Дата документу 27.09.2023 Справа № 333/6760/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №333/6760/23 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/575/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скелювате, Вільнянський район, Запорізька область, громадянина України, який є військовослужбовцем ЗСУ, рядовий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2023 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000152 від 01 червня 2023 року стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України та застосовано до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 11 жовтня 2023 року включно, з встановленням застави у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) грн. 00 коп.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що із урахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою в період воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або зменшити суму застави.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки вона не ґрунтується на матеріалах справи, винесена з порушенням кримінального процесуального законодавства та Конституції України.

Посилається на той факт, що згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_6 залишив розташування військової частини, при цьому містять ухвалу Вільнянського районного суду від 02 лютого 2023 року про визначення місця проживання його неповнолітнього сина разом з батьком - ОСОБА_6 .

У відповідності із Законом України «Про мобілізацію» військовослужбовці підлягають звільненню з військової служби, якщо самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

З відповідним рапортом ОСОБА_6 звернувся до командира частини про звільнення з військової служби, однак, останній не звільнив його з військової служби.

Крім того, вказує, що його підзахисний має стійкі соціальні зв`язки, один виховує неповнолітню дитину, має постійне місце мешкання, раніше не судимий, що на його думку свідчить про відсутність ризиків, що він буде переховуватись від слідства та суду, або впливати на свідків.

Також вважає, що судом було проігноровані вимоги в частині призначення застави, оскільки її розмір не відповідає положенням п.2 ч.5 ст.182 КПК України. Крім того, під час судового розгляду матеріальний стан та дохід підозрюваного не встановлений.

Згідно з ухвалою слідчого судді, старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з погодженим із прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, 26 лютого 2022 року наказом командира військової частини (по стройові частині) № НОМЕР_1 ОСОБА_6 призначено на посаду стрілець, у військовому званні «солдат».

Так, 07 квітня 2023 року в умовах воєнного стану, солдат ОСОБА_6 діючи умисно, з метою ухилитися від військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення статутних вимог, без поважних причин, самовільно залишив місця розташування військової частини. З того часу солдат ОСОБА_6 свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв до 12 серпня 2023 року, коли був затриманий співробітниками Державного бюро розслідувань.

Таким чином, ОСОБА_6 , за викладених вище обставин, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України - самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби вчинене в умовах воєнного стану.

12 серпня 2023 року у кримінальному провадженні №0000152 від 01 червня 2023 військовослужбовця ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України та того ж дня вручено письмове повідомлення про підозру.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя в цілому дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора, слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , яке є особливо тяжким злочином, дані про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, за який передбачено суворе покарання виключно у виді позбавлення волі на тривалий строк - від п`яти до дванадцяти років.

Згідно зі змістом апеляційної скарги захисником фактично оскаржується обґрунтованість підозри.

В той же час, обґрунтованість підозри підтверджується доказами, доданими до клопотання, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; матеріалами службового розслідування; протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Доводи захисника на наявність рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 лютого 2022 року, яким визначено місце проживання неповнолітнього сина підозрюваного разом з батьком, на думку колегії суддів, правильності висновків слідчого судді не спростовують. Всі доводи сторони захисту мають ретельно перевірятися в ході досудового розслідування та оцінюватись у сукупності з іншими доказами.

Окрім того, ОСОБА_6 інкримінується самовільне залишення військової частини з метою ухилення від військової служби, яке вчинене після спливу більше ніж рік з моменту призову його на військову службу.

В свою чергу, при апеляційному розгляді сам підозрюваний пояснив, що з початку проходження ним військової служби його син проживає із бабусею.

З рішення суду, на яке посилається сторона захисту, убачається, що мати дитини не позбавлена батьківських прав, а також не звільнена від обов`язку по утриманню і вихованню дитини.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме ризики: можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя врахував ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та його фактичні обставини, суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, дані про особу підозрюваного, також враховано вік підозрюваного та стан його здоров`я.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного задля запобігання встановленим ризикам.

В ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких суд дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника підозрюваного, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Перевіряючи доводи апелянта про те, що обраний запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного слід було б застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки він не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків або вчиняти інше кримінальне правопорушення, колегія суддів звертає увагу на таке.

Дійшовши правильного висновку про обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_6 , та ризиків, про які ідеться в клопотанні, і про недостатність застосування інших запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, слідчий суддя звернув увагу і на положення ч.8 ст.176 КПК України, згідно з якими, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Разом з цим, при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя визначив розмір застави - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів вважає, що встановлюючи такий розмір застави, слідчий суддя не в повному обсязі врахував всі обставини, передбачені ст.182 КПК України, та в цій частині доводи захисника є слушними.

З урахуванням сімейного та матеріального стану підозрюваного, на думку колегії суддів можливо встановити заставу в меншому розмірі - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 258900 грн.

Таким чином, оскаржувана ухвала на підставі ст.ст.407-408 КПК України, в зазначеній частині підлягає зміні.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2023 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000152 від 01 червня 2023 року стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України та застосовано до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 11 жовтня 2023 року включно, з встановленням застави у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) грн. 00 коп., змінити в частині визначення розміру застави, встановивши цей розмір - 100 (сто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 258900 (двісті п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4