Справа № 740/6435/23
Провадження № 1-кп/740/432/23
УХВАЛА

17 листопада 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000602 від 12.05.2023 по обвинуваченню: ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України

встановив:

16.11.2023 у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , яке обґрунтоване зокрема тим, що ухвалою суду Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.10.2023 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 01.12.2023 без визначення розміру застави. Вважає, що наданий час продовжують існувати та не зменшились ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному немає, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить досягнення дієвості цього провадження та не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможе запобігти ризикам.

Потерпіла просила задовольнити клопотання прокурора та залишити обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 подав клопотання, про скасування запобіжного заходу для подальшого проходження військової служби та виконання бойових задач під час мобілізації на особливий період, яке підтримав у судовому засіданні та зазначив, що він призваний до 30 окремого стрілецького батальйону військової частини стрільцем-гранатоментником з 07.04.2022 по 23.01.2023, має військовий досвід, проходив військову службу у ЗСУ та має досвід у бойових діях на території Сумської області. За період проходження служби був поранений та проходив лікування в Сумській лікарні. В подальшому за рішенням ВЛК був направлений на реабілітацію за місцем реєстрації.

Щодо заявленого прокурором клопотання зазначив, що підстав тримання його під вартою не має, він не причетний до вчиненого злочину, впливати на свідків та переховуватись від суду наміру не має, оскільки зацікавлений у доведенні своєї невинуватості.

Захисник зазначила, що прокурором не доведено існування ризиків, так доказів того, що обвинувачений має намір впливати на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи умови воєнного стану, ризик переховування також є не спроможнім. Обвинувачений тривалий час знаходиться під вартою, посилання прокурора на те, що обвинувачений самовільно залишив військову частину нічим не підтверджено. Просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого, а при його вирішенні врахувати службову характеристику обвинуваченого та відомості про проходження останнім військової служби.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 04.10.2023 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під ватою до 01 грудня 2023 року, без визначення розміру застави.

У частині п.1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У відповідності до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються (продовжуються) з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших, і запобіжні заходи. Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає та по справі триває судовий розгляд.

Підставою продовження запобіжного заходу згідно з ч.2 ст.177 КПК є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого та розмір заподіяної ним майнової шкоди.

При вирішенні клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує наявність ризиків, регламентованих п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінює сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України та особу обвинуваченого.

Так, суд вважає, що на даний час, ризики, що стали підставою для обрання та в подальшому продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є дієвими.

Зокрема, це ризик переховування обвинуваченого від суду, дієвість якого обумовлена тяжкістю покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватими у вчиненні наведеного вище кримінального правопорушення, а також ризик впливу на свідків, які безпосередньо в судовому засіданні ще не були допитані.

Суд вважає, що менш суворі за видом запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 і відносно нього слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 діб., та є необхідною мірою за наявності передумов регламентованих пп. 1-3 ч.1 ст.194, ст.199 даного Кодексу.

З огляду на вказані обставини суд також не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, як і підстав для визначення розміру застави.

Щодо заявлено обвинуваченим клопотання суд зазначає наступне.

Порядок скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміни запобіжного заходу з інших підстав чітко визначений та регламентований положеннями ст 616 КПК України, якою передбачено, що саме прокурор за результатами розгляду клопотання підозрюваного чи обвинуваченого має право ініціювати перед слідчим суддею або судом питання про скасування такій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період.

Чинний КПК України доповнено зазначеною нормою згідно із Законом № 2125-IX від 15.03.2022 тобто після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України та оголошення воєнного стану. Отже, вказана норма є спеціальною та застосовується у випадках, коли питання про скасування запобіжного заходу ставиться з підстав проходження підозрюваним або обвинуваченим військової служби під час мобілізації.

Втім, прокурор в порядку, передбаченому ст.616 КПК України, з відповідним клопотанням до суду не звертався, натомість, навпаки зазначив, що не вбачає для цього підстав через наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Отже обвинуваченим клопотання подане не в порядку ст.616 КПК України, а бажання останнього захищати Україну від збройної агресії російської федерації в лавах ЗСУ, суд вважає декларативним, а отже відсутні підстави для його задоволення.

Керуючись ст.ст.183, 199 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

постановив:

у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу для подальшого проходження військової служби та виконання бойових задач під час мобілізації на особливий період - відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 15 січня 2024 року, включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду в п`ятиденний строк з дня її оголошення (отримання обвинуваченим копії).

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1