Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/549/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2023 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 червня 2023 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малопомічна, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійною освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє:

- 12.05.2022 року вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 12.05.2022 року та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану, за таких обставин.

03 вересня 2022 року близько 11 год. 15 хв. ОСОБА_8 перебував у приміщенні магазину «Файно Маркет» ТОВ «Вереснь плюс» по вул.Комарова, 48/149 у м.Кропивницькому, де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. У подальшому, діючи із вказаним умислом, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 таємно шляхом вільного доступу викрав із полиці стелажу магазину пляшку віскі «Jameson 40%» об`ємом 0,5л вартістю 586 грн. 00 коп., яку заховав в сумку.

З викраденим ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд, спричинивши ТОВ «Вересень Плюс» майнову шкоду в розмірі 586 грн. 00 коп.

Крім того, 03 вересня 2022 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_8 перебував у приміщенні магазину «Файно Маркет» ТОВ «Вересень Плюс» по вул.Академіка Тамма, 3-Б у м.Кропивницькому, де в останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. У подальшому, діючи із вказаним умислом, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 таємно шляхом вільного доступу викрав з полиці стелажу магазину пляшку віскі «The Pogues Irish Whiskey 0,7л 40%» вартістю 719 грн. 16 коп., яку заховав в сумку.

З викраденим ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд, спричинивши ТОВ «Вересень плюс» майнову шкоду в розмірі 719 грн. 16 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині призначеного покарання, обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції змінити, застосувати положення ч.1 ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.4 ст. 185 КК України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що при призначенні покарання суд не в повному обсязі взяв до уваги усі обставини, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, та призначив йому занадто суворе покарання.

Вважає, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не в повному обсязі прийняв до уваги такі пом`якшуючі обставини, що як на досудовому слідстві так і в суді він свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі та щиро розкаявся в скоєному.

Також активно сприяв розкриттю злочинів, давав щиросердечні правдиві покази, допомагав органам досудового слідства в розкритті даних кримінальних правопорушень.

Крім того, потерпілому ТОВ № «Вересень плюс» ним було повністю відшкодовано нанесену матеріальну шкоду, а тому у потерпілого ТОВ «Вересень плюс» відсутні до нього будь - які претензії.

В судовому засіданні він дав негативну оцінку своїм діям, запевнив, що більше не повернеться до протиправної поведінки, та попросив суд про призначення покарання нижче нижчої межі.

Крім того, відповідно до довідок та виписок із медичних карт амбулаторного хворого КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради», які знаходяться в матеріалах справи, він неодноразово знаходився у них на стаціонарному лікуванні протягом 2022-2023 років, що свідчить про важкий стан його психічного здоров`я та необхідність подальшого лікування.

Обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що дана обставина також повинна була врахована судом при призначенні покарання.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які повністю підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційних вимог обвинуваченого у зв`язку з їх необґрунтованістю, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено, що при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_8 суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення, дотримуючись вимог ст. 337 КПК України, безпосередньо дослідив докази у справі та з`ясував усі обставини, які мають істотне значення для її правильного вирішення.

Дослідивши у змагальній процедурі й зіставивши наявні у кримінальному провадженні фактичні дані, оцінивши їх в аспекті вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості й достатності, а також з`ясувавши передбачені ст. 91 цього Кодексу обставини, що належать до предмета доказування, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що зібрані докази в сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану, - з приводу чого у вироку наведені належні і правильні мотиви.

Враховуючи те, що фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому колегією суддів відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України не переглядаються.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ч. 4 ст. 185 КК України по кожному епізоду обвинувачення, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, будь-яких порушень вимог кримінального процесуального законодавства під час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, які б давали підстави для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не встановила.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про можливість призначення йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції вищевказані вимоги кримінального закону дотримано.

Як убачається з вироку, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують.

Так, суд першої інстанції, обираючи ОСОБА_8 вид і розмір покарання, належним чином врахував, що обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин, одружений, у 2013 році знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» з приводу психічних розладів та розладів поведінки внаслідок вживання опіоїдів, а також проходив лікування у вказаній лікарні неодноразово протягом 2022-2023 років, що також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_9 під час судового розгляду, осудний із врахуванням висновку експерта №282 від 06.06.2023 року, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції визнав - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_8 , який раніше судимий, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, вчинив умисний корисливий злочин в період іспитового строку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість перевиховання та виправлення обвинуваченого виключно за умови його ізоляції від суспільства, призначивши покарання у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України.

Водночас, підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України судом першої інстанції встановлено не було.

Нормами ст.69 КК України визначено, що за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

В апеляційній скарзі обвинуваченого не наведено обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому колегія суддів не убачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання із застосуванням приписів ст. 69 КК України.

Стороною захисту не було наведено переконливих мотивів того, що призначене ОСОБА_8 покарання, із застосуванням ст.69 КК України, буде сприяти досягненню мети покарання, оскільки виправлення засудженого є таким впливом покарання на його свідомість, за допомогою якого усуваються ті його негативні риси, що призвели до вчинення кримінального правопорушення. Виправлення виявляється у внесенні коректив у соціально-психологічні характеристики засудженого, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності та поваги до положень закону, зокрема і кримінального.

Досягнення мети виправлення означає, що в результаті застосування до засудженого покарання в його особистості відбулись такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів, що неможливо без усвідомлення та засудження винуватим вчиненої ним суспільно небезпечної дії (постанова Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року, справа № 725/5266/20, провадження № 51-5167км21).

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання.

При цьому, як убачається з мотивувальної частини вироку, обставини на які посилається обвинувачений ОСОБА_8 судом першої інстанції були у повному обсязі враховані при призначенні йому покарання.

Крім того, вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 12.05.2022 року ОСОБА_8 засуджено до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

У випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин застосовується призначення покарання за сукупністю вироків. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При складанні покарань у порядку ч. 1 ст. 71 КК остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Таким чином суд першої інстанції дотримався вимог ст. 71 КК України та до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 12.05.2022 року.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 червня 2023 року стосовно ОСОБА_8 за ч.4 ст. 185 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4