Справа № 950/989/23
Номер провадження 1-кп/950/152/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000031 від 18.02.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедин, Сумської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за ч. 1 ст. 121 КК України;

В С Т А Н О В И В:

В Лебединському районному суді перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , мотивуючи це тим, що розгляд кримінального провадження не закінчено, а строк його тримання під вартою спливає 12.11.2023 року.

Оскільки обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: обвинувачений може переховуватися від суду, так як вчинив тяжкий злочин і може уникати відповідальності за його вчинення, систематично не виконував покладені на нього обов`язки визначені ухвалою слідчого судді; може незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні для зміни їхніх показів на свою користь; може вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор просив продовжити строк тримання ОСОБА_6 під вартою.

Захисник проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечив, мотивуючи це тим, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити перебування під цілодобовим домашнім арештом із застосуванням обмеження на спілкування обвинуваченого з певними особами. Вважає ризики, на які посилається прокурор не доведеними в судовому засіданні.

Обвинувачений в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою теж заперечив, вважає його занадто суворим, просив замінити йому запобіжний захід на інший, не пов`язаний із триманням під вартою.

Представник потерпілої в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора в повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд, зокрема, враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого, наявність судимостей обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника і представника потерпілої, вивчивши подане клопотання та матеріали справи, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, на думку суду, ОСОБА_6 матиме можливість переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання, незаконно впливати на потерпілих та свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд враховує, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визначено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що свідчить про ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого та підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду, так як відповідно до рішень ЄСПЛ небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін.

Тому, не зважаючи на те, що тяжкість покарання не може бути єдиною підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не може не взяти її до уваги.

Проте, суд не може взяти до уваги доводи захисника в тій частині, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, визначені при застосуванні запобіжного заходу, зокрема щодо можливості переховуватись від суду та незаконного впливу на потерпілих та свідків не були доведені в судовому засіданні, і вважає, що на даний час вони існують, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою, так як показання потерпілих та свідків отримуються на стадії судового розгляду усно шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні усіма сторонами кримінального провадження, а суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового розгляду, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею і ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при первинному зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених осіб та дослідження їх судом безпосередньо в судовому засіданні.

При цьому суд бере до уваги, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні незаконні дії, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 вчинено з застосуванням насильства та враховує вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, які дають право суду не визначати розміру застави у кримінальному провадженні.

Таким чином, суд дійшов до висновку про неможливість застосування домашнього арешту, застави, інших більш м`яких запобіжних заходів та вважає за необхідне з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків продовжити ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 178, 197, 199, 331, 371-372 КПК України;

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лебедина, Сумської області, українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому та фактично проживаючому по АДРЕСА_1 , продовжити строк тримання під вартою у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на строк до 24 год. 4 січня 2024 року без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, взятою під варту в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_7