Провадження № 1-кп/344/545/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що народився у місті Івано-Франківськ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні двох малолітніх дітей, з середньою освітою, РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 05.12.2018 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.289, ч.2 ст.186, ч.4 ст. 296, ч.1 ст.162 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

- 21.06.2019 Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, 20 серпня 2023 року близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_5 знаходився по АДРЕСА_2 та зберігав при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме пристрій для пристрій для відстрілу гумових куль. В цей же час, біля будинку № АДРЕСА_2, перебував і ОСОБА_7 .

Перебуваючи у вищевказаному місці ОСОБА_5 , прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, бажаючи самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, діючи умисно та усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, з хуліганських спонукань, в присутності сторонніх осіб, вийняв із своєї наплічної сумки заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме пристрій для відстрілу гумових куль та здійснив із нього один постріл в ділянку лівої ноги ОСОБА_7 .

В результаті вчинення неправомірних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження, у вигляді сліпого вогнепального кульового поранення лівого стегна з раною та синцем в цій ділянці, які відповідно до висновку експерта відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення розгляду даного кримінального провадження без його участі, зазначивши, що обвинувачений відшкодував завдану йому кримінальним правопорушенням матеріальну та моральну шкоду, цивільний позов не заявлятиме та просить суд призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання не пов`язане з позбавлення волі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та надав суду показання, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті грубу порушив громадський порядок, зокрема перебуваючи у громадському місці, з хуліганських спонукань, в присутності сторонніх осіб, вийняв із своєї наплічної сумки заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме пристрій для відстрілу гумових куль та здійснив із нього один постріл в ділянку лівої ноги ОСОБА_7 . Він розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлений, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися його допитом.

Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання прокурора, обвинуваченого та його захисника про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання обвинуваченого ОСОБА_5 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого; є особою молодого віку; неодружений; має на утриманні двох малолітніх дітей; з середньою освітою; на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше судимий; незадовільний стан його здоров`я та наявність в нього хронічних захворювань; незадовільний стан здоровя його мами та рідного брата.

Обставинами, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною які відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Також, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається висока ймовірність вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та високий рівень його небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського судуз прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання із застосуванням частини 1 статті 69 КК України у виді обмеження волі, думку потерпілого ОСОБА_7 , який просив призначити обвинуваченому покарання, що не пов`язане з позбавленням волі, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які погодились з думкою прокурора, дані про особу винного, який є особою молодого віку та критично ставиться до вчиненого, має міцні соціальні зв`язки, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку, суд приходить до висновку, що вказані обставини, які пом`якшують покарання в своїй сукупності, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання вважає, що ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст.69 КК України слід призначити більш м`який вид основного покарання, не зазначений у санкції ч.4 ст.296 КК України, зокрема обмеження волі, і таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстави для зміни чи скасування раніше обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз, загальний розмір яких складає 5 019 (п`ять тисяч дев`ятнадцять) гривень 00 копійок, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КК України.

Питання щодо скасування арешту майна вирішити згідно ч.4 ст. 174 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та із застосуванням ч.1 ст.69 КК України призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 21.08.2023 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою - до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 5 019 (п`ять тисяч дев`ятнадцять) гривень 00 копійок процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення судових експертиз.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

змив з рук; біологічні зразки; гільзу та матерчаті рукавиці (постанова слідчого від 23.08.2023 року, постанова слідчого від 13.09.2023 року, постанова слідчого від 21.08.2023 року) - знищити;

одяг (постанова слідчого від 21.08.2023 року) - повернути обвинуваченому ОСОБА_6 ;

одяг (постанова слідчого від 22.08.2023 року) - повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Після набрання вироком законної сили скасувати накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 22 серпня 2023 року арешт.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору в день його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1