Провадження № 1-кс/761/399/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.03.2023 року (справа №761/9458/23) у кримінальному провадженні №0000162 від 18.04.2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року в рамках кримінального провадження № 0000162, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 110-2 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 21.03.2023 року у справі №761/9460/23, в межах кримінального провадження №0000162 від 18.04.2022 року, накладено арешт, окрім іншого, на нерухоме майно, яке зареєстровано за ОСОБА_4 : земельна ділянка - кадастровий номер: :04:002:1407, площа (га): 0.0605 у Львівській обл.; земельна ділянка - кадастровий номер: :04:002:0039, площа (га): 0.0744 у Львівській обл.; квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира за адресою: АДРЕСА_2 ; квартира за адресою: АДРЕСА_3 ; будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_4 .

Представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 вважає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки вказане майно не може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, враховуючи, що вказане майно набуте до події злочину. Вказав, що ОСОБА_4 не є учасником кримінального провадження.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_4 -адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 , за клопотанням якого було накладено арешт на майно, в судовому засіданні зазначив, що арешт застосовано обґрунтовано, оскільки вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вислухавши думку представника власника майна та прокурора, вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна з додатками, додатково долучені документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, зокрема, за наявності достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Так, відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

В судовому засіданні встановлено, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000162 від 18.04.2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

21 березня 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва у справі №761/9460/23, накладено арешт, окрім іншого, на нерухоме майно, яке зареєстровано за ОСОБА_4 : земельна ділянка - кадастровий номер: :04:002:1407, площа (га): 0.0605 у Львівській обл.; земельна ділянка - кадастровий номер: :04:002:0039, площа (га): 0.0744 у Львівській обл.; квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира за адресою: АДРЕСА_2 ; квартира за адресою: АДРЕСА_3 ; будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_4 .

З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2023 року вбачається, що при вирішенні питання про накладання арешту слідчий суддя виходив з правової кваліфікації кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичних обставини кримінального провадження, а також того, що зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки є об`єктом кримінально-протиправних дій, тому майно має ознаки речових доказів.

У свою чергу, слідчий суддя вважає обґрунтованими та такими, що повністю відповідають вимогам кримінального процесуального закону України, мотиви, які стали підставою для задоволення клопотання слідчого/прокурора та застосування арешту майна. Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів доводи ухвали про накладення арешту на вказане майно, в судовому засіданні встановлено не було. Не було надано заявником і належних доказів, які б свідчили про те, що на даний час потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту відпала.

Слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, доводи представника власника майна про те, що арешт накладено необґрунтовано, є такими, що не відповідають дійсності, оскільки з наданих матеріалів вбачається, що арешт на майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, та наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу, та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно постанови від д15.03.2023 року про визначення майна речовими доказами, обставини, з якими пов`язується вказане майно, відбулися не пізніше 2015 року, що спростовує доводи клопотання про невідповідність майна ознакам ст. 98 КПК України, як придбане до часу інкримінованих злочинів, які розслідуються.

Представником не підтверджено обставини, що майно придбано до події, яка інкримінується підозрюваному, зміст підозри не наданий, на даний час досудове розслідування триває.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року в рамках кримінального провадження №0000162, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 110-2 КК України.

Керуючись ст.ст.98, 170, 174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.03.2023 року (справа №761/9458/23) у кримінальному провадженні №0000162 від 18.04.2022 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1