Справа № 393/807/23
пров. 1-кп/393/119/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року смт Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні в залі суду смт Новгородка за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2023 р. за № 0000298 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , працює на посаді підсобного робітника ПрАТ «Ласка», заміжня, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судима, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Так, 16.11.2023 року близько 02:00 години ОСОБА_2 знаходилась в будинку розташованому за адресою АДРЕСА_1 , де також перебував ОСОБА_3 .

В цей час між ними виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_2 виник умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . З метою реалізації вказаного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_2 перебуваючи в положенні стоячи обличчям до ОСОБА_3 завдала один тичковий удар лезом кухонного ножа, котрий тримала в правій руці, в ділянку стегна правої ноги ОСОБА_3 , що підтверджується висновком експерта № 1057/976 від 14.12.2023 року.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 спричинила ОСОБА_3 тілесне ушкодження згідно висновку експерта № 976 від 16.11.2023 року у вигляді рани передньо-зовнішній поверхні правого стегна, яке згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, яке викликало короткочасний розлад здоров`я, строком понад 6 до 21 доби.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_2 у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 20.12.2023 року, складеної та підписаної за участю її захисника ОСОБА_4 , остання беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, добровільно згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без виклику до зали судового засідання.

Згідно заяви потерпілого ОСОБА_3 від 20.12.2023 року останній згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження № 0000298, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Згідно з ч.3 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З урахуванням наведеного, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом. Дії обвинуваченої ОСОБА_2 кваліфіковані вірно за ч.2 ст.125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_2 виду та міри покарання, суд виходить з того, що відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Так встановлено, що ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, працює, інвалідом не являється, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судима, негативних характеристик за місцем проживання не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Потерпілий претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.

На підставі викладеного, з урахуванням тяжкості та обставин вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, її особи, яка працює, інвалідом не являється, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судима, негативних характеристик за місцем проживання не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявності обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обтяжуючих обставин, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання відповідно до санкції ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу, що є справедливим, доцільним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Також слід зазначити, що оскільки речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні, а запобіжні заходи відносно обвинуваченої по кримінальному провадженню не застосовувались, суд не вирішує питання щодо речових доказів, процесуальних витрат та міри запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 369, 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Новгородківський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_5