Справа № 739/2501/23
Провадження № 1-кп/739/22/24
УХВАЛА

продовження строку дії запобіжного заходу

10 січня 2024 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівьскої області та в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Новгород-Сіверська УВП (№31) за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , клопотання прокурора Новород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_3 подане у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000101 від 23.02.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полюшкине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні непрацездатних осіб не маючого, раніше судимого: 23.12.2021 року Новгород - Сіверським районним судом за ст. 69, ч. 1 ст. 122 КК України до 200 годин громадських робіт, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена;

В С Т А Н О В И В:

09.01.2024 року до канцелярії Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області прокурором ОСОБА_3 було подане письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, обраного ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду від 22.09.2023 року, термін дії запобіжного заходу спливає 19.01.2024 року. В обґрунтування клопотання зазначає, що 30.10.2023 року обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України було направлено до суду. Враховуючи, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ризики переховуватись від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, та незаконного впливу на свідків, а також те, що ОСОБА_6 на даний час обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Покарання за вказаний злочин, не передбачає альтернативних видів, крім позбавлення волі. Інший (більш м`який) запобіжний захід застосувати не можливо, оскільки враховуючи вищевикладене, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту не забезпечить виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, запобіжний захід у вигляді особистої поруки обрати неможливо, так як в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про осіб, які заслуговують на довіру. На даний час обставини не змінилися, ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, підтримав та просив його задовольнити, окільки ризики передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України продовжують існувати.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала думку прокурора, вважає, що клопотання підлягає задоволенню і перебуваючи на волі ОСОБА_6 може становити загрозу для її сі`ї та свідків.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання та продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки до вересня 2023 року запобіжний відносно ОСОБА_6 взагалі не обирався, він постійно з`являвся на виклики представників органів досудового розслідування, більше не вчиняв жодних кримінальних правопорушень, має постійне місце проживання та реєстрації та, на його думку, у сторони обвинувачення відсутні докази того, що існує ймовірність переховуватись від суду та впливати на свідків, тому суду слід застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_8 підтримала думку захисника ОСОБА_7 ..

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

22.09.2023 року в рамках даного кримінального провадження за № 0000101 від 23.02.2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою тривалістю 60 днів, тобто до 21.11.2023 року. Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 13.10.2023 року ухвала слідчого суді від 22.09.2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 залишена без змін.

10.11.2023 року ухвалою Новгород-Сіверського районного суду дію запобіжного заходу продовженого на 60 днів, до 19.01.2024 року.

Як вбачається з ухвали слідчого судді від 22.09.2023 року - підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 було встановлення слідчим суддею наявності відносно нього ризиків, передбачених п. п. 1,3 та 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, який обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, а також міцних соціальних зв`язків, на його утриманні не перебувають інші особи, тому існують обґрунтовані побоювання, що перебуваючи на волі та розуміючи тяжкість і невідворотність покарання за вчинений тяжкий злочин, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи років, останній може безперешкодно покинути місце проживання та переховуватися від органів слідства та суду; а також ризик незаконного впливу на свідків, існування якого обґрунтовується тим, що свідки, допитані у кримінальному провадженні, а також підозрювана ОСОБА_5 проживають в одному населеному пункті з ОСОБА_6 , тому він може спробувати впливати на них з метою змусити їх змінити свої свідчення, або схилити їх до відмови від дачі показань; про існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, свідчить та обставина, що ОСОБА_6 раніше тричі засуджувався за вчинення насильницьких злочинів, передбачених статтею 122 КК України, зокрема й 23 грудня 2021 року за частиною першою статті 122 КК України, при цьому остання судимість не знята і не погашена. Тому слідчий суддя дійшов висновку про обрання відносно ОСОБА_6 виключного запобіжного заходу, у виді тримання під вартою, оскільки жожен з більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти настанню вказаних вище ризиків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотання суд зобо`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку. Частиною третьою статті 197 КПК України передбачено можливість продовження строку тримання особи під вартою. Як вбачається ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів та за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, може переховуватись від суду, при застосуванні більш мякого запобіжного заходу, може вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків і потерпілу. При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили, що обвинувачений у випадку непродовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, буде належно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки і не настануть передбачені частиною першою статті 177 КПК України ризики, можливість настання яких вбачається з матеріалів кримінального провадження. Водночас застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який до нього застосовано, враховуючи наявність зазначених вище ризиків, суд також вважає недоцільним. Враховуючи, що розгляд даного кримінального провадження не може бути закінчений до 19.01.2024 року та судом не встановлено обставин, які б свідчили, що обвинувачений у випадку непродовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, буде належно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки і не настануть передбачені частиною першою статті 177 КПК України ризики, строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дія якого закінчується 19.01.2024 року, необхідно продовжити на 60 днів, до 16 годин 12 хвилин до 18.03.2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 197, 331, 369, 372, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , року народження, на 60 (шістдесят) днів до 18.03.2024 року до 16 годин 12 хвилин.

Копію ухвали направити до Новгород-Сіверської УВП №31 - для виконання.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на уповноваженого прокурора.

Копію даної ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Дана ухвала підлягає негайному виконню після її оголошення та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1