ВИРОК

іменем України

22.12.2023 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000916 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Знам`янка, Кіровоградської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, одружений, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1.30 листопада 2023 року близько 12 години 00 хвили ОСОБА_3 перебував на своєму робочому місці в магазині «OSAMA SUSHI», який розташований за адресою: м.Дніпро, вул. Донецьке шосе, буд. 15, де працює кухарем.

Цього ж дня до приміщення магазину зайшла невстановлена особа (далі по тексту Особа 1), яка в ході спілкування запропонувала ОСОБА_3 придбати у неї підроблену особисту медичну книжку.

Згідно з Порядком проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року № 559, Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 1-ОМК «Особиста медична книжка», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 150 від 21 лютого 2013 року, та Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року, встановлено обов`язковий медичний огляд в закладі охорони здоров`я для працівників, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення.

У зв`язку з вимогами діючого законодавства України ОСОБА_3 , з метою можливості перебувати на посаді продавця продовольчих товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , був зобов`язаний пройти профілактичний медичний огляд і мати при собі особисту медичну книжку, яка підтверджує проходження профілактичного медичного огляду.

Оскільки ОСОБА_3 не мав наміру офіційно проходити такий медичний огляд, у нього виник умисел на придбання підробленої особистої медичної книжки, яка видається установою, що має право видавати такий документ, а саме закладом охорони здоров`я, де проводився медичний огляд і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб.

Так, 30 листопада 2023 року ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на пособництво у підробці іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а саме особистої медичної книжки, яка б мала неправдиві відомості про проходження обов`язкового медичного огляду, надав Особі 1 свої особисті анкетні дані та фотокартку розміром 3х4 см. для заповнення Особою 1 підробленої особистої медичної книжки, а також грошову винагороду у сумі 200 (двісті) гривень.

В подальшому, 01 грудня 2023 року близько 12 години 00 хвилин Особа 1, перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: м. Дніпро, вул.Донецьке шосе, буд. 15, передала ОСОБА_3 підроблену особисту медичну книжку з серією 1ААВ № 247867, в якій у графі «М.П.» нанесено підроблений відбиток печаті із реквізитам «ПОЛІКЛІНІКА*ДЕРЖАВНИЙ ЗАКЛАД «СПЕЦІАЛІЗОВАНА БАГАТОПРОФІЛЬНА ЛІКАРНЯ №1», та вписано кульковою ручкою синього кольору на зовнішню частину першої сторінки анкетні дані « ОСОБА_3 », з вклеєною фотокарткою, за яку останній надав грошову винагороду у сумі 200 (двісті) гривень та почав зберігати при собі з метою подальшого використання.

Згідно з довідкою наданою адміністрацією державного закладу ВСП «Університетська лікарня» ДДМУ, зазначено, що ОСОБА_3 медичний огляд з метою отримання особистої медичної книжки не проходив, відповідно особиста медична книжка серії 1ААВ № 247867 йому не видавалась.

Встановлено, що відбиток круглої печатки «ПОЛІКЛІНІКА*ДЕРЖАВНИЙ ЗАКЛАД «СПЕЦІАЛІЗОВАНА БАГАТОПРОФІЛЬНА ЛІКАРНЯ №1», розташований у графі «М.П.» внутрішньої частини першої сторінки особистої медичної книжки з наступною серією та номером 1ААВ № 247867, виданої на ім`я « ОСОБА_3 », нанесено не кліше круглої печатки «КОНСУЛЬТАТИВНА ПОЛІКЛІНІКА* ДЕРЖАВНИЙ ЗАКЛАД «СПЕЦІАЛІЗОВАНА БАГАТОПРОФІЛЬНА ЛІКАРНЯ №1».

2. Крім того, 02 грудня 2023 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебував на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де працює кухарем.

У цей час з метою перевірки дотримання правил роздрібної торгівлі продовольчими товарами, затверджених Наказом № 185 від 11.07.2003 Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України, працівниками поліції витребувано у ОСОБА_3 особисту медичну книжку для перевірки проходження медичної комісії, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 23.07.2002 № 280 (із змінами і доповненнями від 03.08.2021 № 1614).

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на використання підробленого офіційного документа, а саме придбаної раніше підробленої особистої медичної книжки, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, на вимогу співробітників поліції, надав для перевірки підроблену особисту медичну книжку серії 1ААВ № 247867.

Під час перевірки вищевказаної медичної книжки у працівника поліції виник сумнів щодо дійсності вказаного документу, через що останнім було викликано СОГ ВП №1 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області.

Так, 02 грудня 2023 року в період часу з 12 години 35 хвилин по 12 годину 45 хвилин, в ході проведення огляду, дізнавачу СД ВП № 1 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 - ОСОБА_3 надав підроблену медичну книжку серії 1ААВ № 247867.

Згідно з довідкою наданою адміністрацією ВСП «Університетська лікарня» ДДМУ, зазначено, що ОСОБА_3 медичний огляд з метою отримання особистої медичної книжки не проходив, відповідно особиста медична книжка серії 1ААВ № 247867 йому не видавалась.

Встановлено, що відбиток круглої печатки «ПОЛІКЛІНІКА*ДЕРЖАВНИЙ ЗАКЛАД «СПЕЦІАЛІЗОВАНА БАГАТОПРОФІЛЬНА ЛІКАРНЯ №1», розташований у графі «М.П.» внутрішньої частини першої сторінки особистої медичної книжки з наступною серією та номером 1ААВ № 247867, виданої на ім`я « ОСОБА_3 », нанесено не кліше круглої печатки «КОНСУЛЬТАТИВНА ПОЛІКЛІНІКА* ДЕРЖАВНИЙ ЗАКЛАД «СПЕЦІАЛІЗОВАНА БАГАТОПРОФІЛЬНА ЛІКАРНЯ №1».

Мотиви Суду.

Відповідно, суд розглянув цей обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, установивши таке.

Із долучених до обвинувального акту матеріалів слідує, що обвинувачений був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України, у зв`язку з чим, прокурором був скерований до суду обвинувальний акт, в якому зазначено клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 302 КПК України.

Як наслідок обставини щодо учинення кримінального проступку, викладені в обвинувальному акті, сприймаються судом як дійсні.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_7 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- розписки підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_7 про отримання копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні,

- розписки підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_7 про отримання копій матеріалів дізнання;

- протокол роз`яснення права підозрюваному ОСОБА_3 , складений в присутності його захисника ОСОБА_7 , на можливість розгляду в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні (в порядку ч. 2 ст. 302 КПК України);

За результатами дослідження змісту вказаних відповідних клопотань, заяв, протоколів, розписок та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені клопотання та заяви обвинуваченого є не усвідомленими ним, не відповідають його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася під дією будь-якого стороннього неправомірного впливу на них або тиску.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ і який надає права, з метою використання його підроблювачем;

- за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

При цьому, суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, уважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого дійсною та вірною.

Призначення Судом покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основну мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Застосовуючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, які є умисними, закінченими, кримінальними проступками, обставини вчинення ним кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає, що ОСОБА_3 раніше не судимий; свою провину визнав повністю; тяжких наслідків для суспільства, фізичних або юридичних осіб, державних інтересів, не настало; не перешкоджав слідству; дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки, що характеризує його суб`єктивне ставлення як винної особи до вчиненого, та означає, що обвинувачений визнав свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Також суд, при призначенні покарання, враховує данні, які характеризують особу ОСОБА_3 , який має постійне місце проживання, одружений, офіційно не працевлаштований, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває,має на утриманні малолітню дитину, відсутні відомості про його притягнення до адміністративної відповідальності, відсутні інші відомості, які його компрометують, відсутні у відношенні нього інші кримінальні провадження.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені, та на такі обставини прокурор в обвинувальному акті не посилається.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді штрафу у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, та із застосуванням вимоги ч. 1 ст. 70 КК України.

Суд вважає, що покарання у вигляді штрафу у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 р.).

На підставі ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, у розмірі 2650, 48 гривень.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 3812-382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покаранняу вигляді штрафу у розмірі:

- за ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 КК України, п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України, тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у розмірі 2650, 48 гривень.

Після набрання вироку законної сили, у відповідності з ст. 100 КПК України, особисту медичну книжку з наступною серією та номером 1ААВ № 247867, видану на ім`я « ОСОБА_3 »,- знищити.

У відповідності з ч .5 ст. 53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1