінію АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та працівники банку повідомили, що з його рахунку НОМЕР_2 було переказано грошові кошти в розмірі 3600 грн. на рахунок НОМЕР_1 , а з рахунку НОМЕР_1 на невідомий рахунок. В ході проведення досудового розслідування, виникла необхідність в отриманні від АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , фактично розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , юридично розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , інформації з приводу фінансових операцій по рахункам НОМЕР_2 та НОМЕР_1 , відкритих на громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за 12.01.2024, а саме: інформації щодо функціонування банківських рахунків НОМЕР_2 та НОМЕР_1 , а саме про рух грошових коштів у прибутковій та видатковій частині із вказівкою вхідних і вихідних сум платежів, дат, часу операцій, місця їх здійснення з зазначенням адреси, відправника й одержувача коштів, даних банків відправника та одержувача, номерів їх рахунків, призначення платежу, про рух коштів з по-секундною реєстрацією із зазначенням часу (дат, годин, хвилин, секунд) проведення платежів по картковому рахунку, із зазначенням повних даних з розшифровкою контрагентів, призначення платежів, місць розташування (адрес) банкоматів, кас відділень банку, (в т.ч. де знімались переведені грошові кошти) з вищезазначеного рахунку, фотографії та відео файли, які створювались в ході цих операцій; ір-адрес використаних для авторизації та інших дій в інтернет банкінгу, записи МАС-адрес пристроїв використаних для авторизації та інших дій в інтернет банкінгу, записи про місцезнаходження пристроїв використаних для авторизації та інших дій в інтернет банкінгу (координати) щодо зазначеного рахунку. Враховуючи вищевикладене, слідча просила надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, яка перебуває у володінні юридичної особи АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », фактично розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , юридично розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні слідча підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Вислухавши доводи та пояснення слідчої, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає ч. 2 ст. 131 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає за необхідне, також, послатися на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

До того ж, клопотання взагалі не містить жодного обґрунтування, з посиланням на докази, необхідності отримання відомостей по конкретним розрахунковим рахункам: НОМЕР_2 та НОМЕР_1 .

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.

Частинами 5, 6 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 6 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

В обґрунтування обставин зазначених у клопотанні долучено наступні копії, а саме: витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000036, відомості про яке внесено 17.01.2024; протокол про прийняття заяви про вчнення кримінального правопорушення від 16.01.2024; протокол допиту потерпілого від 17.01.2024.

У відповідності до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. У відповідному клопотанні зазначаються, окрім іншого, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Так, частинами 1, 2 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя звертає увагу, що слідчою не зазначено обґрунтування та не підтверджено того, що доступ до документів неможливо отримати органом слідства у добровільному порядку шляхом витребування документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 КПК України, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених КПК України, оскільки слідча не зверталася до АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із відповідним запитом.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

Крім того, п. 20-7 Перехідних положень Розділу ХІ КПК України - під час дії надзвичайного або воєнного стану на території України тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 цього Кодексу, здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури. Проте, такої постанови до матеріалів клопотання слідчою долучено не було.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 56 КПК України, під час досудового розслідування потерпілий має право подавати докази на підтвердження своєї заяви.

Крім того, згідно п. 3 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками: органам прокуратури України, Служби безпеки України, Державному бюро розслідувань, органам Національної поліції України, Національному антикорупційному бюро України, Бюро економічної безпеки України, Антимонопольному комітету України, Національному агентству з питань запобігання корупції, Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, - на їхні запити щодо банківських рахунків клієнтів та операцій, проведених на користь чи за дорученням клієнта, у тому числі операцій без відкриття рахунків, а саме відомості на конкретно визначену дату або за конкретний проміжок часу та стосовно конкретної юридичної або фізичної особи, фізичної особи - підприємця про: наявність рахунків, номери рахунків, залишок коштів на рахунках, операції списання з рахунків та/або зарахування на рахунки, призначення платежу, ідентифікаційні дані контрагента (для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові, ідентифікаційний номер платника податку; для юридичних осіб - повне найменування, ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), номер рахунку контрагента та код банку контрагента.

В той же час, до матеріалів даного клопотання не долучено жодного доказу звернення слідчої до потерпілого ОСОБА_5 або до банку та неможливості надання потерпілим або банком інформації відносно клієнту банку АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 , а саме відомостей доступ до яких просить надати дозвіл слідча.

? Враховуючи викладене, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи (а саме їх копії), за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що долучені докази, свідчать про те, що клопотання про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчої про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 9, 22, 93, 100, 131-132, 159-164, 309, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю по кримінальному провадженню № 0000036, відомості про яке внесено до ЄРДР 17.01.2024 відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною і відповідно до КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1