Справа № 991/9153/23
Провадження № 1-кс/991/9419/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

23 жовтня 2023 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі - суддя).

Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].

Інформація у заяві про відвід відсутня.

Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1?4].

Інформація у заяві про відвід відсутня.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].

Інформація у заяві про відвід відсутня.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1-6].

Заявник - ОСОБА_2

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].

Вирішується питання про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_2 справа № 991/9153/23 (провадження № 1-кс-991/9235/23).

Питання про відвід вирішується за заявою ОСОБА_2 .

Встановлені суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].

Суддя встановив.

20 жовтня 2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду було визначено суддю ОСОБА_4 .

Цього ж дня, судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 була передана службова записка слідчого судді ОСОБА_3 , у якій останній зазначає, що у його провадженні перебуває скарга ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (надалі - САП) (справа № 991/9153/23, провадження № 1-кс-991/9235/23). У службовій записці слідчий суддя також зазначає, що у судовому засіданні 20 жовтня 2023 року зі змісту скарги було встановлено, що ОСОБА_2 заявляє відвід слідчому судді у випадку відмови у проведенні відеоконференції. В той же час, ухвалою від 17 жовтня 2023 року слідчим суддею було відмовлено ОСОБА_2 у здійсненні дистанційного судового провадження при розгляді скарги на бездіяльність детектива НАБУ, шляхом проведення судового засідання у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

У зв`язку з чим слідчий суддя ОСОБА_3 просить здійснити дії для забезпечення авторозподілу заявленого відводу, а також надання доступу до судової справи справа № 991/9153/23 (провадження № 1-кс-991/9235/23) в КП «Д-3» судді, що здійснюватиме розгляд заяви про відвід.

Суддя дослідив зміст службової записки.

Мотиви, з яких суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].

Відповідно до вимог п. п. 5, 10 ч. 1 ст. 3 КПК України: «Терміни, що їх вжито в цьому Кодексі, якщо немає окремих вказівок, мають таке значення: досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 КПК України: «Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33-1 КПК України: «Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті».

Відповідно до вимог п.п. 1-5 ч. 1 ст. 75 КПК України: «Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 80 КПК України: «За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим».

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 81 КПК України : «Якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 КПК України: «кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»: «Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання».

Відповідно до вимог п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів: «Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді».

Відповідно до вимог ст. 10 Кодексу суддівської етики: «Суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено та утримуватися від поведінки, будь-яких дій або висловлювань, що можуть призвести до виникнення сумнівів у рівності професійних суддів, народних засідателів та присяжних при здійсненні правосуддя».

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики: «Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді».

Зі змісту зазначених вище норм процесуального права видно, що заяву про відвід слідчого судді може бути подано виключно після встановлення підстав, передбачених ст. ст. 75-79 КПК України.

В той же час, ОСОБА_2 у своїй скарзі на бездіяльність слідчого заявляє відвід слідчому судді за умови, якщо останній відмовить йому у задоволенні вимоги, яка міститься у цій же скарзі, про здійснення дистанційного судового провадження. Тобто, скаржник наперед ставить ультимативні вимоги щодо задоволення вимог його скарги, що не відповідає меті відведення слідчого судді від участі у кримінальному провадженні (досудовому розслідуванні).

Крім того, зі змісту ст. 336 КПК України видно, що ухвалення рішення слідчим суддею про здійснення дистанційного судового провадження є його правом, а не обов`язком, тобто, наявність клопотання учасника судового провадження про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не покладає на слідчого суддю обов`язку його задоволення. Водночас, рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції може бути прийнято слідчим суддею лише за умови доведення наявності хоча б однієї з обставин, наведених у ч. 1 ст. 336 КПК України.

З огляду на наведене вище суддя дійшов висновку, що вимога скарги про відвід слідчого судді, яка містяться у прохальній частині скарги, спрямована на здійснення опосередкованого впливу на слідчого суддю з метою прийняття ним бажаного скаржнику рішення, що не може слугувати підставою для відводу слідчого судді.

Крім того, суддя зауважує, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто містити обґрунтування підстав, передбачених ст. ст. 75-79 КПК України, які унеможливлюють участь конкретного слідчого судді у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що вимога ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 не підлягає розгляду, оскільки протирічить завданням інституту відводів, а також не спрямована на належне виконання завдань кримінального провадження, забезпечення всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, а також винесення законного, обґрунтованого і справедливого рішення.

Суддя, з огляду на викладене і керуючись положеннями ст. ст. 75, 80, 81, 372 КПК України дійшов висновку про те, що заяву ОСОБА_2 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_3 необхідно залишити без розгляду.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки судді [3-1].

Суддя постановив.

Заяву ОСОБА_2 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_3 від розгляду його скарги справа № 991/9153/23 (провадження № 1-кс-991/9235/23) - залишити без розгляду.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3?2].

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1