Справа № 754/2901/23 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/190/2024 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар: ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000029 від 14.01.2023 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України визнається таким, що раніше не судимий, засуджено:

за ч. 1 ст. 2861 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;

за ч. 1 ст. 135 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі;

на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;

на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 13 січня 2023 року по 16 січня 2023 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі;

вирішене питання про процесуальні витрати та речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , 13 січня 2023 року, приблизно о 20 годині 59 хвилин, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mazda 3», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, займаючи одночасно другу та третю смуги, наближаючись до контрольно-пропускного пункту «Биківня», в порушення вимог пунктів 1.5, 2.1 «а», 2.3 «б», 2.9 «а» та 10.1, 11.10, 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, напроти будівлі № 32-А по Броварському проспекту, здійснив наїзд на бетонний блок з одночасним наїздом на пішохода ОСОБА_9 , який ніс службу на зазначеному контрольно-пропускному пункті, та стояв за бетонним блоком між другою та третьою смугами. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 , отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Крім того, ОСОБА_7 , 13 січня 2023 року, приблизно о 20 годині 59 хвилин, відразу ж після наїзду на пішохода ОСОБА_9 , в порушення вимог пункту 2.10 підпункти «а», «б», «г», «д» та «е» ПДР України, намагаючись уникнути покарання за вчинене правопорушення, не зупиняючись, зник з місця ДТП, залишивши без допомоги потерпілого ОСОБА_9 в небезпечному для життя стані, але в подальшому, 13 січня 2023 року приблизно о 21 годині 03 хвилини, на проспекті Броварському, 3-б в м. Києві був затриманий працівниками управління патрульної поліції у м. Києві.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 указав на незаконність та необґрунтованість вироку у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав про те, що в порушенням вимог ч. 7 ст. 369 КПК України обвинувачений та потерпілий не були проінформовані слідчим, прокурором та судом про наявність у них права на примирення. Факт того, що обвинувачений та потерпілий не були проінформовані про їх право укласти угоду про примирення підтверджується також тим, що таку угоду вони планували укласти після оголошення судом вироку, а саме після того, як їм стало відомо про таке право. Зауважено захистом і про те, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся та добровільно запропонував відшкодувати завдані збитки потерпілому, а потерпілий в свою чергу не має жодних претензій до обвинуваченого. За наведених обставин просив вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду,

пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити її без задоволення, а вирок суду залишити без змін;

дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України в апеляційній скарзі захисником не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються. Також захисником не оскаржується вирок в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про істотне порушення вимог КПК України, яке проявилось у не роз`ясненні обвинуваченому права на укладення угоди про примирення, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Частиною 7 статті 469 КПК України визначено, що слідчий, прокурор зобов`язані проінформувати підозрюваного та потерпілого про їхнє право на примирення, роз`яснити механізм його реалізації та не чинити перешкод в укладенні угоди про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Таким чином, виходячи з положень зазначених вище вимог КПК України, на суд не покладено обов`язку інформувати потерпілого або обвинуваченого про їхнє право на примирення, також суд позбавлений можливості ініціювати укладення такої угоди, а може лише розглянути таку угоду, якщо вона надійшла до суду під час розгляду провадження судом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ні під час підготовчого судового засідання, ні під час розгляду провадження в судовому засіданні, учасниками судового провадження не ставилось питання про укладення угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 , у зв`язку з чим у суду не виникло обов`язку зупинити проведення процесуальних дій під час судового провадження з метою розгляду угоди про примирення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що висловлена в судовому засіданні позиція потерпілого щодо відсутності претензій до обвинуваченого та його думка не позбавляти обвинуваченого волі, не може свідчити про намір потерпілого укласти угоду про примирення, а тим паче вважатись такою угодою.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисника про наявність у суду обов`язку роз`яснити обвинуваченому право на укладення угоди про примирення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення, як про це зазначає захисник, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи викладене, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4