Справа № 438/1742/23
Провадження № 1-кп/438/129/2023
В И Р О К

іменем України

15 листопада 2023 року Бориславський міський суд Львівської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № №0000754 від 29 серпня 2023 року,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області, громадянина України, не одруженого, інваліда третьої групи, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 грудня 2018 року за ч. 1 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185, ч.2 ст.289, ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

за участі сторін судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 , неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, маючи непогашену судимість, востаннє вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 грудня 2018 року за ч. 1 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185, ч.2 ст.289, ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця, 12 травня 2023 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, вчинив нові повторно умисні, корисливі, тяжкі злочини проти власності.

Зокрема, Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №3275-ІX від 27.07.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, та Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Обвинувачений ОСОБА_3 28 серпня 2023 року приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи за адресою тимчасового проживання, а саме в приміщені будинку АДРЕСА_2 , де переконавшись, що в даному будинку, який перебуває в користуванні ОСОБА_5 , відсутній господар, в обвинуваченого виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій протиправний намір ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав бензопилу марки «Foresta», моделі FA-40S, номер C/H:ZTM4, вартістю 2 287 грн. 80 коп., яка належить ОСОБА_5 , та знаходилася на підлозі приміщення коридору будинку АДРЕСА_2 , в якому тимчасово проживав, ОСОБА_3 , після чого утримуючи викрадену бензопилу, вийшов з приміщення будинку та попрямував в напрямку місця реєстрації, що за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим привласнив викрадене майно та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 2 287 грн 80 коп.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 18 серпня 2023 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою тимчасового проживання, що на АДРЕСА_2 , помітив банківську карту № НОМЕР_1 емітентом якої є АТ «Райффайзен Банк Аваль», яка відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 7 грудня 2000 року, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414 та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, у нього виник прямий умисел, направлений на її викрадення з корисливих мотивів.

У подальшому, обвинувачений, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення офіційного документу, з метою власного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, користуючись відсутністю власника у житловій кімнаті будинку, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав банківську картку для обслуговування банківського рахунку АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , яка є різновидом офіційного документу, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу для подальшого заволодіння за допомогою вказаної картки грошовими коштами потерпілого, що зберігались на його банківському рахунку.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 18 серпня 2023 року о 17 год. 10 хв., перебуваючи за адресою: Львівська область, місто Борислав, вулиця Тараса Шевченка, 18, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за чужий рахунок, в умовах воєнного стану, вирішив повторно, таємно викрасти грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 , що перебували на рахунку його банківської картки АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій протиправний намір та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись прямим умислом на таємне викрадення грошових коштів, діючи з корисливим мотивом та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання майнової шкоди потерпілому і бажаючи її настання, обвинувачений, маючи банківську картку АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , потерпілого ОСОБА_5 , знаючи пін-код від неї, повідомлений напередодні вчинення злочину останнім, використовуючи банкомат АТ «Ощадбанк», що за адресою: Львівська область, місто Борислав, вулиця Тараса Шевченка, 18, о 17 годині 10 хвилини 18 серпня 2023 року здійснив зняття грошових коштів у сумі 2 400 гривень з вищезазначеної банківської картки, та розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема показав, що з 2007 року періодично проживає за адресою АДРЕСА_2 у квартирі що належить потерпілому ОСОБА_5 Звільнившись з місць позбавлення волі у травні 2023 року періодично проживав у даній квартирі.

У серпні 2023 року, можливо як зазначено в обвинувальному акті 18 серпня 2023 року, у квартирі потерпілого знайшов банківську карту, що належала ОСОБА_5 . Оскільки в обвинуваченого були відсутні кошти, вирішив зняти з банківської карти потерпілого гроші. Обвинувачений неодноразово на прохання потерпілого знімав кошти для останнього, відповідно останньому було відомо відповідний пін-код банківської картки. Цього ж дня, обвинувачений скориставшись викраденою банківською карткою здійснив зняття грошових коштів у сумі 2400 гривень , використавши банкомат АТ «Ощадбанк», розміщений за адресою м.Борислав, вул.Шевченка,18, які у подальшому потратив на власні потреби.

Далі, напевно 28 серпня 2023 року, скориставшись відсутністю потерпілого у квартирі потерпілого ОСОБА_5 , у якій фактично проживав, викрав належну потерпілому бензопилу марки «Foresta». Вартість викраденої бензопили у розмірі 2 287 гривень 80 копійок не заперечує. Просить суд суворо не карати, обрати мінімальне покарання. Добровільно відшкодував потерпілому завдані злочином збитки.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, враховуючи покази обвинуваченого про визнання вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, доведеною повністю і вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану та за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, законодавцем віднесено до тяжкого злочину, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України, - до кримінального проступку.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_3 обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує особу винного, раніш судимого за вчинення злочинів проти власності, , має постійне місце проживання, не одружений, не працевлаштований, , інвалід третьої групи,наявність негативної характеристики з місця проживання, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання в межах санкції у виді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину та у виді обмеження волі вчинення кримінального проступку, думку потерпілого ОСОБА_5 про призначення мінімального покарання, приймаючи до уваги наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, що знижує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також беручи до відома досудову доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, має дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та висновок органу пробації, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства (в т.ч. окремих осіб), суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини статей інкримінованих кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі та у виді обмеження волі відповідно, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, - шляхом поглинання менш суворого більш суворим, у виді позбавлення волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Суд вважає, що в даному кримінальному провадженні відсутні підстави для застосування до ОСОБА_3 положень статті 75 КК України оскільки обвинувачений, маючи не погашену судимість за вчинення умисного злочину проти власності вчергове притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, належних висновків для себе не зробив, враховуючи конкретні обставини справи, зокрема те, що обвинувачений не працював і не займався будь-якою суспільно-корисною працею, умисні тяжкі злочини вчинив з корисливих мотивів, враховуючи, що відсутність претензій зі сторони потерпілого не може бути визначальною при вирішенні питання про звільнення обвинуваченого від відбування у кримінальному провадженні у формі публічного обвинувачення.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого під час судового провадження не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області, винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та ч.1 ст.357 КК України , та призначити йому покарання:

за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років 3 (три) місяці;

за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Скасувати арешт майна, накладений на бензопилу марки «Foresta», моделі FA-40S, номер C/H:ZTM4, що належить потерпілому ОСОБА_5 відповідно до ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 вересня 2023 року у справі №442/6133/23.

Речові докази: бензопилу марки «Foresta», моделі FA-40S, номер C/H:ZTM4, передану на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області та у подальшому 11 вересня 2023 року передану на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , картонну коробку від бензопили та банківську карту банку АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - повернути останньому.

Речові докази: DVD-R диск із інформацією, щодо відомостей про емітовану банківську картку на держателя ОСОБА_5 по картковому рахунку НОМЕР_2 та CD-R диск з інформацією, де наявні фото осіб, які здійснювали зняття коштів із банківської карти банку АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 у період часу з 18 серпня 2023 року по 19 серпня 2023 року у банкоматі АТ «Ощадбанк», що за адресою м.Борислав, вул.Шевченка,18 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя Андрій СЛИШ