Справа № 307/1767/21
Провадження № 1-кп/307/172/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

його представника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

та перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судоовму засіданні в залі суду кримінальне провадження № 00000243 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 - 1 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 02 травня 2021 року, приблизно о 23 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушуючи вимоги п. п. 1.5; 2.3; 12.1; 19.3; 12.4; 12.9 «б» та 1.10 ( в частині тлумачення поняття «безпечна швидкість») ПДР України, якими передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; «у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення» ; перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлені знаки 3.29, 3.31», а саме керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz E200 CDI», номерний знак Румунії НОМЕР_1 , знаходячись в с. Нижня Апша біля повороту на вул. Вайди на автодорозі сполученням Мукачів-Рогатин-Львів Тячівського району Закарпатської області, рухаючись в напрямку с. Грушово, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність, не вибрав безпечної швидкості руху, застосувавши при цьому різкий поворот керма, який не відповідав вибраній швидкості руху, що призвело до заносу автомобіля і втрати ним керованості та наступному виїзду автомобіля на узбіччя та перекиданню автомобіля і, крім цього, при погіршенні видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічного транспортного засобу, не зменшив швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги та, будучи засліпленим, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію і, не змінюючи напрямок руху не зупинився, а продовжив рух у вибраному напрямку, у результаті чого не впорався з керуванням, виїхав на праву обочину по ходу свого руху та допустив перекидання автомобіля, внаслідок чого пасажир його автомобіля ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у вигляді багато-уламкового перелому правої ключиці зі зміщенням, яке відноситься до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як подібного характеру тілесне ушкодження викликає розлад здоров?я більше 21-го дня та знаходиться у прямому причинному зв?язку з діями ОСОБА_6 , що підтверджується висновком судової авто-технічної експертизи.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 укладена угода про примирення, підписана сторонами 16 листопада 2023 року, відповідно до якої потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення; кваліфікації дій за ч. 1 ст. 286 -1 КК України та узгодженого покарання за ч. 1 ст. 286 -1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286 - 1 КК України, у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк три роки; і згоди на його призначення; наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, також наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе визнав повністю, відмовився від здійснення прав, передбачених п. 1) ч. 5 ст. 474 КПК України, просив затвердити угоду про примирення, пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 1) ч. 1 ст. 473 КПК України, та дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди.

Потерпілий ОСОБА_9 під час судового засідання просив затвердити угоду про примирення від 16 листопада 2023 року та призначити узгоджене сторонами покарання і пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2) ч. 1 ст. 473 КПК України.

Прокурор заперечував щодо затвердження угоди посилаючись на те, що угода суперечить інтересам суспільства.

Суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення та призначення узгодженої сторонами міри покарання з таких підстав.

Відповідно до ст. 468 та ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо нетяжких злочинів може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, який згідно ст. 12 цього Кодексу є нетяжким злочином.

Згідно з ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1) ч. 1 ст. 473 КПК України, вид покарання та дав згоду на його призначення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та що він відмовився від здійснення прав, передбачених п. 1) ч. 5 ст. 474 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2) ч. 1 ст. 473 КПК України, та згідний на призначення узгодженої міри покарання.

Угода укладена сторонами добровільно і відповідає вимогам цього Кодексу та закону.

Так, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, оскільки ст. 469 КПК України допускає можливість укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину, яким є злочин, передбачений ч. 1 ст. 286-1 КК України, кримінальне правопорушення кваліфіковано правильно за ч. 1 ст. 286-1 КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, оскільки шкода була заподіяна лише потерпілому, є очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 16 листопада 2023 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 00000243 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286- 1 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Речовий доказ - автомобіль марки «Mercedes-Benz E200 CDI», номерний знак Румунії НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів у м. Тячів вул. Промисловій, 6 "а" повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку згідно з положеннями ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку за заявою.

Суддя ОСОБА_1