Справа № 357/1771/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження за № 0001516, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.08.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївка Компаніївського району Кіровоградської області, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця, призваного за мобілізацією, водія-електрика зенітного-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

25.08.2023 приблизно о 01:00 год, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Mersedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався в м. Біла Церква по вул. Олеся Гончара 12, де був зупинений екіпажем поліції «Комета 0751» батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області ДПП під час дії комендантської особи, для встановлення особи та перевірки документів.

В подальшому, на вимогу працівників батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області ДПП, відповідно до підпункту а) пункту 2.4 Правил дорожнього руху України, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», пред`явити для перевірки документи, що підтверджують наявність права керування транспортними засобами, 25.08.2023 приблизно о 01:03 год, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_2 , перебуваючи по вул. Олеся Гончара, 12, в м. Біла Церква, Київської області, маючи злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документу пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія на власне ім`я, серійний номер НОМЕР_3 , бланк якого за способами друку та спеціальними елементами захисту не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника - України, яке попередньо придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, тобто вчинив використання завідомо підробленого документа.

Прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, в якому зазначено, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 в якій ОСОБА_2 зазначає про те, що беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинам та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У даній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України, згоден із встановленими під час дізнання обставинами, згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд відповідно до вимог ст. 382 ч. 2 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком за вчинення якого передбачене покарання у виді: штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 раніше не судимий, розлучений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, військовослужбовець по мобілізації, не має місця реєстрації, однак має місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проходження служби характеризується позитивно, 04.10.2022 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до стягнення у виді 17 000.00 грн штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

З урахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого кримінального проступку, і даних про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує та відсутність обтяжуючих його покарання обставин, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України в тому, що особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України.

Суд переконаний, що визначена ним вид і міра покарання, є необхідною і достатньою для можливого виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею та іншими особами нових кримінальних правопорушень. Таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності з урахуванням того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Призначення ОСОБА_2 більш суворого покарання, передбаченого санкцією ст. 358 ч.4 КК України, буде явно несправедливим через його суворість.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення судово-технічної експертизи документів від 06.09.2023 № СЕ-19/111-23/45512-ДД підлягають стягненню з обвинуваченого згідно вимог ст. 124 КПК України.

В ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374,381,382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 , який поміщено до полімерного пакету та диск з відеозаписами з нагрудних бодікамер, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави витрати на проведення судово-технічної експертизи документів у розмірі 956.00 грн. (дев`ятсот п`ятдесят шість гривень).

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської оласті, з особливостями, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Тетяна КЛЕПА