279/853/24
1-кс/279/166/24

У Х В А Л А

06 лютого 2024 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 03.02.2024 року за ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна в якому зазначив, що 03.02.2024 року близько 15:13 години ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по вул. Грушевського м.Коростень в напрямку с. Поліське, навпроти буд.№127 на нерегульованому пішохідному переході здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину зправа наліво.

В результаті наїзду ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівого стегна зі зміщенням, та середньої треті великої гомілкової кістки правої гомілки.

Під час проведеного огляду було вилучено: автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який поміщений на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Коростень, вул. Сергія Кемського, 3;

- відеоінформацію з камери зовнішнього спостереження автомийки « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: м. Коростень, вул. Грушевського 102-А, яка поміщена на оптичний диск збереження інформації.

04.02.2024 року вказане вилучене майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вилучені у ході проведення огляду предмети, на яких збереглись сліди злочину, у випадку не накладення на них арешту, можуть бути зіпсовані, знищені, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, збереження речей, які можуть бути речовими доказами, слідчий просить накласти арешт на автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який поміщеой на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Коростень, вул. Сергія Кемського, 3; відеоінформацію з камери зовнішнього спостереження автомийки « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: м. Коростень, вул. Грушевського 102-А, яка поміщена на оптичний диск збереження інформації.

Дослідженням матеріалів провадження встановлено, що відомості по вказаному в

клопотанні факту 03.02.2024 року СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 за ознаками злочину, передбаченого ст.286 ч.1КК України.

Відповідно до вимог ст.167 КПК України вилучений під час огляду місця події транспортний засіб, на який слідчий просить накласти арешт, має статус тимчасово вилученого.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Постановою слідчого зазначене у клопотанні майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000073 .

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди,

завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Встановлено, що є всі підстави вважати, що вилучене майно може бути використано як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Повернення вилученого майна може призвести до його зникнення чи знищення.

Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.

Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту зазначеного вище майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що заявлене клопотання містить достатньо даних про майно, та належну обґрунтованість підстав для арешту майна, воно підлягає задоволенню. Арешт накладається у формі обмеження права власника на користування майном до завершення експертних досліджень. Таке обмеження прав власника буде співмірним з метою, яку прагне досягти орган розслідування.

Положення КПК України та Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104, покладають на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази під час досудового розслідування, обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, тому вирішення питання про місце зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахуванням норм законодавства.

Керуючись ст.167, 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом обмеження права власника на користування та внесення змін в технічний стан транспортного засобу, а саме: усунення пошкоджень, отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди 03.02.2024 року, до завершення призначених по кримінальному провадженню експертиз.

Накласти арешт на відеоінформацію з камери зовнішнього спостереження автомийки «LuxWash 24 h», яка поміщена на оптичний диск збереження інформації.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1