13.11.2023
Справа № 642/4445/23
Провадження № 1-кс/642/3575/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який на час вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу швидкого реагування управління оперативних розробок Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, який підозрюється за ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що в провадженні Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001561 від 02.08.2023, за підозрою ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України №137-ос від 24.04.2020 ОСОБА_6 призначено на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу швидкого реагування управління оперативних розробок ДВБ НПУ.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на вказаній посаді, є працівником правоохоронного органу органу Національної поліції, однак вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, відповідно до посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_6 26 грудня 2012 року, останній допущений до керування транспортних засобів категорії «В», що дозволяють керування вказаними видами транспортних засобів.

Однак, 02.08.2023, приблизно о 19:20, в світлий час доби, водій ОСОБА_6 , керував технічно справним транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser Prado 150», державний номерний знак НОМЕР_2 , на якому було закріплено номерний знак для оперативної діяльності НОМЕР_3 , та, рухаючись по автомобільній дорозі М-03 «Київ Харків Довжанський» від н.п. Пісочин, Харківського району, Харківської області в напрямку н.п. Коротич, Харківського району, Харківської області перед зупинкою громадського транспорту «Рай-Оленівка», діючи всупереч вимогам «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме п.п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для учасників руху об`їзду перешкоди» та 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не врахував дорожню обстановку та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вийшла на проїжджу частину, ведучи велосипед у руках, та почала її перетинати по нерегульованому пішохідному переходу зправо-наліво по ходу руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 від отриманих травм померла на місці події. Відповідно до висновку судово -медичної експертизи №10-12/2051-ДМ/23 від 02.09.2023, причиною смерті ОСОБА_8 стала несумісна з життям сукупна тупа травма тіла з множинними переломами кісток скелету та розривами внутрішніх органів.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №22178/24079 від 30.10.2023, в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 150» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.п. 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

08.11.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який на час вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу швидкого реагування управління оперативних розробок Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, - повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Причетність ОСОБА_6 , до вчиненого вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- проколом огляду місця ДТП від 02.08.2023;

- висновком судово-медичної експертизи №10-12/2051-ДМ/23 від 02.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13

- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10

- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11

-протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9

- висновком судової автотехнічної експертизи №22176 від 11.10.2023

- висновком комісійної судової автотехнічної експертизи №22178/24079 від 30.10.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до пункту 2 статті 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган досудового розслідування вважає що при застосуванні іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, ОСОБА_6 , матиме реальну можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, впливати на поведінку свідків, потерпілих, експертів та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим він може вчинити дії, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України:

Пунктом 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Про існування вказаного ризику свідчать наступні обставини: ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років та, у зв`язку із тяжкістю покарання, яке передбачене за вказаний злочин останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Окрім того, ОСОБА_6 довгий час працював в правоохоронних органах, має зв?язки та знайомства, обізнаний з процедурою проведення досудового розслідування та пошуком підозрюваних, крім того, ОСОБА_6 звільнений зі служби в органах Національної поліції України та офіційно на даний час не працевлаштований, а тому може може протягом тривалого часу переховуватися від органу досудового розслідування, слідства або суду.

Пунктом 3 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у кримінальному провадженні, оскільки останньому вручені копії матеріалів кримінального провадження, із яких йому стали відомі місця реєстрації, мешкання та контактні дані свідків та експертів у вказаному кримінальному провадженні.

До того ж, показання свідків надані на досудовому слідстві не мають для суду наперед встановленої сили. Натомість суд досліджує всі докази безпосередньо в судовому засіданні.

Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного сторона обвинувачення вважає, що встановлені під час досудового розслідування обставини скоєння злочину в якому підозрюється ОСОБА_6 , є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти ризикам визначених ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на наведені в ньому обставини.

Захисники проти клопотання не заперечували. Підозрюваний підтримав своїх захисників. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

У провадженні Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, перебувають матеріали кримінального провадження за №0001561 від 02.08.2023, за підозрою ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

08.11.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом с частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слідчим суддею враховується, що з урахуванням наявної обґрунтованої підозри та фактичних обставин кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , його тяжкості та особистої репутації підозрюваного для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, стосовно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

При цьому, згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши покидати місце мешкання у певний період доби із забороною залишати житло з 21:00 вечора до 06.00 ранку наступного дня, що буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з покладанням на нього обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби із забороною залишати житло з 21:00 вечора до 06.00 ранку наступного дня, строком на 60 діб, за місцем його постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатись з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими, експертами у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали до 07 січня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1