Номер провадження 1-кс/404/4125/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , свідка (власника майна) ОСОБА_6 розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001240 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернулася до слідчого судді з вище вказаним клопотанням, відповідно до якого просила: накласти арешт на майно, а саме на: мобільні телефони марки Iphone 11, чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та Redmi Note 7, чорного кольору imei: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , з сім карткою НОМЕР_7 , грошові кошти в сумі дванадцять тисяч вісімсот два долари США, жорсткий диск об`ємом 2 ТВ, які на праві власності належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які вилучено у останнього під час обшуку, шляхом позбавлення його права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, для подальшого забезпечення збереження речових доказів, які могли зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ в даному кримінальному провадженні, а також для подальшого забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову) та конфіскації майна як виду покарання.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 20.11.2023 року до чергової частини Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення від заступника начальника Управління служби безпеки України в Кіровоградській області про те, що у ході здійснення пошукових заходів отримано інформацію щодо незаконного вирощування наркомістких культур на території м. Кропивницького мешканцем зазначеного міста.

За вищевказаним фактом СВ Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській в Кіровоградській області розпочате кримінальне провадження №0001240, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2023 за ознаками кримінального провадження передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.

08.12.2023 на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 за адресою: м. Кропивницький, вул. Карбишева, 20, було проведено обшук у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Iphone 11, чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та мобільний телефон Redmi Note 7, чорного кольору imei: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , з сім карткою НОМЕР_7 , які упаковано до спец. пакету № PSP 1166529, грошові кошти в сумі дванадцять тисяч вісімсот два долари США, які упаковано до спец. пакету № PSP 1166528, жорсткий диск об`ємом 2 ТВ, який упаковано до спец. пакету № INZ 2005300.

08.12.2023 до ЄРДР за результатами проведеного обшуку внесено відомостей за №0003465, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та №0003466, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

08.12.2023 Кропивницькою окружною прокуратурою вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження з основним реєстраційним номером кримінального провадження №0001240 та визначено підслідність за СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

В подальшому, 08.12.2023 у порядку ст. 208 КПК України за адресою: м. Кропивницький, вул. Карбишева, 20, було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вищевикладене, слідчий звернувся з вказаним клопотанням до слідчого судді.

Слідчий вимоги клопотання підтримала в повному обсязі, вказала на наявність підстав для його задоволення.

Власник майна (підозрюваний у кримінальному провадженні №0001240) під час розгляду клопотання зазначив, що вилучені під час проведення обшуку мобільні телефони належать йому, жорсткий диск та грошові кошти дружині.

Під час проведення обшуку добровільно видав мобільні телефони та паролі від них, відтак слідчий міг зняти інформацію та повернути для користування телефон.

Щодо себе вказав, що одружений, дружина офіційно працевлаштована, отримує дохід біля 20 тис грн. на місяць, мають на утриманні доньку, 17 років, студентку університету, сплачують 5 тис грн. за семестр за гуртожиток та 20 тис грн. за семестр за навчання. ОСОБА_9 працює водієм маршрутки, отримує дохід біля 20 тис грн. на місяць, які витрачають на потреби родини.

Категорично заперечив проти накладення арешту на грошові кошти, оскільки він не має до них відношення, це накопичення дружини, які вона самостійно збирала все життя для навчання та похідних від цього потреб доньки.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри. Його довіритель вирощував за місцем проживання коноплю для годування свійських птахів, а не для продажу, що унеможливлювало виникнення у них стресових ситуацій та позитивно впливало на їх розвиток. Крім того, вказав, що під час розслідування кримінального провадження не було проведено НСРД, жоден з доказів долучений до матеріалів кримінального провадження не підтверджує кваліфікацію - ч. 2 ст. 307 КК України.

Допитана під час розгляду клопотання дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , вказала, що працює товарознавцем, отримує дохід біля 25 тис грн. на місяць. Будинок за місцем проживання є спільною частковою власністю її та батька. Перебуває в офіційному шлюбі з 04.10.2003 року, мають на утриманні доньку - студентку університету, на її навчання та покупку житла для неї і відкладала кошти. Сплачують за навчання доньки та проживання у гуртожитку сплачують 48 тис на рік, решту власних коштів відкладає для доньки на її навчання та покупку для неї житла. Побутові проблеми родини вирішувались за рахунок доходів чоловіка.

Грошові кошти вилучені під час проведення обшуку - її накопичення, які вона збирала все життя, частину коштів відкладала з заробітної плати, частину коштів - давала матір, батько і досі допомагає матеріально.

Щодо вилученого жорсткого диску, зазначила, що він використовувався для запису з камер відеоспостереження (системи охорони).

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0001240 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

08.12.2023 на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 за адресою: м. Кропивницький, вул. Карбишева, 20, було проведено обшук у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено майно описане в прохальній частині клопотання, яка постановою слідчого від 08.12.2023 року визнано речовими доказами.

08.12 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Майно вважається тимчасово вилученим під час обшуку, огляду, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України.

Як вказано вище, речі зазначені у клопотанні щодо яких ставить питання накладення арешту згідно до постанови слідчого від 08.12.2023 року визнано речовими доказами.

В рамках даного кримінального провадження проводиться розслідування по факту незаконного придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про що 08.12.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру.

Підставою накладення арешту на вказане майно є повне, всебічне дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, встановлення кола причетних осіб до вчинення даного кримінального правопорушення.

Щодо накладення арешту на мобільні телефони та жорсткий диск, слідчий суддя зазначає наступне.

Під час розгляду клопотання власник майна та його адвокат заперечуючи проти накладення арешту на вилучені мобільні телефони, вказали на можливість безперешкодного зняття з них інформації, зважаючи на те, що під час проведення обшуку ОСОБА_9 видав добровільно слідчому мобільні телефони та повідомив паролі доступу до них. Щодо інформації, яка міститься на жорсткому диску вказали, що використовувався для запису відео спостереження (системи охорони).

Разом з тим, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_9 08.12.2023 року затримано в порядку ст. 208 КПК України, відтак враховуючи невеликий проміжок часу, який пройшов з дня оголошення підозри, а також враховуючи, що слідству необхідний час для зняття інформації з мобільних телефонів та жорсткого диску. Відтак, ініціатором клопотання доведено, що арешт на вилучене майно необхідний з метою збереження речових доказів, проведення відповідних досліджень, огляду та фіксації необхідної для слідства інформації, а також для встановлення інших осіб причетних до вчинення кримінального правопорушень описаного у витязі з ЄРДР.

Таким чином, матеріалами клопотання доведено сукупність підстав та розумних підозр вважати, що у разі не накладення арешту на вказані телефони з сім картками та жорсткий диск, інформація, яка на них міститься може бути знищена або прихована, відтак слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання в цій частині. Жорсткий диск надасть інформацію, які відвідували місце вирощування коноплі, а телефон - контакти підозрілих осіб, або осіб причетних до обігу наркотичних засобів, всі ці дії потребують часу.

Щодо накладення арешту на грошові кошти, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Під час розгляду клопотання підозрюваний вказував, що він не має відношення до вилучених грошових коштів, оскільки це накопичення дружини; допитана під час розгляду клопотання дружина підозрюваного підтвердила, що самостійно накопичувала грошові кошти вилучені під час проведення обшуку, проте вказала, що побутові потреби родини вирішувались за рахунок доходів чоловіка. Слідчий наполягала на задоволенні клопотання в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. В той же час, згідно з ч. 2 ст. 60 СК вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності. Одночасно із цим, ч. 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна встановлюють положення ст.ст. 57, 60 СК України, згідно з якими, зокрема: 1) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності; 2) майно, набуте кожним із подружжя за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, або за кошти, які належали йому, їй особисто, є особистою приватною власністю кожного з них.

Такі винятки із загального правила (зокрема, те, що в окремих випадках майно, що перебуває у фактичному розпорядженні подружжя, не є їх спільною власністю, а належить лише одному з них) зумовлені метою збереження балансу інтересів подружжя та дотриманням принципів добросовісності, розумності і справедливості.

Отже, щодо майна, набутого за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до сталої судової практики та вимог ч.ч.2, 5 ст.170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання. В такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Таким чином, зазначена у ч.5 ст.170 КПК умова щодо можливості накладання арешту на майно підозрюваного з метою забезпечення його конфіскації як виду покарання не передбачає можливості арешту майна інших осіб (окрім зазначених у цій нормі), в тому числі дружини підозрюваного (висновок Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11.10.2021 по справі №991/5795/21 (провадження №11-сс/991/583/21 ).

Відповідний висновок узгоджується з практикою ЄСПЛ, який рішенням у справі «Денисова та Мойсеєва проти Росії» (Denisova and Moiseyeva v. Russia) від 01 квітня 2010 року, заява №16903/03, встановив порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції у зв`язку з тим, що спочатку було накладено арешт на майно (а згодом здійснена і його конфіскація) дружини на підставі вироку суду, ухваленого щодо її чоловіка.

З огляду на викладене, слід зауважити, що в даному випадку обмеження права власності ОСОБА_6 , яка не має статусу підозрюваної у кримінальному проваджені шляхом накладення арешту на майно для забезпечення конфіскації майна, як виду покарання прямо порушує конституційне право на вільне володіння своїм майном, не відповідатиме принципу співмірності виконання завдань кримінального провадження, оскільки, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки реалізацію права власника майна, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що реєстрація права власності на готівкові грошові кошти відповідно до чинного законодавства не передбачена, наразі ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна, а також зважаючи на те, що підозрюваний та його дружина під час розгляду клопотання повідомили, що перебувають у офіційному шлюбі з 04.10.2003 року, ОСОБА_6 вказала, що вилучені грошові кошти це її накопичення на народжену у шлюбі з підозрюваним дитину, то за цих обставин, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на 50 відсотків вказаних грошових коштів, які належать підозрюваному ОСОБА_4 у спільному майні подружжя, із забороною відчуження, розпорядження та користування ними.

Таким, чином клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Щодо доводів захисника, що під час розслідування кримінального провадження не було проведено НСРД, відтак наразі підозра відносно його підзахисного не обґрунтована, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що до проведення обшуку у ОСОБА_4 , розслідування кримінального провадження здійснювалось за ч. 1 ст. 310 КК України, яка відноситься до проступків, а чинним КПК України дозволено проведення НСРД виключно у кримінальних провадженнях щодо тяжких та особливо тяжких злочинів. При цьому, перекваліфікація злочину можлива на будь-якій стадії досудового слідства, в залежності від оцінки отриманих доказів, вилучений обсяг коноплі за відповідної судової практики, виключає іншу кваліфікацію, аніж ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, слідчий суддя вважає за доцільне роз`яснити, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме на: мобільні телефони марки Iphone 11, чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та Redmi Note 7, чорного кольору imei: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , з сім карткою НОМЕР_7 , грошові кошти в сумі 6401 (шість тисяч чотириста один) дол. США, жорсткий диск об`ємом 2 ТВ, власником та фактичним володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження, користування та розпорядження вказаним майном до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню №0001240 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Зобов`язати слідчого СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 або іншого слідчого в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0001240 повернути ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 6401 (шість тисяч чотириста один) дол. США.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1