Єдиний унікальний номер справи 185/7874/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Павлограда заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 , -

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (дистанційно),

В С Т А Н О В И В:

12.09.2023 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла від обвинуваченого ОСОБА_3 заява, клопотання про відвід судді ОСОБА_4 . В обґрунтування обвинувачений зазначив, що в провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області під головуванням судді ОСОБА_4 розглядається кримінальне провадження за його обвинуваченням. На думку обвинуваченого, в ході проведення підготовчого судового засідання суддею було порушено його право на захист, недопущені до участі в провадженні його захисники, не забезпечено явкою потерпілого, залишені без розгляду його заяви, клопотання та скарги, будь-якого процесуального рішення по ним не прийнято, натомість, ухвалено та оголошено рішення за результатами підготовчого судового засідання за його відсутності, позбавлено можливості подати скарги, клопотання та заяви на вказаній стадії судового розгляду. У зв`язку з викладеним обвинувачений вимагав суддю ОСОБА_4 заявити самовідвід, а у випадку відмови взяти самовідвід, цьому судді було заявлено про відвід на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений заявив про відвід судді ОСОБА_1 , який розглядає його заяву про відвід судді в кримінальному провадженні, та відвід прокурорам в кримінальному провадженні. Щодо поданої «заяви, клопотання про відвід судді ОСОБА_4 » обвинуваченим не була висловлена думка.

Прокурор вважає заяву, клопотання про відвід судді ОСОБА_4 необґрунтованою, тому просив відмовити в її задоволенні.

Суддя ОСОБА_4 відмовився дати пояснення в судовому засіданні, надав письмову заяву про розгляд заяви обвинуваченого про відвід судді за його відсутності.

Вивчивши зміст заяви про відвід судді, заслухавши пояснення обвинуваченого та прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Порядок вирішення питання відводу судді в кримінальному провадженні врегульовано ст.81 КПК України: у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює.

В статті 3 КПК визначене поняття судове провадження - «це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами».

Таким чином, виходячи з аналізу вказаних норм, право сторони кримінального провадження, потерпілого на відвід судді не є абсолютним. Це право виникає стосовно саме складу суду, який здійснює кримінальне провадження. Судом було роз`яснено обвинуваченому, що питання відводу прокурору розглядає саме той суд, який здійснює судове провадження. А питання відводу судді, який здійснює розгляд заяви про відвід судді в кримінальному провадженні та не розглядає кримінальне провадження по суті, - це є зловживанням правом на відвід та не передбачений КПК України.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню кримінального судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Таким чином, оскільки заявлений відвід судді ОСОБА_1 є нічим іншим, як зловживанням обвинуваченим його процесуальними правами, що полягає у його недобросовісному використанні, суд дійшов висновку про залишення відповідної заяви без розгляду, та перейшов до розгляду «заяви, клопотання про відвід судді ОСОБА_4 » обвинуваченого ОСОБА_3 .

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя. Відповідно до ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

Загальні принципи щодо оцінки незалежності й безсторонності суду викладені, серед іншого, у рішенні ЄСПЛ у справі «Михайлова проти України» (рішення від 06 березня 2018 року):

«56. Суд нагадує, що «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховувались особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто, чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає в якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим. Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або, іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість».

Відповідно до ч.1 ст.5 КПК України відвід може бути заявлений слідчому судді, судді або присяжному у кримінальному провадженні.

Статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік підстав відводу судді, зокрема п.4 ч.1: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.372 КК України, тобто стадія досудового розслідування завершена, відбувається судове провадження, остаточне рішення за вказаним провадженням не прийнято, кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення

При розгляді питання заявленого відводу суд вирішує питання наявності або відсутності обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні та які свідчать про його упередженість, та не вдається в питання відповідності прийнятих процесуальних рішень вимогам матеріального та процесуального законодавства, бо дані питання вирішуються апеляційною інстанцією під час перегляду судових рішень, винесених у кримінальному провадженні.

Таким чином незгода обвинуваченого з прийнятим суддею процесуальним рішеннями у справі може бути підставою для оскарження рішення у даній справі, однак не може вважатися підставою для відводу судді.

Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

Особиста безсторонність суду презюмується, доки не надано доказів протилежного. При вирішенні того, чи є у провадженні обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. Переконливих доказів під час розгляду заяви про відвід судді не надано суду.

Таким чином, дослідивши викладені обвинуваченим підстави для відводу, суд констатує, що в судовому засіданні не було доведено існування обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді ОСОБА_4 при розгляді даного кримінального провадження і унеможливлювали б постановлення об`єктивного рішення, у зв`язку з чим подана заява про відвід судді ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75-81, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000266, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України - відмовити.

Ухвала проголошена та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1