Провадження № 1-кс/293/20/2023
УХВАЛА

09 листопада 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засідання заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000331 від 18.12.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.3 ст.358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_6 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України

ВСТАНОВИВ:

19.03.2020 до Черняхівського районного суду Житомирської області в порядку підсудності надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000331 від 18.12.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.3 ст.358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06.07.2023 суд ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 27.03.2023 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скасував та призначив новий розгляд у суді першої інстанції.

19.07.2023 справа № 295/14920/19 надійшла на адресу Черняхівського районного суду Житомирської області для нового розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2023 матеріали кримінального провадження № 295/14920/19 передані для розгляду судді ОСОБА_7 .

11.10.2023 захисник ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про відвід головуючого судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_7 на підставі п. 4 с.1 ст. 75 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною 3 ст. 35 КПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява про відвід судді ОСОБА_7 передана для розгляду судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви про відвід судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_7 , захисник посилаючись на норми п.4 ч.1 ст.75 КК України вказує на ту обставину, що його підзахисний ОСОБА_5 є сином ОСОБА_8 , тобто близьким її родичем. Доводи ОСОБА_8 для відводу судді ОСОБА_7 ,про які йому стало відомо від ОСОБА_8 , на переконання сторони захисту є вмотивовані та достатньо аргументовані. Існування правових підстав для відводу головуючого підтверджуються і змістом оприлюднених судових рішень стосовно ОСОБА_8 , за якими, зокрема, визначено, що каральна сила правоохоронної системи застосовувалася до ОСОБА_8 незаконно, тобто без обґрунтованих на це підстав, з порушенням процесуальних норм, що завжди є наслідком порушення прав та свобод людини та громадянина. До порушення процесуальних норм під час кримінального переслідування ОСОБА_8 відносяться і протоколи, складені за участю понятих серед яких ОСОБА_9 , який проходив строкову військову службу у військовій частині прокуратурі Житомирського гарнізону та є близьким родичем судді ОСОБА_7 , який на той час працював у військовій прокуратурі.

Такі обставини слугують для відведення судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження.

09.11.2023 в судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - ОСОБА_3 подав клопотання в порядку ст.ст.42,45,46 КПК України в якому просить долучити ряд документі в на підствердження підстав для відводу судді ОСОБА_7 .

У клопотанні заявник доводить, що такі копії документів ним отримані від його підзахисного та його матері ОСОБА_8 , свідчать про наявність довготривалих конфліктних відносин між матір`ю підзахисного та суддею ОСОБА_7 , які фактично пов`язані із обопільним звинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень. Наголошує, що ці обставини не стосуються суто «робочих суперечок» між суддею Житомирського районного суду ОСОБА_8 та помічником військового прокурора Житомирського гарнізону ОСОБА_7 , які могли бути під час їх спільної роботи, а вони мають більш глибший характер, що дозволяє констатувати наявність між ними фактичних неприязних відносин, необ`єктивного ставлення до дій та їх оцінки один одного. На підставі наданих документів ОСОБА_8 стверджує, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді помічника військового прокурора Житомирського гарнізону, був причетний до складання процесуальних документів у кримінальному провадженні щодо неї, які за результатами судового розгляду визнані недопустимими доказами унаслідок їх недостовірності та фальсифікації, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрите.

За фактом незаконного притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності у подальшому зареєстровано кримінальне провадження, у тому числі і щодо працівників ійськового прокурора Житомирського гарнізону, де на той час працював суддя ОСОБА_7 , розслідування якого на даний час не завершено, а тому невідоме кінцеве рішення і можливе коло осіб, яким можуть бути оголошені підозри у вчиненні кримінальних правопорушень з вказаних питань.

Захисник вважає, що існує об`єктивне побоювання, що суддя ОСОБА_7 буде упереджено розглядати кримінальне провадження стосовно його підзахисного ОСОБА_11 , який є сином ОСОБА_8 .

Захисник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подану заяву у повному обсязі, просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 заяву про відвід просив задовольнити. Вказав, що довести свою невинуватість він зможе лише при розгляді справи неупередженим і справедливим судом, без будь-якого стороннього впливу. І таке його право гарантовано національним та міжнародним законодавством. Право на розгляд кримінального провадження незалежним і безстороннім судом, установленим законом, є важливою частиною права на справедливий суд. Вважає, що суддя ОСОБА_7 , у даному провадженні не є безстороннім та справедливим судом, він підлягає відводу. Вважає, що між його матір"ю ОСОБА_8 та суддею ОСОБА_12 є тримваючі неприязні відносини і такий факт викликає сумніви в неупередженості та об"єктивноситі судді при розгляді спарви.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали заяву про відвід судді ОСОБА_7 .

Прокурор в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду заяви була повідомлена своєчасно та належним чином.

07.11.2023 на електронну пошту за вх. №1881 надійшла заява прокурора про розгляд справи у її відсутності. Щодо заявленого відводу вказала, що доводи на обґрунтування заяви про відвід судді ОСОБА_7 не вказують на необ`єктивність чи упередженість судді саме під час розгляду даного кримінального провадження, не містять підтверджених даних, які б свідчили про наявність обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості, тому у задоволенні заяви про відвід просила відмовити.

Суддя ОСОБА_7 будь-яких пояснень щодо заявленого відводу не подав, у судове засідання не з`явився. У заяві, яка надійшла до суду від судді ОСОБА_7 питання відводу просить розглядати без його участі.

Неявка у судове засідання учасників кримінального провадження не є перешкодою для розгляду заяви про відвід судді.

Дослідивши заяву про відвід судді ОСОБА_7 та додані документи щодо підстав відводу, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, оцінюючи в сукупності факти та обставини, встановлені за наслідками розгляду заяви про відвід судді, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Підстави для відводу визначені нормами статей 75-76 КПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Такий перелік є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 75 КПК України неупередженість судді може виникнути у зв`язку з наявністю у нього родинних, професійних зв`язків, іншого процесуального статусу, порушенням правил визначення судді, тощо. Обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді, мають бути обумовлені фактами відповідного питання, що розглядається, або пов`язаними з ними.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: (і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; (іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості.

Потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань щодо однієї зі сторін у справі. При цьому, враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Правовий інститут відводу є механізмом, який забезпечує гарантію розгляду та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, яка передбачена ч. 1 ст. 21 КПК України.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді (колегії суддів) відвід з підстав, передбачених ст. 75 КПК України, які передбачають перелік обставин, що виключають участь судді (колегії суддів) в кримінальному провадженні.

Відвід може бути ініційований особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, та повинен бути вмотивованим (ч. 2, 5 ст. 80 КПК України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення у справі "Білуха проти України"). При цьому, при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 58 рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії").

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу відводу, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Верховний Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Дослідивши заяву захисника ОСОБА_3 подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 та додаткові обґрунтування, наведені у клопотанні, суд встановив, що підставою для відводу судді ОСОБА_7 заявником вказується як існування неприязних відносин між матір`ю обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 та суддею ОСОБА_7 . Неприязність таких відносин сторона захиступов"язує з тим, що судді ОСОБА_7 працюючи на посаді помічника військового прокурора Житомирського гарнізону був причетним до складання процесуальних документів у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , які за результатами судового розгляду визнані недопустимими доказами унаслідок їх недостовірності та фальсифікації, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрите та те, що за фактом незаконного притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності у подальшому зареєстровано кримінальне провадження, в тому числі і стосовно можливих неправлмірних дій ОСОБА_7 , розслідування якого на даний час не завершено, а тому невідоме кінцеве рішення і можливе коло осіб, яким можуть бути оголошені підозри у вчиненні кримінальних правопорушень з вказаних питань.

Аналізуючи доводи, про які вказує заявник, суд дійшов до висновку, що такі доводи на обґрунтування заяви про відвід судді ОСОБА_7 не вказують на необ`єктивність чи упередженість судді ОСОБА_7 саме під час розгляду даного кримінального провадження та не містять підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачені ст.75 КПК України.

Крім того, суд зважає на те, що обставини, які буди предметом дослідження та оцінки в межах кримінального провадження, у якому було висунуто обвинувачення матері обвинуваченого, жодним чином не впливають на обставини на оцінку доказів в межах даного кримінального провадження.

Водночас суд ураховує, що неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею.

Відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта", найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Аналогічні висновки містяться в рішенні Європейського Суду з прав людини від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Окрім того, відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

У вказаному випадку, сумніви висловлені захисником обвинуваченого, які хоч і не є вмотивовані, проте за своєю природою так чи інакше, є сумнівами.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, що ратифікована Україною.

Отже, з метою виключення у сторони захисту будь-яких сумнівів у неупередженості судді ОСОБА_7 та забезпечення достатніх гарантій на справедливий розгляд даної справи незалежним і безстороннім судом,з метою збереження довіри громадян до судової гілки влади, суд уважає за доцільне задовольнити заявлений судді ОСОБА_7 відвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 369, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_7 від участі у справі № 295/14920/19 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.3 ст.358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України - задовольнити.

2.Справу №293/14920/19 передати до канцелярії Черняхівського районного суду Житомирської області для визначення у порядку ст. 35 КПК України іншого судді для подальшого розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений: 13.11.2023 об 11:50 год.

Суддя ОСОБА_1