Справа № 583/2786/17
Провадження № 1-кп/592/92/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку тримання під вартою

11 грудня 2023 року м.Суми Ковпаківський районний суд міста Суми в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника- ОСОБА_6 , обвинуваченого- ОСОБА_7 , представника потерпілого - ОСОБА_8 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000557 від 14.08.2017 р. відносно ОСОБА_7 за зміненим обвинуваченням за ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 152, п.9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 135 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152, п.п.9, 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 135 КК України.

23.11.2023 року керівник Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 погодив прокурору ОСОБА_5 зміну обвинувачення у відповідності до ст.338, 341 КПК України за ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 152, п.9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 135 КК України.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що на даний час судовий розгляд справи ще триває і до завершення дії попередньої ухвали закінчити його неможливо, а зазначений у п.1 ч.1 ст. 177 КПК України ризик існує і не зменшився, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким злочином, може переховуватися від суду, враховуючи суворість покарання, передбаченого ч.2 ст.115 КК України, в разі визнання його винним. Тому просить продовжити строк запобіжного заходу ще на 60 діб без визначення розміру застави.

Захисник та обвинувачений вважають, що доводи, викладені прокурором щодо вказаного ризику є припущеннями, він не збирається від суду переховуватися, разом з цим не заперечують проти продовження строку перебування під вартою, розуміючи невідворотність покарання.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, представник потерпілого - ОСОБА_8 підтримує прокурора, суд вважає, що підстав для зміни чи скасування раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 немає.

Згідно до ст. 331 ч.3 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання його під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

На даний час триває стадія судового розгляду, 23.11.2023 року керівник Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 погодив прокурору ОСОБА_5 зміну обвинувачення у відповідності до ст.338, 341 КПК України за ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 152, п.9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 135 КК України, тому суд продовжує з"ясовувати обставини та перевіряти їх доказами по зміненому обвинуваченню, при цьому ОСОБА_7 вину у вчиненому визнає частково.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 179 цього кодексу при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у п.п.1-12 ст. 179 КПК України.

Так, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України був врахований судом при обранні запобіжного заходу та його неодноразовому продовженні, на даний час суд вважає доведеним ризик щодо можливості переховування ОСОБА_7 від суду, оскільки один із злочинів у якомуобвинувачується ОСОБА_7 , є особливо тяжким, за яке передбачене покарання від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, загроза такого покарання може спонукати обвинуваченого до ухилення від явки до суду, в разі зміни йому запобіжного заходу на інший, не пов"язаний із триманням під вартою. Більш того, відбулося посягання на життя та здоров`я людини, що є найвищою соціальною цінністю згідно ст. 3 Конституції України, в результаті злочинних дій потерпіла померла.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. (ч.1 ст.194)

Пункт 3 статті 5 Європейської Конвенції з прав людини вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою - незалежно від того, наскільки коротким він є, - має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи "за" і "проти" звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою ( рішення від 4 жовтня 2005 року у справі "Бекчієв проти Молдови" (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, конкретні обставини кримінальних правопорушень, оскільки прокурор довів наявність ризика, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, який не зменшився та у сукупності з іншими встановленими обставинами виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за можливе продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 08.02.2024 року включно.

Керуючись ст. 331 ч.3 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 08 лютого 2024 року включно.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Сумського СІЗО, а також вручити ОСОБА_7 та прокурору ОСОБА_5 .

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий -суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3