Провадження №: 1-кс/755/45/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" січня 2024 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про проведення обшуку у межах кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 вересня 2022 року за № 0000092 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив :

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про проведення обшуку, у межах вказаного кримінального провадження, у зв`язку зі здійсненням у ньому досудового розслідування та необхідністю встановлення обставин передбачених ст. 2, 9, 91 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України при наявності на передумов визначених ч. 1 ст. 234 Кодексу.

ІІ. Встановлені обставини у ході розслідування та наведені у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності обшуку

СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві розслідується наведене кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України.

В ході проведення досудового розслідування з`ясовано, при проведенні досудового розслідування вказаного кримінального провадження у формі процесуального керівництва здійснюється Дніпровською окружною прокуратурою міста Києва.

У ході досудового розслідування встановлено, що група осіб, за обумовлену винагороду, шляхом підроблення офіційних документів здійснює незаконне переправлення громадян України (переважно чоловічої статі) через державний кордон України.

Так, встановлено, що наприкінці вересня 2022 року у месенджері «Telegram» було розміщено оголошення від особи, у якому йшла мова про те, що деякі особи можуть допомогти (посприяти) громадянам України, які не мають на те законних підстав (у зв`язку із веденням на території України воєнного стану) у перетині державного кордону України та виїхати до країн Європи.

На виконання доручення прокурора у порядку ст. 36 КПК України у вказаному кримінальному провадженні, працівниками управління міграційної поліції м. Києва було встановлено вказану особу, нею виявилась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У подальшому, під час проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій було встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займаючи посаду лікаря ортопеда - травматолога у комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради спільно із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який займає посаду голови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 , та спільно з комісаром ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та іншими, на даний час невстановленими особами, за грошову винагороду у розмірі 5500 доларів США, організували схему по фальсифікації висновків військово-лікарської комісії, отримання відстрочки від мобілізації або взагалі уникнення призову військовозобов`язаним особам. На прохання ОСОБА_6 , голова військово-лікарської комісії ОСОБА_7 та члени комісії щодо тимчасової непридатності до військової служби, під час дії воєнного стану, надають довідки про непридатність до військової служби із вигаданими хворобами військовозобов`язаним, на підставі яких, у свою чергу, комісаром ІНФОРМАЦІЯ_4 підписуються та видаються військово-облікові документи, що дозволяють особам у подальшому незаконно перетинати держаний кордон України.

Таким чином, проведеними оперативно-розшуковими заходами та у ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій встановлена причетність ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а саме шляхом підроблення довідок військово-лікарської комісії та військово-облікових документів.

Встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності його дружині - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Крім того, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на праві власності належить стояночне місто АДРЕСА_2 , яким активно користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Тому, враховуючи вищевикладене, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що у нежитловому приміщенні - стояночному місті АДРЕСА_2 , можуть зберігатися речі (предмети) та документи, які підтверджують протиправну діяльність ОСОБА_8 пов`язану із організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України та здійсненням підробки військово-облікових документів, а також грошові кошти, які були передані ОСОБА_6 під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту із застосуванням заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів), частина яких у подальшому могла бути передана ОСОБА_8 .

Речі (предмети) та документи, які підтверджують протиправну діяльність ОСОБА_8 можуть бути використані, як докази у даному кримінальному провадженні, а саме: комп`ютерна техніка (ноутбуки, системні блоки, моноблоки, планшети, жорсткі диски, флеш накопичувачі та інші електронні носії інформації, тощо), мобільні телефони та термінали, sim-карти; грошові кошти у національній та іноземній валютах, отримані злочинним шляхом; банківські картки, на яких можуть знаходитись грошові кошти, отримані злочинним шляхом; медичні документи, медичні висновки, печатки, штампи, кліше; чорнові записи, блокноти та інші нотатки.

Вищевказані речі (предмети) та документи, які можуть зберігатися у нежитловому приміщенні - стояночному місті НОМЕР_1, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 - є знаряддями вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 332 та ст. 358 Кримінального кодексу України, оскільки на них містяться відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Таким чином, враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі та документи, мають суттєве значення для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і відомості, які в них містяться, у подальшому, можуть бути використані як докази, необхідно отримати безпосередній доступ до вказаних речей та документів з можливістю вилучення, для долучення їх до матеріалів кримінального провадження.

Разом з тим, здійснення тимчасового доступу до вищезазначених речей та документів або застосування інших заходів забезпечення провадження, приведе до обізнаності осіб, задіяних у протиправній схемі злочинної діяльності, щодо наявності інформації у правоохоронних органів про дану діяльність, та надасть можливість змінити зміст речей та документів, знищити їх, змінити їх фактичне розташування, припинити на деякий час злочину діяльність або іншим чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ СТОРІН

Відповідно до ч. 4 ст. 234 КПК клопотання про обшук розглядається у суді за участю слідчого або прокурора та в цьому випадку прокурор групи прокурорів - прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

IV. КРИМІНАЛЬНЕ ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 234. Обшук

1. Обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

3. У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, […]; 3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення […]; 4) підстави для обшуку; 5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; 6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; 8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання […].

5. Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

V. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

Слідча суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, заслухавши думку заявника, приходить до наступного.

Підстави проведення обшуку визначені ст. 234 КПК України, яка відноситься до Глави 20. Слідчі (розшукові) дії указаного Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

З урахуванням того, що згідно із п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню через призму того, що процесуальними джерелами доказів є у тому числі речові докази, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій (ст. 98 КПК України).

В постанові від 27 січня 2022 року в справа № 11-132сап21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що з урахуванням змісту ч. 5 ст. 234 КПК України під час вирішення питання про санкціонування обшуку житла стандарт доказування - «достатня підстава» є значно нижчим порівняно з такими стандартами як «поза розумним сумнівом» (що застосовується під час розгляду кримінального провадження по суті), так і «обґрунтована підозра» (за яким доводиться наявність підстав піддавати конкретну особу заходам забезпечення кримінального провадження), зокрема для надання відповідного судового дозволу закон не вимагає існування обґрунтованої підозри власника чи іншого володільця житла у вчиненні кримінального правопорушення.

У цьому випадку, слідчий суддя, вивчивши клопотання заявника та долучені до нього матеріали, вважає, що у ньому наявні в цілому відомості визначені ст. 234 КПК України.

Також наявні достатні підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі/іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Обставин, які б слугували підставою для відмови у задоволенні клопотання, у судовому засіданні, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно за таких умов є дійсною і сама доречність обшуку, адже, у цій ситуації, проведення обшуку необхідне з метою встановлення відомостей визначених ст. 91, 234 КПК України, у даному кримінальному провадженні та виконання завдань визначних ст. 2, 9, 223 даного Кодексу.

Порушень вимог ст. 234 КПК України, Глави 20 КПК України - слідчі (розшукові) дії, та Глави 2 КПК України - засади кримінального провадження, у судовому засіданні, слідчим суддею не виявлено, як і не було встановлено відомостей, які б беззаперечно свідчили, що надання дозволу на обшук становитиме особистий та надмірний тягар, тобто, апріорі, таке втручання не може уважатися свавільним, оскільки отримання дозволу на його проведення здійснено з дотриманням принципу законності та воно є пропорційним до тяжкості вчиненого правопорушення та відповідає справжнім інтересам суспільства.

VІ. ВИСНОВОК СЛІДЧОГО СУДДІ

Отже, слідча суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК свідчать про те, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню для досягнення мети регламентованої ч. 1 ст. 234 даного Кодексу, у тому числі з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Щодо викладу резолютивної частини ухвали, то судом зауважується, що в постанові від 14 червня 2018 року Велика Палата Верховного Суду щодо п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України констатувала неправильність позиції щодо обов`язку слідчого судді вказувати в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку чіткий перелік речей, документів або інших відомостей, які б давали змогу ідентифікувати предмет майбутнього обшуку, та які саме речі, предмети, документи, знаряддя чи інше майно мають намір відшукати слідчі, а тому включі фактичних обставин цього провадження Суд убачає підстави для надання дозволу на обшук саме з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення.

Щодо указівки конкретних ПІБ осіб, котрим надається дозвіл на обшук, то слідчий суддя не уважає це доречним, позаяк Верховний Суд в постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 725/1199/19 вказав, що визначення в ухвалі слідчого судді конкретного слідчого або прокурора, які мають здійснювати обшук, знаходиться поза межами повноважень слідчого судді з контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та обмежуються в цій частині перевіркою того, чи є належним суб`єктом учасник кримінального провадження, який звернувся з клопотанням про проведення обшуку. Визначення конкретного прокурора або слідчого (їх групи) для проведення обшуку належить до законних повноважень прокурора (старшого прокурора, групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні) або старшого слідчої групи (керівника органу досудового розслідування).

На підставі викладеного та керуючись ст. 234-236, 309, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив :

клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на проведення обшуку слідчим групи слідчих та прокурорам групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні у нежитловому приміщенні - стояночному місті АДРЕСА_2 , з метою відшукання і вилучення: комп`ютерної техніки (ноутбуків, системних блоків, моноблоків, планшетів, жорстких дисків, флеш накопичувачів та інших електронних носіїв інформації, тощо), мобільних телефонів та терміналів, sim-карт; грошових коштів у національній та іноземній валютах, отриманих злочинним шляхом; банківських карток, на яких можуть знаходитись грошові кошти, отримані злочинним шляхом; медичних документів, медичних висновків, печаток, штампів, кліше; чорнових записів, блокнотів та інших нотатків, а також речей, вилучених з цивільного обігу, які ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 використовує у своїй злочинній діяльності, що пов`язана із організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України та здійсненням підробки медичних документів, медичних висновків, довідок військово-лікарської комісії та військово-облікових документів.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Ухвала про дозвіл на обшук може бути виконана слідчим чи прокурором у порядку передбаченому ст. 236 КПК України.

Інформація про приватне життя особи, отримана в порядку виконання даного судового рішення, не може бути використана інакше як для виконання завдань кримінального провадження. Кожен, кому наданий доступ до інформації про приватне життя особи, в порядку виконання даного судового рішення, зобов`язаний запобігати розголошенню такої інформації.

Ухвала оскарженню не підлягає, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Слідча суддя ОСОБА_1