Справа № 132/1239/21
Провадження №1-кп/132/50/24
Вирок

Іменем України

26 січня 2024 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 27 січня 2021 року, за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калинівка Вінницької області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, несудимого в силу статті 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_14 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_15 посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог статей 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995 року № 62/95-ВР, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 року № 770, та наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01.08.2000 року № 188, та будучи особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, в силу чого достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та відповідальність за їх незаконний обіг, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, про що свідчить спосіб пакування та їх розфасування, а саме пакування наркотичних засобів в згортках паперу, фольги та поліетиленових пакетах із застібкою Zip-Lock, а також наявності за місцем проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_2 , великої кількості поліетиленових пакетів однакового розміру із застібками Zip-Lock, а також електронних вагів, що свідчить про наявність умислу у ОСОБА_15 на збут наркотичних засобів, у невстановлений досудовим розслідуванням період часу та за невстановлених слідством обставин, незаконно придбав та зберігав з метою збуту, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , наркотичні засоби, які виявлено в спальній кімнаті зазначеного жилого будинку під час огляду, проведеного в установленому законом порядку 27.01.2021 року, та вилучено, а саме речовину рослинного походження, що знаходилась у паперовому згортку та пакеті із застібкою Zip-Lock, яка згідно із висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-21/1385-МРВ від 28.01.2021 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 4,46г., та речовину рослинного походження, що знаходилась в згортку із фольги та пакеті із застібкою Zip-Lock, яка згідно із висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-21/1386-МРВ від 28.01.2021 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 5,95г.

Він же, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в період часу з жовтня 2020 року по 27 січня 2021 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не було встановлено), незаконно придбав, у невстановленої слідством особи, та зберігав за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , поліетиленовий пакет із застібкою Zip-Lock, із вмістом кристалічної речовини жовтого кольору, яку було виявлено в спальній кімнаті вищезазначеного житлового будинку під час огляду, проведеного в установленому законом порядку 27.01.2021 року, та вилучено, яка згідно із висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-21/3123-НЗПРАП від 15.04.2021 року, є прекурсором, обіг якого обмежено та стосовно якого встановлюються заходи контролю фенілнітропропен, масою 11,748г., що відповідно до таблиці великих і особливо великих розмірів прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року, є великим розміром (від 2 до 20г.).

Обвинувачений ОСОБА_15 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково, зазначивши, що повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.311 КК України, оскільки він дійсно незаконно придбав та вподальшому зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його використання для виготовлення амфетаміну, для власного вживання, натомість не визнає своєї вини за ч.2 ст.307 КК України, оскільки виявленні та вилученні у нього наркотичні засоби, а саме канабіс, він незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання, виключно для власного вживання, без мети збуту, так як він є наркотично залежною особою, а тому його дії повинні бути кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_15 в частині заперечення своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, вважає його позицію щодо неправильності кваліфікації його дій за цієї статтею, помилковою з огляду на наступне.

Винуватість ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України, підтверджується наступними доказами:

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні повідомила, що у період часу з 2020 по 2021 рік вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах (цивільному шлюбі) із обвинуваченим ОСОБА_15 , з яким певний період часу вона разом проживала за адресою: АДРЕСА_2 . В січні 2021 року, за вказаною адресою працівники поліції, у їх присутності, провели огляд, в ході якого виявили та вилучили наркотичні засоби та психотропні речовини, які ОСОБА_15 незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання, зокрема для власного вживання.

При викладені показів свідка ОСОБА_16 суд враховує, що положеннями КПК України не передбачено обов`язку суду дослівно викладати показання свідків, таке джерело доказів відображається судом у тому обсязі, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.12.2022 року у справі № 754/10882/17 (провадження № 51-1223км22).

З урахуванням цього, покази вищезазначеного свідка відображені без зайвої деталізації, а саме містять сутнісну (змістовну) їх складову.

Від допиту інших свідків обвинувачення: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, сторона обвинувачення відмовилася, а сторона захисту не наполягала на їх виклику та допиті, а тому дана відмова прийнята судом, визнано недоцільним допит вказаних осіб під час розгляду кримінального провадження.

Крім показань свідка ОСОБА_16 , яка була допитана в судовому засіданні під час розгляду даного кримінального провадження, вина ОСОБА_15 також підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду, складеним 27.01.2021 року старшим слідчим СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_21 , та відеозаписом цієї невідкладної слідчої дії, який є невід`ємним додатком до нього, а також ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_22 від 28.01.2021 року у справі № 132/241/21, згідно змісту яких в ході проведення огляду за місцем проживання ОСОБА_15 за адресою АДРЕСА_2 , були виявлені та вилучені: сім поліетиленових пакетів із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору; поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною жовтого кольору; дев`ять шприців об`ємом по 2мл.; десять шприців об`ємом по 1мл.; шприц об`ємом 5мл.; два шприци об`ємом по 20мл.; п`ять мірних стаканів; скляну колбу; пляшку об`ємом 0,5л. з написом «Coca Cola»; дві скляні пляшки із прозорою рідиною; два пакети із застібкою Zip-Lock із речовиною білого кольору; поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною; полімерну банку із порошкоподібною речовиною білого кольору; шість скляних ємностей із вмістом прозорої рідини; дві скляні ємності із невстановленою речовиною; два пакети із застібкою Zip-Lock із матерчатою тканиною; медичний шприц із матерчатою тканиною; скляний стакан; скляну закупорку; скляну ємність із нашаруванням невстановленої речовини; скляну колбу; полімерну банку із рулоном фольги та порізаними частинами фольги; п`ять скляних та три полімерних трубочок із нашаруванням речовини білого кольору; скляний стакан із матерчатою тканиною; прозору полімерну пластину; три полімерних картки; електронні ваги; пакет із застібкою Zip-Lock із нашаруванням речовини білого кольору; два шприци об`ємом по 1мл.; два шприци об`ємом по 2мл.; шприц об`ємом 5мл.; полімерний пакет із вмістом пакетів із застібкою Zip-Lock; паперовий згорток із речовиною рослинного походження; пакет із застібкою Zip-Lock із речовиною рослинного походження; згорток із фольги та поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження; скляну чашку із матерчатою тканиною; частину полімерної пляшки із нашаруванням речовини бурого кольору, які відповідно до постанов слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_23 від 27.01.2021 року, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000029 від 27.01.2021 року, на які ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_22 від 29.01.2021 року у справі №132/241/21 був накладений арешт;

- висновком експерта № СЕ-19/102-21/1385-МРВ від 28.01.2021 року, згідно якого речовина рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 4,46г., який відповідно до постанови слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_23 від 28.01.2021 року, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000029 від 27.01.2021 року;

- висновком експерта № СЕ-19/102-21/1386-МРВ від 28.01.2021 року, згідно якого речовина рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 5,95г., який відповідно до постанови слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_23 від 28.01.2021 року, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000029 від 27.01.2021 року;

- висновком експерта № СЕ-19/102-21/3622-НЗПРАП від 05.03.2021 року, згідно якого в нашаруванні речовини темно-коричневого кольору, яке знаходилося на внутрішній поверхні фрагменту полімерної пляшки, міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою (у перерахунку на суху речовину) 0,097г., який відповідно до постанови слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_23 від 15.03.2021 року, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000029 від 27.01.2021 року;

- висновком експерта № СЕ-19/102-21/3623-НЗПРАП від 11.03.2021 року, згідно якого в нашаруванні речовини білого кольору, яке знаходилось на поверхнях фрагменту скла, міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, масою відповідно 0,0003г. В нашаруванні речовини білого кольору, яке знаходилось на поверхнях полімерної картки блакитного кольору, міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,0010г. В нашаруванні речовини білого кольору, яке знаходилось на поверхнях полімерної картки жовто-зеленого кольору, міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,0008г. В нашаруванні речовини білого кольору, яке знаходилось на поверхнях полімерної картки помаранчевого кольору, міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,0026г. Дані речовини відповідно до постанови слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_23 від 15.03.2021 року, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000029 від 27.01.2021 року;

- висновком експерта № СЕ-19/102-21/3628-НЗПРАП від 22.03.2021 року, згідно якого нашарування речовини білого кольору, що знаходилось на поверхні шести ватних тампонів, які поміщені до одноразового медичного шприца, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,011327г., та наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,003885г. Нашарування речовини білого кольору, що знаходилось на поверхні одинадцяти ватних тампонів, які поміщені до полімерного пакета з написом «О», містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,010997г. та наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,0000195г. Нашарування речовини білого кольору, що знаходилось на поверхні двадцяти шести ватних тампонів, які поміщені до полімерного пакета з написом «З», містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,011844г. Дані речовини відповідно до постанови слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_23 від 24.03.2021 року, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000029 від 27.01.2021 року;

- висновком експерта № СЕ-19/102-21/3125-НЗПРАП від 30.03.2021 року, згідно якого в наданому на експертизу нашаруванні речовини білого кольору, що знаходилось на внутрішній поверхні полімерного пакету, міститься психотропна речовина обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,0041г., який відповідно до постанови слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_23 від 01.04.2021 року, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000029 від 27.01.2021 року;

- висновком експерта № СЕ-19/102-21/3866-НЗПРАП від 31.03.2021 року, згідно якого в наданих на експертизу рідині, якою були просочені два фрагменти тканини білого кольору та в нашаруванні вологої речовини білого кольору, на поверхні фрагменту полімерної плівки, міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 0,1075г., який відповідно до постанови слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_23 від 01.04.2021 року, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000029 від 27.01.2021 року;

- висновком експерта № СЕ-19/102-21/3122-НЗПРАП від 02.04.2021 року, згідно якого на поверхні полімерного медичного шприца, номінальним об`ємом 20мл., міститься психотропна речовина обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,00004г. На поверхні полімерного медичного шприца, номінальним об`ємом 20мл., міститься психотропна речовина обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,00035г., який відповідно до постанови слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_23 від 09.04.2021 року, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000029 від 27.01.2021 року;

- висновком експерта № СЕ-19/102-21/3625-НЗПРАП від 06.04.2021 року, згідно якого на поверхні прозорої полімерної ємності з носиком, ручкою та відтиском шкали, номінальним об`ємом 250мл., міститься психотропна речовина обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,000006г., який відповідно до постанови слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_23 від 09.04.2021 року, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000029 від 27.01.2021 року;

- висновком експерта № СЕ-19/102-21/3882-НЗПРАП від 13.04.2021 року, згідно якого в рідині жовтого кольору із специфічним запахом, об`ємом 0,5мл., яка знаходилась в середині полімерної пляшки, оформленої етикеткою з пошкодженим маркуванням, виявлено прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю фенілнітропропен, масою 0,0133г., який відповідно до постанови слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_23 від 15.04.2021 року, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000029 від 27.01.2021 року;

- висновком експерта № СЕ-19/102-21/3123-НЗПРАП від 15.04.2021 року, згідно якого в наданій на дослідження речовині, масою 13,7215г., виявлено прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю фенілнітропропен, масою 11,748г., який відповідно до постанови слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_23 від 16.04.2021 року, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000029 від 27.01.2021 року.

Відповідно до частини 1 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Положеннями статті 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними та допустимими, такими, що не протирічать один одному, приймає їх та приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України.

Так, вина обвинуваченого підтверджується показами свідка; дослідженими судом протоколом огляду та відеозаписом цієї невідкладної слідчої дії, який є невід`ємним додатком до нього; висновками судових експертиз, та іншими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження, які узгоджуються між собою та відображають реальний перебіг дослідженої судом події.

Обвинувачений ОСОБА_15 під час розгляду даного кримінального провадження свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.311 КК України, визнав у повному обсязі, та вона доведена вищенаведеними доказами.

Щодо невизнання обвинуваченим ОСОБА_15 своєї вини за ч.2 ст.307 КК України, оскільки за його показами, виявленні та вилученні у нього наркотичні засоби, а саме канабіс, він незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання, для власного вживання, без мети збуту, так як він є наркотично залежною особою, а тому його дії повинні бути кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, то дані доводи суперечать встановленим обставинами та вищевказаними доказами.

Так, відповідно до протоколу огляду від 27.01.2021 року та відеозапису цієї слідчої дії, які були безпосередньо досліджені судом під час розгляду даного кримінального провадження, за фактичним місцем проживання ОСОБА_15 ( АДРЕСА_2 ), були виявлені та вилучені, зокрема: речовина рослинного походження, що знаходилась в паперовому згортку та в пакеті із застібкою Zip-Lock; речовина рослинного походження, що знаходилась в згортку із фольги та в пакеті із застібкою Zip-Lock; згортки паперу, фольги, поліетиленові пакети із застібкою Zip-Lock (однакового розміру); електронні ваги.

Як свідчить відеозапис проведеного огляду, ОСОБА_15 не заперечував належність виявлених та вилучених речовин рослинного походження; згортків паперу, фольги, поліетиленових пакетів з застібкою Zip-Lock (однакового розміру); електронних ваг, саме йому.

Дана слідча дія проводилася за безпосередньої участі ОСОБА_15 , який у судовому засіданні підтвердив всі обставини, викладені у протоколі огляду за її результатами, та зазначив, що використовував виявлені та вилучені згортки паперу, фольги, поліетиленові пакети із застібкою Zip-Lock, для пакування та розфасування наркотичних засобів, а електронні ваги, для їх зважування.

За таких обставин, доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, що вилучені згортки паперу, фольги, поліетиленові пакети із застібкою Zip-Lock, електронні ваги, використовувались ОСОБА_15 саме з метою зважування, розфасування та пакування наркотичних засобів, є безпідставними.

Протокол огляду складений уповноваженою особою, у відповідності до вимог статті 237 КПК України, а сам огляд був проведений у присутності залучених понятих, які підтвердили своїми підписами правильність відтворення ходу даної слідчої дії. Істотних порушень під час проведення цієї слідчої дії та під час складання відповідного протоколу органом досудового розслідування допущено не було.

Огляд за місцем проживання ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювався до постановлення ухвали слідчого судді, на підставі письмового дозволу його власника (законного володільця).

Вподальшому, слідчим суддею Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_22 постановлена ухвала від 28.01.2021 року у справі № 132/241/21, якою був наданий дозвіл на проведення обшуку слідчому ОСОБА_24 , який і проводив зазначену слідчу дію.

Враховуючи наведене, всі докази, отримані в результаті здійснення такого огляду (обшуку), є допустимими.

Вилучені речовина рослинного походження, що знаходилась в паперовому згортку та в пакеті із застібкою Zip-Lock, згідно із висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-21/1385-МРВ від 28.01.2021 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 4,46г., та речовина рослинного походження, що знаходилась в згортку із фольги і пакеті із застібкою Zip-Lock, яка згідно із висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-21/1386-МРВ від 28.01.2021 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 5,95г.

Як вбачається зі змісту цих висновків, вони зроблені компетентними спеціалістами, є повними, у них надані чіткі відповіді на поставлені запитання, є науково-обґрунтованими та такими, що за своїм змістом узгоджуються з обставинами цього кримінального провадження й іншими доказами.

Дані висновки експерта є беззаперечними та не викликають сумніву, отримані з дотриманням встановленого порядку, мають значення для цього кримінального провадження, що в цілому вказує на їх відповідність вимогам статей 101, 102 КПК України, та їх допустимість, як доказів.

Згідно пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26.04.2002 року, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію злочину, пов`язаного із незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, зокрема щодо відсутності чи наявності умислу на збут, суд у кожному конкретному випадку має оцінити обставини справи, які стосуються характеристики мотивів, намірів особи при здійсненні нею такого придбання та зберігання.

Так, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів може свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо. При цьому, якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то у такому випадку повинні бути досліджені обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, в тому числі, чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться у володінні особи, та її розфасування. Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні, то у такому випадку може мати місце умисел на збут.

Це узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 24 жовтня 2018 року у справі № 711/2259/16-к (провадження № 51-477км17) та від 15 травня 2019 року у справі № 242/1697/17 (провадження № 51-7509км18).

Вид, кількість наркотичних засобів, спосіб їх розфасування та пакування, а також наявність заздалегідь придбаних, виготовлених та підготовлених для їх пакування та розфасування згортків паперу, фольги, великої кількості поліетиленових пакетів із застібками Zip-Lock (однакового розміру), та електронних ваг для їх зважування, які були виявлені та вилучені під час огляду за місцем проживання ОСОБА_15 , свідчить про вчинення обвинуваченим підготовчих дій для збуту зокрема наркотичних засобів.

Наявність в помешканні ОСОБА_15 заздалегідь придбаних, виготовлених та підготовлених згортків паперу, фольги, великої кількості поліетиленових пакетів із застібками Zip-Lock, та електронних ваг, які знаходились поряд із вилученими наркотичними засобами, вказують на те, що вони були заготовлені спеціально з метою зважування, розфасування та пакування відповідної дози наркотичного засобу для його подальшого збуту.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000029 від 27.01.2021 року, ОСОБА_15 раніше притягувався до кримінальної відповідальності у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, та вчинив інкримінований йому злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, в цьому провадженні, будучи особою, якому 09.09.2020 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.311 КК України в іншому кримінальному провадженні № 0000235 від 03.06.2020 року, обвинувальний акт в якому 10.02.2021 року був скерований на розгляд до Калинівського районного суду Вінницької області (справа №132/3886/20), а отже вчинив нове кримінальне правопорушення у цій же сфері.

ОСОБА_15 офіційних джерел існування не має, наявність у нього законного заробітку не була доведена суду належними доказами, що додатково вказує на наявність у нього саме мети збуту наркотичних засобів.

Згідно висновку амбулаторного судово-наркотичного огляду № 28, складеного 08.04.2021 року спеціальною медичною комісією КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія», встановлено, що ОСОБА_15 на протязі 2020 році вживав амфетамін у вигляді розчину, який випивав. Виникла залежність від стимулятора. Останній прийому амфетаміну відбувся у кінці січня 2021 року. За результатами огляду зроблений висновок, що ОСОБА_15 виявляє ознаки наркоманії внаслідок поєднаного вживання опіоїдів та амфетаміну. Синдром залежності ІІ ступеня.

Зі змісту цього медичного висновку слідує, що сам ОСОБА_15 вказує, що у період часу з 2018 по 2021 рік не вживав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

Це ж підтвердила і допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , яка зазначила, що її цивільний чоловік ОСОБА_15 , з яким вона спільно проживала однією сім`єю у період з 2020 року по 2021 рік, вживав виключно амфетамін, від якого був залежний. Інші наркотичні засоби він не вживав.

Враховуючи наведене, беручи до уваги вид, кількість наркотичних засобів, спосіб їх розфасування та пакування, та наявність вилучених предметів для їх зважування (електронних ваг), розфасування (згортки паперу, фольги) та пакування (великої кількості поліетиленових пакетів із застібками Zip-Lock), у сукупності з даними про особу ОСОБА_15 , який до вчинення цього злочину раніше притягувався до кримінальної відповідальності у сфері обігу наркотичних засобів, і був повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.311 КК України в іншому кримінальному провадженні, та який виявляв ознаки наркоманії, однак вживав виключно психотропну речовину (амфетамін), а не наркотичний засіб (канабіс), суд приходить до висновку, що вказані обставини свідчать про наявність у його діях мети збуту наркотичних засобів.

Пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Вказане положення становить підґрунтя для регламентації цього принципу в національному законодавстві.

Згідно із частиною першою статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Цей конституційний принцип презумпції невинуватості майже аналогічно закріплено безпосередньо в тексті закону України про кримінальну відповідальність (частина 2 статті 2 КК України), а також відображено у кримінальному процесуальному законі (стаття 7 та частина 1 статті 17 КПК України). Отже, згідно з чинним законодавством винуватість особи може бути встановлено лише обвинувальним вироком суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди під час оцінки доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Відповідно до статті 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обвинувальний вирок може бути ухвалений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що, для того щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, які стосуються події, котра є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

З одного боку, стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами.

З іншого боку, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, установленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №688/788/15-к, від 08.10.2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21.01.2020 року у справі № 754/17019/17, від 16.09.2020 року у справі № 760/23459/17).

Цей стандарт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_15 , на переконання суду, було дотримано.

Чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно із цим стандартом доказування) винуватості особи (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.12.2020 року у справі № 728/578/19, провадження № 51-3411км20; від 20.10.2021 року у справі № 759/14119/17, провадження № 51-2274км21).

Суд установив, що винуватість ОСОБА_15 підтверджується, зокрема показами свідка; дослідженими судом протоколом огляду (обшуку) та відеозаписом цієї слідчої дії; висновками експертиз.

Таким чином, вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України, встановлена згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Виходячи з принципу диспозитивності, зазначеного у статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. При цьому, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Таким чином, сторона, зацікавлена у розгляді та вирішенні певного питання, має порушити його перед судом і на відповідній стадії провадження.

Під час судового провадження, суд дотримуючись вимог статей 10, 22 КПК України, створив всі необхідні та належні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, відповідно до принципів диспозитивності, змагальності сторін та свободи подання ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, обвинувачений ОСОБА_15 , а також його захисники, мали можливість для з`ясування обставин, що мають значення для даного кримінального провадження, реалізувати права, передбачені статтею 42 КПК України, зокрема вимагати виклику і допиту свідків захисту; збирати і подавати суду докази.

Однак будь-яких клопотань щодо виклику і допиту свідків захисту, та необхідності отримання нових доказів, зокрема на спростування висновків експертів, за результатами проведення ними відповідних експертних досліджень, які були покладені в основу обвинувачення, стороною захисту не заявлялось.

Сторона захисту не навела жодних обставин, на підставі яких можна було б піддати сумніву докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_15 , а відтак доводи, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України не доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, є безпідставними та помилковими.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом вини ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України, на думку суду було дотримано.

Дослідивши всебічно і об`єктивно усі обставини кримінального провадження, судом не було виявлено таких обставин, яким би версія обвинувачення не надала розумного пояснення або які би свідчили про можливість іншої версії інкримінованої події.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.2 ст.307 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, та за ч.2 ст.311 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин у великих розмірах, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Положення частини 2 статті 50 КК України встановлюють, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до змісту статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Прокурор ОСОБА_25 у своїй промові, під час виступу у судових дебатах, просила визнати ОСОБА_15 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України та призначити йому покарання у вигляді: за ч.2 ст.307 КК України 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією майна; та за ч.2 ст.311 КК України 3 (три) роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_15 покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк покарання зарахувати термін перебування під вартою з 27.01.2021 року по день набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання обраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_15 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_15 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до нетяжкого злочину (ч.2 ст.311 КК України) та тяжкого злочину (ч.2 ст.307 КК України).

З матеріалів кримінального провадження № 0000029 від 27.01.2021 року слідує, що ОСОБА_15 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Калинівка Вінницької області, має базову загальну середню освіту, неодружений, непрацевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей персонально-довідкового обліку, отриманих з Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України про притягнення осіб до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України від 01.02.2021 року, ОСОБА_15 раніше притягувався до кримінальної відповідальності у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, однак на даний час в силу ст.89 КК України вважається особою, яка не має судимості.

Відповідно до цих же відомостей, ОСОБА_15 - 09.09.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.311 КК України в кримінальному провадженні № 0000235 від 03.06.2020 року, обвинувальний акт в якому 10.02.2021 року був скерований на розгляд до Калинівського районного суду Вінницької області (справа № 132/3886/20)

За довідкою-характеристикою № 609, виданою 24.03.2021 року виконавчим комітетом Калинівської міської ради Вінницької області, ОСОБА_15 за час проживання на території міської ради зарекомендував себе з негативної сторони, неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Як слідує з консультативних висновків спеціалістів б/н, виданих 17.02.2021 року Комунальним підприємством «Калинівська центральна районна лікарня» Калинівської міської ради, ОСОБА_15 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_15 , що передбачені статтею 66 КК України, органом досудового розслідування та судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_15 , що передбачені статтею 67 КК України, органом досудового розслідування та судом не встановлено.

Вказані відомості про особу обвинуваченого підвищують суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень і свідчать про спрямованість ОСОБА_15 на вчинення інших кримінальних правопорушень.

Зважаючи на встановлені судом обставини в сукупності з характером конкретних дій обвинуваченого ОСОБА_15 , суд вважає неможливим досягнення мети попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_15 покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за відповідне кримінальне правопорушення, та визначити йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально.

Санкція ч.2 ст.307 КК передбачає призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Проте, враховуючи, що у даному провадженні стороною обвинувачення не доведено наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_15 корисливого мотиву, суд не вбачає підстав для призначення йому додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Аналогічна позиція міститься в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 30.05.2023 року у справі № 125/1966/21 (номер провадження 11-кп/801/570/2023), та постанові Верховного Суду від 29.11.2023 року у справі № 759/6689/20-к (номер провадження 51-4739км21).

Саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, є відповідним вчиненому кримінальному правопорушенню, а також за своїм видом та розміром - необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Згідно частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме: сім поліетиленових пакетів із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору; поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною жовтого кольору, якою згідно із висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-21/3123-НЗПРАП від 15.04.2021 року, є прекурсором, обіг якого обмежено та стосовно якого встановлюються заходи контролю фенілнітропропен, масою 11,748г.; дев`ять шприців об`ємом по 2мл.; десять шприців об`ємом по 1мл.; шприц об`ємом 5мл.; два шприци об`ємом по 20мл.; п`ять мірних стаканів; скляну колбу; пляшку об`ємом 0,5л. з написом «Coca Cola»; дві скляні пляшки із прозорою рідиною; два пакети із застібкою Zip-Lock із речовиною білого кольору; поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною; полімерну банку із порошкоподібною речовиною білого кольору; шість скляних ємностей із вмістом прозорої рідини; дві скляні ємності із невстановленою речовиною; два пакети із застібкою Zip-Lock із матерчатою тканиною; медичний шприц із матерчатою тканиною; скляний стакан; скляну закупорку; скляну ємність із нашаруванням невстановленої речовини; скляну колбу; полімерну банку із рулоном фольги та порізаними частинами фольги; п`ять скляних та три полімерних трубочок із нашаруванням речовини білого кольору; скляний стакан із матерчатою тканиною; прозору полімерну пластину; три полімерних картки; пакет із застібкою Zip-Lock із нашаруванням речовини білого кольору; два шприци об`ємом по 1мл.; два шприци об`ємом по 2мл.; шприц об`ємом 5мл.; полімерний пакет із вмістом пакетів із застібкою Zip-Lock; паперовий згорток і пакет із застібкою Zip-Lock із речовиною рослинного походження, якою згідно із висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-21/1385-МРВ від 28.01.2021 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 4,46г.; згорток із фольги і пакет із застібкою Zip-Lock з речовиною рослинного походження, якою згідно із висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-21/1386-МРВ від 28.01.2021 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 5,95г.; скляну чашку із матерчатою тканиною; частину полімерної пляшки із нашаруванням речовини бурого кольору; електронні ваги, які відповідно до постанов слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_23 та квитанцій, що наявні в матеріалах кримінального провадження, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, необхідно знищити.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, на вилучене в ході досудового розслідування кримінального провадження майно, ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_22 від 29.01.2021 року у справі №132/241/21, був накладений арешт.

З урахуванням вимог процесуального закону, та беручи до уваги, що в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_22 від 29.01.2021 року у справі № 132/241/21.

Частиною 2 статті 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

За роз`ясненнями, викладеними в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наявні витрати на залучення експерта, а саме за висновками експертів № СЕ-19/102-21/1385-МРВ від 28.01.2021 року у розмірі 1307грн.60коп.; № СЕ-19/102-21/1386-МРВ від 28.01.2021 року у розмірі 653грн.80коп.; № СЕ-19/102-21/3622-НЗПРАП від 05.03.2021 року у розмірі 1307грн.60коп.; № СЕ-19/102-21/3623-НЗПРАП від 11.03.2021 року у розмірі 1961грн.40коп.; № СЕ-19/102-21/3624-НЗПРАП від 11.03.2021 року у розмірі 1961грн.40коп.; № СЕ-19/102-21/3628-НЗПРАП від 22.03.2021 року у розмірі 2615грн.20коп.; № СЕ-19/102-21/3126-НЗПРАП від 29.03.2021 року у розмірі 2288грн.30коп.; № СЕ-19/102-21/3627-НЗПРАП від 29.03.2021 року у розмірі 1961грн.40коп.; № СЕ-19/102-21/3125-НЗПРАП від 30.03.2021 року у розмірі 1634грн.50коп.; № СЕ-19/102-21/3867-НЗПРАП від 30.03.2021 року у розмірі 1307грн.60коп.; № СЕ-19/102-21/3866-НЗПРАП від 31.03.2021 року у розмірі 2615грн.20коп.; № СЕ-19/102-21/3486-НЗПРАП від 02.04.2021 року у розмірі 1307грн.60коп.; № СЕ-19/102-21/3122-НЗПРАП від 02.04.2021 року у розмірі 7191грн.80коп.; № СЕ-19/102-21/3625-НЗПРАП від 06.04.2021 року у розмірі 2615грн.20коп.; № СЕ-19/102-21/3882-НЗПРАП від 13.04.2021 року у розмірі 2615грн.20коп.; № СЕ-19/102-21/3123-НЗПРАП від 15.04.2021 року у розмірі 1961грн.40коп., а всього 35305грн.20коп., які підлягають стягненню з ОСОБА_15 на користь держави.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, в разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили; рішення про залік досудового тримання під вартою.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_15 відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 27.01.2021 року, був затриманий 27.01.2021 року в порядку статті 208 КПК України, та відносно нього ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_22 від 29.01.2021 року у справі № 132/241/21, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 04.12.2023 року, до 01.02.2024 року.

З урахуванням цього, на підставі частини 5 статті 72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_15 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 27.01.2021 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_15 необхідно рахувати з дня набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_15 необхідно залишити тримання під вартою.

Відповідно до частин 1, 2 статті 374 КПК України, вирок суду складається зокрема зі вступної частини, у якій зазначаються дата та місце його ухвалення.

Згідно роз`яснень викладених в узагальнені Верховного Суду України від 01.08.2004 року «Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення», суди повинні керуватися положенням про те, що датою постановлення вироку є день його підписання складом суду, незалежно від тривалості часу, протягом якого відбувалася нарада суддів, а місцем його постановлення місто чи інший населений пункт, де це фактично мало місце.

Оскільки днем підписання вироку є 26 січня 2024 року, то датою його постановлення є саме цей день.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України та призначити йому покарання у вигляді:

-за ч.2 ст.307 КК України 6 (шість) років позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ч.2 ст.311 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_15 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_15 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 27.01.2021 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_15 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_15 залишити утримання під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», до вступу вироку в законну силу, після чого його виконати.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме: сім поліетиленових пакетів із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору; поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною жовтого кольору, якою згідно із висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-21/3123-НЗПРАП від 15.04.2021 року, є прекурсором, обіг якого обмежено та стосовно якого встановлюються заходи контролю фенілнітропропен, масою 11,748г.; дев`ять шприців об`ємом по 2мл.; десять шприців об`ємом по 1мл.; шприц об`ємом 5мл.; два шприци об`ємом по 20мл.; п`ять мірних стаканів; скляну колбу; пляшку об`ємом 0,5л. з написом «Coca Cola»; дві скляні пляшки із прозорою рідиною; два пакети із застібкою Zip-Lock із речовиною білого кольору; поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною; полімерну банку із порошкоподібною речовиною білого кольору; шість скляних ємностей із вмістом прозорої рідини; дві скляні ємності із невстановленою речовиною; два пакети із застібкою Zip-Lock із матерчатою тканиною; медичний шприц із матерчатою тканиною; скляний стакан; скляну закупорку; скляну ємність із нашаруванням невстановленої речовини; скляну колбу; полімерну банку із рулоном фольги та порізаними частинами фольги; п`ять скляних та три полімерних трубочок із нашаруванням речовини білого кольору; скляний стакан із матерчатою тканиною; прозору полімерну пластину; три полімерних картки; пакет із застібкою Zip-Lock із нашаруванням речовини білого кольору; два шприци об`ємом по 1мл.; два шприци об`ємом по 2мл.; шприц об`ємом 5мл.; полімерний пакет із вмістом пакетів із застібкою Zip-Lock; паперовий згорток і пакет із застібкою Zip-Lock із речовиною рослинного походження, якою згідно із висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-21/1385-МРВ від 28.01.2021 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 4,46г.; згорток із фольги і пакет із застібкою Zip-Lock з речовиною рослинного походження, якою згідно із висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-21/1386-МРВ від 28.01.2021 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 5,95г.; скляну чашку із матерчатою тканиною; частину полімерної пляшки із нашаруванням речовини бурого кольору; електронні ваги, які відповідно до постанов слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_23 та квитанцій, що наявні в матеріалах кримінального провадження, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, знищити.

Арешт, накладений на вилучене в ході досудового розслідування кримінального провадження майно, ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_22 від 29.01.2021 року у справі № 132/241/21 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта відповідно до висновків експерта № СЕ-19/102-21/1385-МРВ від 28.01.2021 року у розмірі 1307грн.60коп.; № СЕ-19/102-21/1386-МРВ від 28.01.2021 року у розмірі 653грн.80коп.; № СЕ-19/102-21/3622-НЗПРАП від 05.03.2021 року у розмірі 1307грн.60коп.; №СЕ-19/102-21/3623-НЗПРАП від 11.03.2021 року у розмірі 1961грн.40коп.; № СЕ-19/102-21/3624-НЗПРАП від 11.03.2021 року у розмірі 1961грн.40коп.; № СЕ-19/102-21/3628-НЗПРАП від 22.03.2021 року у розмірі 2615грн.20коп.; № СЕ-19/102-21/3126-НЗПРАП від 29.03.2021 року у розмірі 2288грн.30коп.; № СЕ-19/102-21/3627-НЗПРАП від 29.03.2021 року у розмірі 1961грн.40коп.; № СЕ-19/102-21/3125-НЗПРАП від 30.03.2021 року у розмірі 1634грн.50коп.; №СЕ-19/102-21/3867-НЗПРАП від 30.03.2021 року у розмірі 1307грн.60коп.; № СЕ-19/102-21/3866-НЗПРАП від 31.03.2021 року у розмірі 2615грн.20коп.; № СЕ-19/102-21/3486-НЗПРАП від 02.04.2021 року у розмірі 1307грн.60коп.; № СЕ-19/102-21/3122-НЗПРАП від 02.04.2021 року у розмірі 7191грн.80коп.; № СЕ-19/102-21/3625-НЗПРАП від 06.04.2021 року у розмірі 2615грн.20коп.; № СЕ-19/102-21/3882-НЗПРАП від 13.04.2021 року у розмірі 2615грн.20коп.; № СЕ-19/102-21/3123-НЗПРАП від 15.04.2021 року у розмірі 1961грн.40коп., а всього 35305грн.20коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя