Провадження №: 1-кс/755/4143/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" січня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 грудня 2023 року за №0001944 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

До слідчого судді цього місцевого суду надійшло вказане клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 20 грудня 2023 року за №0001944 у порядку ст. 170 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України.

У клопотанні вказується, що що до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт від ДОП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_4 про те, що під час перевірки санітарних норм та дотримання вимог у громадському закладі з працівниками держспоживслужбою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: м. Київ, вул. Івана Миколайчука, 4, ринок "Березняки", було виявлено працівницю прилавку на ринці, яка представилась, як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на прохання працівників РДА Дніпровського району у м. Києві надала для перевірки особисту медичну книжку 2 серії НОМЕР_1 на власне ім`я, при перевірці якої було виявлено ознаки підробки. (ЄО 61572 від 20.12.2023)

Так, 20.12.2023 відповідно до ч. 3 ст. 237 КПК України, дізнавачем ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 за адресою: м. Київ, вул. Івана Миколайчука, 4, заклад «Напівфабрікат», було проведено огляд місця події у присутності гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої виявлено особисту медичну книжку 2 серії НОМЕР_1 , видану на ім`я останнього, яку в подальшому було вилучено та поміщено до спеціального сейф-пакету CRI 1012841.

Відповідно до рапорту від ДОП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, капітана поліції ОСОБА_7 про те, що 20.12.2023 в ході відпрацювання території Дніпровського району м. Києва, перебуваючи у складі моніторингової групи з представником держспоживслужби та представниками РДА, за адресою: м. Київ, вул. Івана Миколайчука, 4, на території ринку «Березняки», місце № НОМЕР_2 , заклад «Напівфабрикат», було виявлено продавця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на прохання працівників РДА Дніпровського району м. Києва, надав для перевірки особисту медичну книжку 2 серії НОМЕР_3 на власне ім`я, видану КНП "КДЦ" Печерського р-ну. м. Києва, при перевірці якої було виявлено ознаки підробки.

З метою забезпечення збереження речових доказів, було вилучено: особисту медичну книжку 2 серії НОМЕР_3 , видану на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками підробки, які надає органу досудового розслідування сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане посвідчення водія може бути предметом кримінального правопорушення і на ній можуть міститись сліди його вчинення, а також дають можливість припускати можливість вчинення інших предикатних злочинів, зокрема пособництво у вчинені кримінального проступку, чи інших, перевірка та дослідження яких є обов`язком органу досудового розслідування.

Враховуючи те, що в разі несвоєчасного арешту вилученого майна, зацікавлені особи можуть знищити, зіпсувати, приховати або відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені на стадії досудового розслідування виникла необхідність забезпечення арешту та вилучення особистої медичної книжки 2 серії ААВ № 709289, видану на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками підробки, з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, які можуть бути використаний органами досудового розслідування як доказ у вказаному кримінальному провадженні, для встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

20.12.2023 дізнавачем відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ст. лейтенантом поліції ОСОБА_8 , в порядку статті 98 КПК України було винесено постанову про визнання речових доказів, якою особисту медичну книжку 2 серії ААВ № 709289, видану на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку було вилучено та поміщено до спеціального сейф-пакету CRI 1012841, було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

В даному випадку метою накладення арешту на вилучене під час огляду місця події майно є збереження речових доказів, з метою подальшого проведення експертного дослідження проведення відповідних судових експертиз з метою формування подальшої доказової бази для доведення вини особи та подальшого притягнення до кримінальної відповідальності.

ІІ. ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Прокурор групи прокурорів прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, з наведених у ньому передумов.

В свою чергу, враховуючи норми ст. 22, 26, 172 КПК України, щодо того, що неприбуття інших осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчим суддею визнано за можливе провести цей судовий розгляд за даної явки.

ІІІ. КРИМІНАЛЬНЕ ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 170. Накладення арешту на майно

1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, […].

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

10. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, […].

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

11. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

Вирішуючи питання про арешт майна з метою збереження речових доказів, слідчий суддя повинен встановити, чи є достатні підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Дана стаття КПК (ст. 98) регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1). Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

При цьому, слушним буде зауважити, що кожна річ може бути, у порядку ст. 110 КПК, визнана речовим доказом, якщо має значення, на переконання слідчого або прокурора, для кримінального провадження, однак визнання компетентною особою того чи іншого предмета речовим доказом не визначає його як річ, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, для цілей передбачених ч. 3 ст. 170 КПК, а лише вказує на його речове походження.

Питання відповідності майна критеріям ст. 98 КПК, для цілей визначених п. 1 ч. 2 ,ч. 3 ст. 170 КПК, аналізується під час розгляду клопотання про арешт такого майна у порядку ст. 94 КПК слідчим суддею виходячи з фактичних обставин справи та суті вчинюваного кримінального правопорушення.

В цьому випадку, наведене майно, згідно постанови дізнавача від 20 грудня 2023 року, визнано речовим доказом, у порядку ст. 98 КПК, з наведеним відповідних мотивів такого визнання.

В свою чергу, слідчим суддею шляхом дослідженні матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК встановлено, що це майно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, котре розслідується у межах кримінального провадження.

Відповідність критеріям ст. 98 КПК слідує і з встановленої нині моделі вчинення злочину за ст. 358 КК, позаяк цей матеріальний об`єкт був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обставини передбачені абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК також є дійсними, враховуючи аргументи, як у клопотанні, так і пояснення в суді прокурора щодо мети арешту.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

З огляду на зазначене, слідчий суддя погоджується з висловленою думкою заявника про те, що необхідно накласти арешт на майно, на підставі ст. 170 КПК, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.

V. ВИСНОВОК СЛІДЧОГО СУДДІ

Отже, є дійсними обставини регламентовані п. 1 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України.

Вказане у клопотанні майно відповідає критеріям вказаним в ч. 10 ст. 170 КПК України.

З огляду на зазначене, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження, користування та вчиняти будь-які реєстраційні дії з метою збереження речових доказів та їх подальшого експертного дослідження у кримінальному провадженні, яке вилучено, під час огляду місця події від 20.12.2023 за адресою: м. Київ, вул. І. Миколайчука, 4, ринок «Березняки», а саме: особисту медичну книжку 2 серії НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку було вилучено та поміщено до спеціального сейф-пакету CRI 1012841.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Оксана БІРСА