Справа №:755/6516/23
Провадження №: 1-кп/755/1166/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" вересня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, у межах кримінального провадження №0000571 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження, в якому ухвалою суду від 28 липня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту із покладенням обов?язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, серед яких заборонено йому залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду.

У судовому засіданні прокурор клопотав про продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати та просив покласти обов?язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Захисник просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов?язання, оскільки останній залучений у благодійній діяльності БО «Волонтерський корпус», як волонтер, а тому з метою доставки гуманітарної допомоги змушений залишати місце свого проживання більше ніж на один календарний день.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 одружений, працює, має місце реєстрації у місті Луганську, проживання у місті Києві. Крім того, згідно листа директора Благодійної організації «Волонтерський корпус» ОСОБА_6 , ОСОБА_3 задіяний у благодійній діяльності БО «Волонтерський корпус», на безоплатні основі, за згодою сторін, у якості волонтера /водій та вантажник/.

Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини дозволяє суду зробити висновок про можливість зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу, шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме: у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що на думку суду буде достатнім й необхідним заходом забезпечення його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження та для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам.

Крім того, відповідно до положень ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, також обвинуваченому роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, суд вважає, що обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для обвинуваченого, у зв`язку з чим їх застосування не суперечить п.2 ч.3 ст.132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ викладеній у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.177, 178, 181, 194, 331, 369 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу із домашнього арешту на особисте зобов?язання - задовольнити.

Змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України запобіжний захід із домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-не виїжджати за межі України, без дозволу суду;

-здати при наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утриматися від спілкування із потерпілою та свідками.

Виконання зазначених обов`язків покласти на ОСОБА_3 строком, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 28 листопада 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: