ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/374/24

01 лютого 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 18.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Михайлівського району, Приморського краю, російська федерація, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , являючись військовозобов`язаним відповідно до ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та зобов`язаним стати на військовий облік відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 16.01.2024 о 12.00 год. особисто був попереджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_4 , про необхідність прибуття о 09.00 год. 17.01.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 , для постановки на військовий облік військовозобов`язаних.

В подальшому, ОСОБА_3 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену частиною 1 статті 337 Кримінального кодексу України, всупереч вимогам Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від постановки на військовий облік, не маючи поважних причин для неявки, 17.01.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік не з`явився, чим ухилився від військового обліку.

Такими діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 337 КК України, а саме ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки .

Вказані обставини не оскаржувались учасниками судового провадження.

У ході досудового розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , останній подав заяву від 29.01.2024 щодо визнання своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту у спрощенному провадженні підтверджена захисником ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_5 .

Оскільки, прокурор клопотав про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні і обвинувачений проти цього не заперечує, про що подано відповідні заяви, суд проводить судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000017 від 18.01.2024 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 Кримінального кодексу України у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

За наведених обставин, вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000017 від 18.01.2024 та додані до нього матеріали, суд дійшов переконливого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.337 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.337 Кримінального кодексу України, кваліфікується як кримінальний проступок.

Відповідно до ст.66 КК України, як обставини, що пом`якшуть покарання ОСОБА_3 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України, суд враховує, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встанолені.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 виду та розміру покарання, суд приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, посередню характеристику, та те, що останній на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, вважає за необхідне, обрати обвинуваченому покарання, із передбачених санкцією ч. 1 ст. 337 КК України, у виді штрафу, оскільки саме цей вид покарання буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопрушень.

У матеріалах кримінального провадження міститься заява, у якій обвинувачений ОСОБА_3 просить у разі застосування до нього покаряння у виді штрафу призначити йому розстрочку виплати певними частинами строком до одного року.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи те, що обвинувачений не працює, суд приходить до висновку про задоволення його клопотання про розстрочку виплати штрафу на один рік.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов - відсутній.

Речові докази відсутні.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст.100, 118, 124, 129, 369-374, 381, 382, 615 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 коп., з розстрочкою виплати в розмірі 425 гривень 00 копійок на місяць упродовж одного року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання особою, яка його оскаржує, копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СуддяОСОБА_1