ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2519/23 Справа № 206/2194/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2023 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.10.2014 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком терміном на 3 роки;

-01.12.2014 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, 70 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком терміном на 3 роки;

-03.06.2015 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2014 та остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-23.07.2015 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015 та остаточно призначено покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі;

-25.08.2015 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 10.10.2019 року звільнений з Орехівської виправної колонії №88 Запорізької області по відбуттю строку покарання;

-08.10.2021 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком терміном на 3 роки, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000317,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2023 року ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2021 року та призначено остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахується з моменту затримання, тобто з 28 липня 2022 року.

Цим вироком ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 14.06.2022 в період часу з 18 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин, (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування, встановити не представилась за можливе), ОСОБА_5 перебував біля магазину «Куточок», який розташований за адресою: вул. Немировича-Данченко, буд. 30 у м. Дніпро, де на бордюрі поруч з вказаним магазином знаходився раніше незнайомий йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вживав спиртні напої.

Після чого ОСОБА_5 , підійшовши до вказаної лавочки, де знаходився ОСОБА_10 та побачив, що потерпілий внаслідок вживання спиртних напоїв заснув, а на плечі у останнього була чоловіча сумка, у зв`язку з чим у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме майна, яке знаходилося у сумці ОСОБА_10 .

Будучи обізнаним, що 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, на території України було введено воєнний стан, а також те, що у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року продовжено строком на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022 року), ОСОБА_5 приступив до реалізації свого єдиного злочинного умислу.

Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, тобто, цього ж дня 14.06.2022 у період часу з 18 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин, (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування, встановити не представилось за можливе) ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, підійшов впритул до потерпілого, який спав та шляхом вільного доступу взяв належну тому сумку, тобто таємно викрав її, після чого прослідував в напрямку вул. Космонавтів. Зупинившись поблизу буд. 26 по вул. Космонавтів у м. Дніпро, ОСОБА_5 перевірив вміст викраденої ним сумки та знайшов там мобільний телефон марки Nokia TA-1114, після чого заволодів ним, поклавши у правий карман одягнутих на ньому штанів, тобто таємно, повторно, у період воєнного стану, викрав вказане майно потерпілого ОСОБА_10 .

Також ОСОБА_5 виявив у викраденій сумці, належній ОСОБА_10 , банківську карту «Універсальна» № НОМЕР_1 відкриту у відділенні АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_10 , яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 02 жовтня 1992 року, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-Ш від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 07 грудня 2000 року є електронним носієм інформації, який ініціює переказ грошей з відповідного рахунку та засобом доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом), яку також поклав у правий карман одягнутих на ньому штанів, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник.

В подальшому, 16.06.2022 о 13 годині 10 хвилин, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. Космонавта Волкова, 13 у м. Дніпро, де за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк» та раніше викраденої банківської картки потерпілого ОСОБА_10 № НОМЕР_1 провів транзакцію зняття грошових коштів з рахунку потерпілого ОСОБА_10 № НОМЕР_2 , відкритого у АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 200 гривень, таким чином викрав вищевказані грошові кошти, належні ОСОБА_10 .

Також, в цей же день тобто 16.06.2022 о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_5 із застосуванням свого мобільного телефону через мобільний додаток «Приват24» перевів із розрахункового рахунку потерпілого ОСОБА_10 № НОМЕР_2 , відкритого у АТ КБ «ПриватБанк» на свій рахунок, відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти у сумі 650 гривень, тобто таємно, повторно, в умовах воєнного стану викрав вищевказані грошові кошти, які належать ОСОБА_10 .

Вартість мобільного телефону марки NokiaТА-1114 становить 769 грн. 00 коп.

Отже, ОСОБА_5 своїми умисними, незаконними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 1 619 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В апеляції:

- обвинувачений просить переглянути його кримінальне провадження через не застосування ч. 5 ст. 72 КК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що йому не врахували строк попереднього ув`язнення з 05.03.2020 року по 03.2021 року.

На подану обвинуваченим апеляційну скаргу прокурор, який брав участь у розгляді у суді першої інстанції - прокурор Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_11 подав заперечення, в яких навів мотиви на спростування викладених у скарзі доводів та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які кожен окремо та разом підтримали вимоги апеляційної скарги ОСОБА_5 , прокурора, яка заперечувала проти апеляції обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Доводи обвинуваченого щодо безпідставного неврахування місцевим судом вимог ч. 5 ст. 72 КК України та необхідності зарахування йому в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 05.03.2020 року по 03.2021 року, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення", попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 цієї статті.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_5 оскарженим вироком засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2021 року та йому призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

В цьому провадженні ОСОБА_5 був затриманий 28 липня 2022 року та до нього застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Разом з цим, з матеріалів провадження вбачається, що вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2021 року, яким ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та покарання за яким частково приєднано до оскарженого вироку, до нього був застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який після оголошення вироку від 08 жовтня 2021 року скасований.

А тому, оскільки в кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 185 КК України до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з моменту його затримання до набрання оскарженим вироком законної сили, то відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України і зарахуванню в строк покарання підлягає знаходження обвинуваченого під вартою саме з 28.07.2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, та підстав для застосування ч. 5 ст. 72 КК України до періоду, на який вказує обвинувачений, не вбачається.

Таким чином, доводи обвинуваченого про необхідність застосування ч. 5 ст. 72 КК України, є такими, що не відповідають правилам призначення покарання, передбаченого кримінальним процесуальним законом.

Отже, оскаржене рішення є законним та обґрунтованим, зміні за викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає, у зв`язку з чим необхідно апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2023 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4