Провадження № 1-кп/185/960/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2023 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степове, Мар`їнського р-ну, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлучено, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, -
Сторони, кожен окремо, не заперечували щодо розгляду справи під час воєнного стану.
07 липня 2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області у цивільній справі №185/8649/23, провадженні № 2-о/185/308/23 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було винесено судове рішення та виданий обмежувальний припис у вигляді наступних заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_4 :
- заборонити ОСОБА_4 у будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_6 за місцем проживання чи в інших місцях особисто і через третіх осіб, строком на шість місяців, тобто до 07 січня 2024 року;
- заборонити ОСОБА_4 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_6 , якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому йому місці, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, строком на шість місяців, тобто до 07 січня 2024 року.
07 липня 2023 року ОСОБА_4 будучи присутнім на судовому розгляді, був ознайомлений із встановленими йому рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.07.2023 року, заборонами та обмеженнями прав по відношенню до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
21 липня 2023 року ОСОБА_4 з`явився до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, де останній був належним чином ознайомлений з рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.07.2023 року про встановлення у відношенні нього обмежувального припису.
03 серпня 2023 року близько 10.00 год., ОСОБА_4 нехтуючи обов`язковими припису та обмеженнями встановленими судом, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне невиконання вищезазначеного обмежувального припису, порушуючи встановлені рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.07.2023 року у цивільній справі № 185/8649/23 провадженні № 2-о/185/308/23 тимчасові обмеження, ігноруючи їх прибув до місця мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , де вчинив з нею сварку, здійснюючи при цьому із нею у вказаний час особисте спілкування, тобто умисно порушив вимоги вище зазначеного обмежувального припису, чим скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.
Дії ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису.
28 серпня 2023 року, під час досудового розслідування, між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності адвоката останнього, була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Зазначена угода була надана суду з клопотанням про її затвердження.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, також сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ст.390-1 КК України у виді обмеження волі строком два роки, зі звільненням на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбуття призначеного за цим вироком покарання з іспитовим терміном.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим…
У відповідності до ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів та особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, яке відповідно до ч. 2 ст.12 КК України, є кримінальним проступком.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, в обсязі пред`явлених підозри та обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні мав аналогічну позицію, та клопотав затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ст. 390-1 КК України.
Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні, суд вважає, що є всі підстави для затвердження даної угоди від 28 серпня 2023 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 серпня 2023 року, що була укладена між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_4 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , з іншої сторони.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України.
ОСОБА_4 призначити узгоджене сторонами покарання за ст. 390-1 КК України у виді обмеження волі строком два роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у виді обмеження волі строком два роки, з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ ОСОБА_7 .