Справа № 947/7312/22
Провадження № 1-кп/947/87/24
УХВАЛА

18.01.2024 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному проваджені №0003475 від 16.08.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеса, громадянин України, українець, з повною середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий 26.05.2016 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.121, ч.2 ст.187, ч.4 ст.187, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців, 17.06.2016 був звільнений по відбуттю строку покарання, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі на тривалий строк, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити новий злочин, оскільки обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, ухилявся від слідства, тривалий час перебував у розшуку, у т.ч. міждержавному, має судимість за вчинення умисних злочинів в минулому. Ці ризики не зменшилися і не відпали. В обґрунтування клопотання прокурора надав певні документи.

Адвокат ОСОБА_5 заперечив проти продовження строків дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, на які посилається прокурор не доведені, а ОСОБА_3 надто довго тримається під вартою без обвинувального вироку суду, чим фактично відбуває покарання, яке ще не призначено. Доказів вини ОСОБА_3 немає. Прокурор зволікає з наданням доказів. Просить змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки у нього є постійне місце мешкання, мати похилого віку, він соціально адаптований.

Обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою суду за повторне порушення порядку в судовому засіданні було видалено з зали судового засідання на весь час судового розгляду.

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані документи, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.

З обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що на обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, зібрані певні докази, які суд ще не досліджував.

Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини:

може здійснити дії на спроби переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він не має офіційного джерела прибутку, стійких соціальних зв`язків, фактично ухилявся від суду, кілька років перебував у розшуку, у т.ч. міждержавному, здатний до ризиків, згідно психологічної характеристики психолога ВСВ та ПР ДУ «Одеський слідчий ізолятор» від 14.08.2023, потребує підвищеної уваги до себе, шантажний стиль поведінки з демонстративними членоушкодженнями в анамнезі, виражена протестна аутоагресія, стан здоров`я на теперішній час задовільний згідно медичної довідки Одеської міської медичної частини №21 від 28.12.2023;

може незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини, та оспорювання обвинувачення;

може вчинити інші кримінальні правопорушення, виходячи з образу життя, відсутності легітимного джерела доходів, обґрунтоване обвинувачення у вчиненні нового умисного злочину в період строку погашення судимості.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Крейдич проти України».

Як свідчить практика ЄСПЛ, наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення у зв`язку з вчиненням особою злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте разом з іншими обставинами збільшує ризик втечі особи настільки, що йому неможливо запобігти, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Застава, відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , вчинений із застосуванням насильства.

Відомості про наявність у обвинуваченого матері похилого віку, добровільне повернення в Україну після відбування покарання в іншій державі, свідчать на користь обвинуваченого, але не є вирішальними в пом`якшенні запобіжного заходу.

Тому законних підстав для пом`якшення запобіжного заходу на даний час не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 на строк 60 днів. Строк дії ухвали закінчується 18.03.2024.

Відмовити в задоволені клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1