ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2024 Справа №607/394/24 Провадження №1-кп/607/13/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000295 від 12.12.2023 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сорока, Гусятинського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, ливарника пластмас у ТОВ «Водаленд Індастрі», одруженого, котрий має на утриманні двох малолітніх дітей, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: захисник ОСОБА_5 , обвинувачений: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закону) завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Частиною 2 статті 18 вказаного Закону передбачено, що поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій, зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчі органи поліції.

Статтею 23 Закону встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає в межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі тощо.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходи реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України на підставі та порядку, визначених законом.

Відповідно до п. п «з», п.1, ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відносяться поліцейські.

Інспектор СРПП відділення поліції № 4 (м. Збараж) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський СРПП відділення поліції № 4 (м. Збараж) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області старший сержант поліції ОСОБА_7 є особами, які постійно здійснюють функції представників Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання громадської безпеки і порядку, у зв`язку з чим вони є службовими особами.

Так, 11.12.2023, о 07:30, пройшовши щоденний цільовий інструктаж оперативної зміни, передбачений Інструкцією з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 23.05.2017 за №440, інспектор СРПП відділення поліції № 4 (м. Збараж) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський СРПП відділення поліції № 4 (м. Збараж) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області старший сержант поліції ОСОБА_7 заступили в наряд відповідно до розстановки сил та засобів, які залучаються до несення служби та ОПП з 07:30 11.12.2023 по 07:30 12.12.2023 на службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні).

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» інспектор СРПП відділення поліції № 4 (м. Збараж) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 був оснащений нагрудною відеокамерою.

Так, 12.12.2023 приблизно о 06:00, патрулюючи автодорогу Т-20-02 сполучення «Тернопіль-Скалат», було поблизу с.Смиківці Тернопільського району, поліцейськими виявлено автомобіль «ЗАЗ DAEWOO LANOS», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходився в кюветі. На місці неподалік автомобіля також перебував громадянин ОСОБА_3 .

Під час спілкування з ОСОБА_3 поліцейським було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, що виразилися у різкому запаху алкоголю з порожнини рота, почервонінні обличчя та тремтінні рук. Працівник поліції ОСОБА_6 запропонував останньому пройти на місці зупинки освідування на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» або проїхати до медичного закладу з метою огляду, однак ОСОБА_3 відмовився від проходження освідування.

Надалі, у ОСОБА_3 , який перебував на автодорозі Т-20-02 сполученням «Тернопіль-Скалат» поблизу с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, виник злочинний умисел, спрямований на надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 12.12.2023 приблизно о 06:20 ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, бажаючи уникнути складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, діючи в своїх інтересах, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на автодорозі Т-20-02 сполученням «Тернопіль-Скалат» поблизу с.Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, надав інспектору СРПП відділення поліції № 4 (м. Збараж) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 та поліцейському СРПП відділення поліції № 4 (м. Збараж) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 200 (двісті) доларів США, поклавши вказані грошові кошти у бардачок службового автомобіля працівників поліції марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні).

Надалі ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі з метою уникнення складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, надав інспектору СРПП відділення поліції №4 (м. Збараж) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 100 (сто) доларів США, поклавши вказані грошові кошти у ліву кишеню куртки поліцейського.

Отримавши відмову від працівників поліції в отриманні неправомірної вигоди, ОСОБА_3 неодноразово попереджався про кримінальну відповідальність за такі дії, передбачені ч.1 ст. 369 КК України.

Надалі, 12.12.2023 поліцейським СРПП відділення поліції №4 (м. Збараж) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 відносно ОСОБА_3 складено протокол серії ААД №161088 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Після цього, працівники поліції вчинили всі дії, передбачені ч.1 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції», для фіксації протиправних дій ОСОБА_3 , а саме: ідентифікували особу, яка надала неправомірну вигоду, письмово повідомили про надання неправомірної вигоди начальника відділення поліції №4 (м. Збараж) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області та викликали на місце події слідчо-оперативну групу.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України, а саме надання службовій особі неправомірної вигоди, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

3.01.2024 між прокурором у кримінальному провадженні начальником Збаразького відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Зміст укладеної угоди про визнання винуватості.

При вирішенні питання про укладення даної угоди враховано наступні обставини:

- ступінь і характер сприяння ОСОБА_3 у проведенні кримінального провадження щодо нього, а саме те, що він активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення;

- характер і тяжкість висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, зокрема, належність кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , до нетяжких злочинів;

- наявність суспільного інтересу у швидкому судовому провадженні, яке забезпечить повне, своєчасне та невідворотне покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення;

- наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Згідно з угодою, обставинами, що пом`якшують покарання є: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 передбачених ст. 67 КК України: вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до угоди, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаюється, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі в судовому провадженні.

Відповідно до угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.369 КК України та погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. На призначення зазначеного покарання обвинувачений ОСОБА_3 згоден.

Відповідно до угоди, сторонам відомо та зрозуміло, що відповідно до вимог ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями пункту першого частини першої статті 394 та пункту першого частини третьої статті 424 КПК України, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості. Перевірка судом відповідності угоди вимогам КПК України та положення закону, якими він керується.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину, підтвердив свою згоду на призначення узгодженого покарання, а також те, що цілком розуміє свої права, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винним, вид покарання, що буде застосований до нього, у разі затвердження угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що насильства, примусу чи погроз з питань укладення угоди до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав.

Захисник ОСОБА_5 повідомив, що здійснював захист обвинуваченого під час укладення угоди та повністю підтвердив зазначені його підзахисним дані.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо нетяжких злочинів, до яких згідно з ст. 12 КК України належить злочин, вчинений ОСОБА_3 . Крім того, шкода, спричинена внаслідок вчинення злочину ОСОБА_3 завдана лише державним та суспільним інтересам.

Узгоджене сторонами у судовому засіданні покарання відповідає вимогам ст. ст. 53, 65 КК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства. Затвердження угоди свідчить про швидке здійснення судового провадження, яке забезпечить притягнення обвинуваченого до відповідальності за вчинене ним правопорушення з метою виправлення останнього.

Із досліджених судом в судовому засіданні обвинувального акту та угоди, пояснень сторін вбачається, що умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, нею не вирішується питання щодо майна третіх осіб.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обґрунтованих підстав вважати протилежно судом не встановлено.

Фактичні обставини, описані у обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, вказане в угоді, підтвердження ОСОБА_3 цих обставин та визнання ним своєї вини у присутності захисника, дають можливість суду дійти висновку про існування фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим.

Отже, підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, остання відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 13.12.2023, справа №598/2850/23 скасувати.

Долю речових доказів, необхідно вирішити в порядку ст.ст. 96-1, 100 КПК України.

Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується, зокрема, на підставі обвинувального вироку суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Суд вважає, що вилучені грошові кошти в сумі 300 доларів США, були предметом кримінального правопорушення, підстав повернення їх не встановлено, а відтак, з урахуванням вимог ст. 96-1, 96-2 КК України, вважає за необхідне застосувати до цього майна спеціальну конфіскацію.

Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався. З огляду на обрану міру покарання, підстави для обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості від 3.01.2024, укладену між прокурором у кримінальному провадженні начальником Збаразького відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000295 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити за даним правопорушенням узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 13.12.2023, справа №598/2850/23 у даному кримінальному провадженні на грошові кошти, а саме: 100 доларів США серії LF21884158E, 100 доларів США серій LB26329086K та 100 доларів США серії LB92418407T, - скасувати.

Речові докази, а саме:

- диск, на якому містяться відеозаписи надання ОСОБА_3 неправомірної вимоги в сумі 300 доларів США залишити при матеріалах кримінального провадження.

Застосувати спеціальну конфіскацію щодо речових доказів - грошових коштів, а саме: 100 доларів США серії LF21884158E, 100 доларів США серій LB26329086K та 100 доларів США серії LB92418407T, які згідно акту прийому передачі майна на зберігання від 19.12.2023 здані на зберігання до Тернопільської філії АТ КБ «Приватбанк» на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, п. 2 ч. 9 ст. 100 КПК України - конфіскувати у власність держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Захисник має право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно з статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ч.2 ст.389-1 КК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1