Справа № 569/9573/23
УХВАЛА

16 жовтня 2023 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого СВ Рівненського районного управління поліції ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_5 (далі - слідчий), погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000059 від 12.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362, ч.3 ст.190 КК України (далі - це ж кримінальне провадження), про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Досудове розслідування кримінального провадження здійснюється за фактом можливих неправомірних дій державного реєстратора ОСОБА_6 під час здійснення реєстраційних дій 08.09.2022 за заявою ОСОБА_7 про державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна.

Слідчий у клопотанні вказує, що ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб, всупереч встановленому законодавством порядку, виготовив технічні паспорти на групу тимчасових споруд з присвоєнням поштових адрес. Після цього державним реєстратором на підставі заяви ОСОБА_7 та відповідних технічних паспортів, за відсутності правових підстав, здійснено державну реєстрацію групи тимчасових споруд як об`єктів нерухомого майна, у зв`язку з чим ОСОБА_7 шляхом обману набув право на майно, що розташоване за адресою: вул. Київська (біля супермаркету «Сільпо»).

Слідчий також вказує, що 26.09.2023 в ході проведення обшуку у транспортному засобі «»Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_1 яким користується ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено майно, а саме: ключі від транспортного засобу «Nissan Rogue», д.н.з НОМЕР_1 ; транспортний засіб «Nissan Rogue», номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_1 сірого кольору, які мають значення для досудового розслідування і можуть бути використані як докази у ході досудового розслідування та судового розгляду.

Покликаючись на наведене, положення ст.ст. 98, 170 КПК України, слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучене майно,.09.2023 в ході проведення обшуку у транспортному засобі «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_1 яким користується ОСОБА_7 , а саме: ключі від транспортного засобу «Nissan Rogue», д.н.з НОМЕР_1 ; транспортний засіб «Nissan Rogue», номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_1 сірого кольору, шляхом заборони власнику майна та будь якій особі користуватись, розпоряджатись цим майном у будь який спосіб, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив його задоволити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання та просив відмовити в його задоволенні.

Вислухавши думку слідчого, прокурора, представника власника майна, дослідивши надані копії документів, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження здійснюється за фактом можливих неправомірних дій державного реєстратора ОСОБА_6 під час здійснення реєстраційних дій 08.09.2022 за заявою ОСОБА_7 про державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна.

26.09.2023 в ході проведення обшуку у транспортному засобі «»Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_1 яким користується ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено майно, а саме: ключі від транспортного засобу «Nissan Rogue», д.н.з НОМЕР_1 ; транспортний засіб «Nissan Rogue», номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_1 сірого кольору, які мають значення для досудового розслідування і можуть бути використані як докази у ході досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

А саме, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

В клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту - забезпечення збереження речових доказів, а також запобігання їх втрати, пошкодження, знищення.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Проте, слідчим та прокурором не долучено жодного підтверджуючого документу.

З урахуванням вищезазначених обставин, враховуючи те, що сторона обвинувачення не довела суду, що на теперішній час існують обґрунтовані підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно, рішуче не доведено правову підставу для арешту майна, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого, слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст.131,132,170-173,309,395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання лідчого СВ Рівненського районного управління поліції ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_5 (далі - слідчий), погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000059 від 12.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362, ч.3 ст.190 КК України (далі - це ж кримінальне провадження), про арешт майна, яке було вилучене майно, 26.09.2023 в ході проведення обшуку у транспортному засобі «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_1 яким користується ОСОБА_7 , а саме: ключі від транспортного засобу «Nissan Rogue», д.н.з НОМЕР_1 ; транспортний засіб «Nissan Rogue», номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_1 сірого кольору - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1