Вирок

Іменем України

24.01.2024 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження внесеному до ЄРДР за № 0003788 від 21.11.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:

18.11.2017 близько 21:30 год., ОСОБА_4 перебуваючи у під`їзді №1, між першим та другим поверхом будинку АДРЕСА_3 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, не приховуючи наміру протиправного заволодіння майном, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , шляхом ривка відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo A536», ІМЕІ: НОМЕР_1 , спричинивши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, надав пояснення аналогічні до викладених в обвинувальному акті.

Потерпілий подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_4 , які він надав в судовому засіданні без примусу та тиску та які між собою узгоджуються, обвинувальному акту не суперечать, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж)..

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог статтей 50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючих обставин, якими суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння ним у розкритті злочину, особу ОСОБА_4 який раніше не судимий, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а тому йому необхідно призначити покарання, що не пов`язане з позбавленням волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності,у тому числі на осіб,які відбувають покарання або відбули покарання,але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_4 18.11.2017 року.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу у розмірі, передбаченому ч.1 ст. 186 КК України, в редакції, що діяла на момент вчинення злочину, а саме у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень 00 копійок.

Речові докази:

квитанцію із №АЕ 3612586 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1