Справа № 203/1310/23
Провадження № 1-кс/0203/1349/2023
УХВАЛА

07 квітня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, про відмову у задоволенні клопотання про залучення потерпілим, заявлену в рамках кримінального провадження №0000616 від 28.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України,

встановив:

10.03.2023 року ОСОБА_3 (далі скаржник, заявник) звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із скаргою на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, про відмову у задоволенні клопотання, заявленої в рамках кримінального провадження №0000616 від 28.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України, в якій просить суд:

- зобов`язати слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 прийняти процесуальне рішення у формі постанови про задоволення клопотання ОСОБА_3 про залучення його потерпілим у кримінальне провадженні №0000616.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він не погоджується з оскаржуваною постановою про відмову у задоволенні клопотання від 11.02.2023 року, оскільки правам та законним інтересам скаржника завдано шкоду. Натомість в оскаржуваній постанові слідчий зазначає, що скаржник не є особою, якій завдано шкоду.

Тому скаржник звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 10.03.2023 року, судову справу №203/1310/23, провадження №1-кс/0203/1349/2023, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана судді канцелярією суду 13.03.2023 року.

Ухвалою суду від 13.03.2023 року було відкрито провадження у справі за скаргою та призначено скаргу до судового розгляду у судовому засіданні, зобов`язано відповідальних осіб надати суду матеріали кримінального провадження №0000616 від 28.10.2021 року для огляду у судовому засіданні.

У чергове судове засідання, призначене на 07.04.2023 року, учасники провадження не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Представник скаржника до початку судового засідання подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Слідча у судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи за скаргою, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила суд відмовити у її задоволенні. Також слідча виконала вимоги ухвали суду та надала суду матеріали кримінального провадження для огляду у судовому засіданні.

Слідчий суддя, враховуючи положення ч. 4 ст. 107, ст. ст. 138, 306 КПК України, розглянув скаргу за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами скарги, підтверджено, що у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебувало кримінальне провадження №0000616 від 28.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР, 27.10.2021 року на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2021 року, справа №201/10699/21, провадження №1-кс/201/3146/2021, до ЄРДР були внесені відомості за заявою ОСОБА_3 від 19.10.2021 року про вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 11.02.2023 року про відмову у задоволенні клопотання було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000616 від 28.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України.

За змістом оскаржуваної постанови, мотивуючи відмову у задоволенні клопотання, слідча зазначила, що у клопотанні не наведено обґрунтування спричинення заявнику моральної, фізичної або майнової шкоди, не долучено жодних документів та не вказано джерела отримання доказів на підтвердження спричинення такої шкоди, що не відповідає вимогам ст. 55 КПК України.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 14.03.2022 року кримінальне провадження №0000616 від 28.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Суд, враховуючи, що кримінальне провадження було закрито 14.03.2023 року тобто після звернення скаржника до суду 10.03.2023 року щодо оскарження постанови слідчого від 02.11.2022 року, розглядає скаргу по суті.

Суд зазначає, що згідно з частинами 1, 3 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно з пунктами 5, 18 частини 1 статті 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень частини 2 статті 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень пунктів 5, 7 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до положень статті 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Відповідно до вимог частини 5 статті 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з положеннями частини 2 статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Аналіз викладеного вище вказує, що оскаржувана постанова слідчої є невмотивованою, оскільки не містить мотивів відмови слідчого у задоволенні клопотання скаржника про визнання його потерпілим та про проведення слідчих та процесуальних дій, з урахуванням вимог клопотання.

Так, суд враховує, що слідча не вказала фактичних підстав для відмови у задоволенні клопотання про визнання скаржника потерпілим у кримінальному провадженні, не врахувавши те, що він є заявником у кримінальному провадженні та на підставі положень ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки у нього як потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення.

Натомість, з огляду на положення ст. ст. 3, 40, 307 КПК України, з урахуванням того, що вирішення клопотання про визнання потерпілим належить до дискреційних повноважень слідчого, вимога заявника про зобов`язання слідчого прийняти процесуальне рішення у формі постанови про задоволення клопотання ОСОБА_3 про залучення його потерпілим у кримінальне провадження №0000616 є безпідставною та задоволенню не підлягає. Тому слідчий суддя, враховуючи вимоги статей 55, 307 КПК України, вважає за необхідне частково задовольнити вимоги скарги та скасувати оскаржувану постанову.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність задоволення часткового задоволення вимог скарги заявника та скасування оскаржуваної постанови, а у задоволенні іншої частини вимог скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, про відмову у задоволенні клопотання про залучення потерпілим, заявленої в рамках кримінального провадження №0000616 від 28.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України, задовольнити частково.

Постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 11.02.2023 року про відмову у задоволенні клопотання про залучення потерпілим, заявленої в рамках кримінального провадження №0000616 від 28.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України, скасувати.

У задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1