Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 505/4093/23

Номер провадження: 1-кп/511/290/23

09.11.2023 року коллегія суддів Роздільнянського районного суду Одеської області в складі: судді доповідача - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

за участю:

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 80000549 від 06.06.2023 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, розлученого, непрацюючого, утриманців не маючого, раніше несудимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.10.2023 року до Роздільнянського районного суду Одеської області після визначення підсудності з Одеського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 80000549 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.06.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, строк дії якого спливає 28.11.2023р.

1.Фактичні обставини справи , викладені в обвинувальному акті.

За результатами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 24 лютого 2022 року з 05 години 30 хвилин, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і Міністерства оборони України, відповідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому був неодноразово продовжений.

Так, 02.05.2023 набув чинності Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Таким чином затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року).

Так, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час та невстановленому місці, не маючи постійного офіційного заробітку, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, достовірно знаючи про те, що раніше йому знайомий потерпілий ОСОБА_8 протягом тривалого часу займає посаду директора комунального організації «Міськсвітло» Подільської міської ради Подільського району Одеської області, та будучи обізнаним про матеріальний стан сім`ї останнього, посягаючи на конституційні права та свободи громадянина України ОСОБА_8 , які затверджені ст. 3 Конституції України: «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю», а також посягаючи на вимоги ст. 28 Конституції України: «Кожен має право на повагу до його гідності», ст. 29 Конституції України: «Кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість», ст. 30 Конституції України: «Кожному гарантується недоторканність житла», ст. 32 Конституції України: «Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України», та інші національні та міжнародні нормативно-правові акти, що регулюють права на свободу та особисту недоторканість особи, в порушення вимог ст. 68 Конституції України: «Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей», вирішив вчинити дії, направлені на вимагання чужого майна у вигляді грошових коштів, з погрозою розголошення відомостей, які на думку ОСОБА_6 , могли дискредитувати ОСОБА_8 як керівника КО «Міськсвітло», так і громадянина в суспільстві, та розголошення яких для останнього було не бажаним та ганебним, та які ОСОБА_8 бажав зберегти в таємниці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , в продовж травня 2023 року, збирав та накопичував інформацію про приватне життя та професійну діяльність ОСОБА_8 , з метою подальшого її розповсюдження в соціальних мережах, як негативної та компрометуючої, для отримання бажаного результату у вигляді психологічного тиску на ОСОБА_8 .

Так, 02.06.2023, близько 15 години, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою власного персонального комп`ютера «Delux» з жорстким диском «Seagate», «Desktop HDD 200GB», SN: ZAZ3PQCM, Model: ST2000DM001, за наявності зібраної інформації, створив публікацію компрометуючого та негативного характеру відносно ОСОБА_8 з назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ліхтарях! Прибутки кастрицького В, не відповідають статкам!», яку цього ж дня опублікував на своєму YouTube - каналі « ОСОБА_9 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 та на Інтернет сторінці соціальної мережі «Фейсбук» - ОСОБА_9 : ІНФОРМАЦІЯ_4 НОМЕР_1 , яка також містила фото території приватного домоволодіння, де мешкає ОСОБА_8 , та його особистого автотранспорту.

У публікації ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_8 , не маючи вищої освіти, займає посаду директора комунального підприємства всупереч законодавству, а також те, що при закупівлі КО «Міськсвітло» вуличних ліхтарів начебто завищено їх вартість, а також те, що наявність приватного будинку та декількох автомобілів не відповідає доходам останнього, чим створив негативний образ ОСОБА_8 , як директора комунального підприємства, який начебто скоює злочини, пов`язані з виконанням посадових обов`язків та начебто привласнює бюджетні кошти.

В подальшому, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, 04.06.2023 близько об 11 годині 00 хвилин, зустрівши на території Подільського міського ринку сина потерпілого ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_10 , будучи впевненим у тому, що ОСОБА_8 переглянув публікацію з назвою: «02.06.23 Подільськ. Ошукали громаду, на ліхтарях! Прибутки кастрицького В, не відповідають статкам!», запропонував останньому, з даного приводу зустрітись в інший час та в іншому місці.

05.06.2023, у денний час доби, біля 12 години, зустрівшись з сином потерпілого ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_10 , біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , яке попередньо було визначено ОСОБА_6 в месенджері соціальної мережі «Facebook», де у рішучій формі запропонував останньому, щоб його батько ОСОБА_8 передав ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 20-25 тисяч гривень та у подальшому передавав вищезазначену суму один раз на квартал на систематичній основі. Якщо така вимога буде виконана, то ОСОБА_6 не буде вчиняти дій, направлених на продовження компрометування та дискредитацію ОСОБА_8 як директора КО «Міськсвітло» так і громадянина в суспільстві.

На підтвердження реальності своїх дій, направлених на вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 , та схиляння останнього повірити в реальність погроз щодо подальшого опублікування в соціальних мережах інформації компрометуючого та негативного характеру, цього ж дня 05.06.2023, у денний час доби, більш точного часу встановити не надалося можливим, але не пізніше 15 години, ОСОБА_6 , за допомогою свого мобільного телефону через месенджер «Telegram-канал» в мережі «Інтернет» в особисті повідомлення надіслав ОСОБА_10 текстове повідомлення, в якому висловив погрозу надати компрометуючу інформацію відносно ОСОБА_8 виконувачу обов`язків Подільського міського голови, у разі не отримання від ОСОБА_8 грошових коштів, про що ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_8 .

Потерпілий ОСОБА_8 сприйняв погрози ОСОБА_6 як реальні, що в свою чергу надало можливість ОСОБА_6 здійснювати психологічний тиск, довівши ОСОБА_8 до пригніченого, подавленого та безпорадного стану, таким чином отримавши можливість маніпулювання поведінкою, діями та вчинками останнього.

Не бажаючи подальшого збирання та розповсюдження ОСОБА_6 неправдивої інформації, яка йому була відома чи могла стати відомою стосовно особистого чи професійного життя ОСОБА_8 , побоюючись необґрунтованої дискредитації, ОСОБА_8 погодився на незаконні вимоги ОСОБА_6 щодо передачі останньому грошових коштів у сумі 25000 гривень.

Продовжуючи свої противоправні дії, направлені на незаконне вимагання грошових коштів, з погрозою розголошення відомостей, яке для

ОСОБА_8 було не бажаним, та останній не бажав їх розголошення, та які фактично не відповідають дійсності, 20.06.2023 близько о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_6 з використанням месенджеру «WhatsApp» з номером мобільного оператора НОМЕР_2 , в процесі телефонної розмови призначив ОСОБА_10 зустріч біля магазину «Диален», який розташований поряд з багатоквартирним будинком № 3 по вулиця Корольова академіка в місті Подільську Одеської області, де під час зустрічі з останнім, отримав від ОСОБА_10 частину раніше обумовленої суми грошових коштів, а саме 5000 гривень, які ОСОБА_10 , за вказівкою ОСОБА_6 , помістив до поштової скриньки, якою користується ОСОБА_6 , та яка розташована в під`їзді п`ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_4 .

Після чого, ОСОБА_6 наголосив ОСОБА_10 про необхідність передачі решти грошових коштів в сумі 20000 гривень в найближчий час, за припинення компрометуючих дій відносно ОСОБА_8 , а час та місце ОСОБА_6 визначить додатково.

У подальшому, не бажаючи припиняти свої противоправні дії, направлені на незаконне вимагання грошових коштів, з погрозою розголошення відомостей, які для ОСОБА_8 було не бажаним, 23.06.2023 близько 19 години поруч з магазином «Диален», який розташований поряд з багатоквартирним будинком № 3 по вулиця Корольова академіка у місті Подільську, ОСОБА_6 під час зустрічі з ОСОБА_8 пообіцяв, що у разі виконання ОСОБА_8 раніше обговорених умов щодо передачі грошових коштів, він не буде у подальшому створювати перешкод у його роботі директором комунального підприємства КО «Міськсвітло».

ОСОБА_8 , будучи обізнаним про вказані обставини, продовжуючи сприймати погрози з боку ОСОБА_6 , як реальні, на вимогу ОСОБА_6 29.06.2023 о 20 годині передав останньому другу частину раніше обумовленої суми грошових коштів, а саме 20000 гривень, купюрами по 500 гривень кожна, через свого сина ОСОБА_10 , які останній, за вказівкою ОСОБА_6 , помістив до поштової скриньки, якою користується ОСОБА_6 , та яка розташована в під`їзді п`ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_4 , та в подальшому, після отримання ОСОБА_6 вказаних грошових коштів, останній був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. ст. 189 КК України, а саме у вимаганні передачі чужого майна з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий та його близькі родичі бажають зберегти в таємниці (вимагання), вчиненої в умовах воєнного стану.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.1, 3, 4, 5, ст.177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, на даний час не відпали та не зменшилися.

Дане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, відповідальність за яке передбачено лише у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна; йому пред`явлено обґрунтовану підозру та наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ухилення від явки до суду з огляду на тяжкість висунутого йому обвинувачення, його суспільну небезпечність; ризик можливого незаконно впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 особисто знайомий з деякими свідками кримінального провадження та йому відомі їх анкетні данні, ОСОБА_6 веде посередній спосіб життя, ніде не працює, раніше неодноразово раніше засуджений за вчинення тяжких, насильницьких, корисливих злочинів. Та наразі стосовно останнього на стадії судового розгляду в Котовському міськрайонному суді перебувають обвинувальні акти за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 125 КК України, у яких остаточне рішення не прийнято (справа №505/1900/21, справа №505/3325/19), має негативну характеристику, що вказує на можливість та наміри ОСОБА_6 перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на обвинуваченого, в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу. На обґрунтування наявних ризиків стороною обвинувачення жодного доказу суду не надано.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання заявленого прокурором, оскільки вважала, що ризики є голослівними та нічим не підтвердженими. На обґрунтування своєї позиції зазначила, що на переконання захисту відсутня подія злочину, наявна провокація за громадську позицію обвинуваченого, що буде доведено стороною захисту під час судового розгляду кримінального провадження, та просила обрати обвинуваченому цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 думку захисника підтримав, повідомив, що відносно нього мала місце провокація злочину, він ніяких грошей у потерпілого не вимагав, що буде ним доведено, підтвердив наявність на розгляді суду протягом чотирьох років двох кримінальних проваджень відносно нього та зазначив, що на закриття вказаних проваджень за спливом строків він не погодився, приймає участь у судових засіданнях, не переховувався, намагається довести свою невинуватість та просив обрати йому цілодобовий домашній арешт, оскільки він має постійне місця проживання, є журналістом і блогером та має власний ютуб-канал, тому має засоби для існування; вказане кримінальне провадження вважає цілком сфальсифікованим, оскільки він як громадський активіст боровся з корупцією.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора належить відмовити та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків з огляду на наступне.

Відповідно до статей 3, 4 та 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Частина перша статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положення частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчий суддя приймає до уваги положення статті п`ятої Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» згідно яких при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України , і на які вказує прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиків, зазначеним у клопотанні.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини не одноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою («Єчус проти Литви»).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі №1-23/2003, запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).

Так, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яким за законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

При вказаних обставинах, суд вважає, що прокурором доведені обставини, викладені в п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КПК України, однак не доведено жодними матеріалами (доказами), про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації, займається громадською діяльністю, є журналістом і блогером та має власний ютуб-канал, тому має засоби для існування, розлучений, має сина.

Доказів можливості переховуватись обвинуваченим від суду та можливого впливу на свідків та потерпілого прокурором не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, суд, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- обґрунтованість підозри та у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна; при цьому, таке покарання може бути призначено з можливістю застосування пільгових інститутів кримінального права;

- відсутність відомостей щодо виявлення бажання співпраці із слідством, вину не визнає, вважає наявність провокації злочину та фальсифікованих матеріалів;

- станом на день розгляду клопотання ОСОБА_6 виповнилося 45 років;

- достатній майновий стан - займається громадською діяльністю, є журналістом і блогером та має власний ютуб-канал;

- відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого на території України, розлучений, однак ОСОБА_6 має сина та брата, відсутні відомості про постійне офіційне місце роботи;

- відсутність відомостей про такий стан здоров`я, який би свідчив про неможливість тримання під вартою;

- обвинувачений вважається в силу ст. 89 КК України раніше не судимим, відомостей про застосування до нього раніше запобіжних заходів та про наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення суду не надано.

Оцінивши вказані обставини у їх сукупності із встановленими ризиками і обставинами інкримінованого злочину та відомостями про особу обвинуваченого, суд вважає, що такі відомості про особу обвинуваченого не спростовують висновків про ймовірність перешкоджання кримінальному провадженню і необхідність застосування запобіжного заходу.

Водночас, суд відзначає, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню закінчено, під час якого зібрані всі наявні матеріали, допитані свідки та потерпілий; вказане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду; протягом тривалого часу досудового розслідування (майже 5 місяців) підозрюваний перебував під вартою, а заявлені ризики під час проведення слідства були всі реалізовані, при цьому будь-яких даних щодо можливого впливу на свідків та потерпілого, суду не надано.

У зв`язку з цим, при вирішенні питання щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, то суд вважає, що застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи особистої поруки є недостатнім для запобігання встановленим ризикам, оскільки виконання покладених на ОСОБА_6 обов`язків буде залежати виключно від волі самого обвинуваченого, а їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Застава як єдиний запобіжний захід також не спроможний забезпечити належну поведінку обвинуваченого, враховуючи, що такий захід був застосований до підозрюваного як альтернативний, однак за тривалий період часу, підозрюваний не скористався таким правом. Вказане, на переконання суду, породжує сумніви, що у разі застосування такого запобіжного заходу, обвинуваченим чи іншими особами буде виконано обов`язок щодо внесення коштів протягом встановленого законом строку.

Однак, суд бере до уваги тривалий час перебування ОСОБА_6 під вартою, втрату інтенсивності деяких зазначених прокурором ризиків (ризику знищення та приховування доказів), а також той факт, що досудове розслідування закінчено, обвинувальний акт перебуває на розгляді суду, а тому вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 та унеможливити реалізацію ризиків, які продовжують існувати. Суд відзначає, що вказаний запобіжний захід є суворим та передбачає обмеження свободи пересування особи, що уможливить запобігти втечі чи переховування обвинуваченого, а також перешкодить останньому продовжити можливий злочин чи скоїти новий.

Таким чином, зважаючи на продовження встановлених ризиків, з урахуванням особистих характеристик обвинуваченого ОСОБА_6 , суд робить висновок, що ці обставини виправдовують необхідність застосування запобіжного заходу, пов`язаного із обмеженням свободи.

У зв`язку з цим, суд приходить висновку, що більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, може належним чином забезпечити обвинуваченим його належної процесуальної поведінки та буде достатнім для запобігання реалізації встановлених ризиків.

З матеріалів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , а тому останній має цілодобово перебувати за вказаною адресою та не може залишати житло без дозволу суду.

Крім того, суд вважає про необхідність покладення на обвинуваченого обов`язків, які будуть додатковим стримуючим фактором для запобігання втілення дій, які можуть бути проявом встановлених ризиків. Зокрема, покладення на обвинуваченого обов`язку щодо обмеження спілкуватися із особами з приводу обставин, викладених у підозрі, дозволить запобігти ризику незаконного впливу на учасників кримінального провадження, вказані ризики на думку суду забезпечать контроль за місцезнаходженням обвинуваченого та уможливить вчасно запобігти спробам здійснити дії щодо ухилення чи порушення запобіжного заходу.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців. Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Пункт перший частини третьої статті 202 КПК України визначає, що у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 194, 202, 315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України - запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , заборонивши йому цілодобово покидати вказане місця мешкання, крім випадків оголошення про повітряну тривогу на території Одеської області з метою слідування до місць укриттів та необхідності отримання медичної допомоги.

Встановити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу до 07.01.2024 року включно.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1. прибувати до суду за першою вимогою;

2. повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим по вказаному кримінальному провадженню в будь-який спосіб з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000549 від 06.06.2023р., крім захисників, прокурорів, суду;

4 .не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 здійснює орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Копію ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого - Подільському РУП ГУНП в Одеській області та ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для негайного виконання.

Уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор» негайно звільнити ОСОБА_6 з-під варти та передати під нагляд уповноваженому органу національної поліції, якщо в уповноваженної службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

Відповідно до частини 4 статті 181 КПК України, орган національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту і повідомити про це суд.

Копію ухвали суду вручити обвинуваченому ОСОБА_6 після її проголошення та прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 09.11.2023р

Суддя - доповідач ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3