Провадження №1-кп/522/324/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року Місто Одеса, Україна

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0005970 від 24.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Плахтіївка Саратського району Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_7

обвинувачений - ОСОБА_5

УСТАНОВИВ:

1.Пред`явлене обвинувачення, визнане судом доведеним.

В серпні 2018 року ОСОБА_5 , перебуваючи на території міста Одеси, незаконно придбав у невстановленої особи психотропну речовину та наркотичний засіб, які з метою збуту, з корисливих мотивів, зберігав за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2 .

23.08.2018 року в ході проведення обшуку у вказаному помешканні працівниками правоохоронного органу виявлено та вилучено:

- полімерну ємкість з речовиною у вигляді грудок світло-рожевого кольору;

- два згортки з фольги з речовиною у вигляді грудок світло-рожевого кольору;

- електронні ваги з нашаруванням речовини світло-рожевого кольору;

- згорток фольги з фрагментом таблетки білого кольору.

Речовина у вигляді грудок світло-рожевого кольору масою 34,74 гр. в полімерній ємкості містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, кількісним вмістом 6,948 грамів.

Речовина у вигляді грудок світло-рожевого кольору масою 0,628 гр. та 0,654 гр., яка знаходилася в згортках фольги, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, кількісним вмістом 0,323 та 0,235 грамів.

Нашарування речовини світло-рожевого кольору, які знаходилися на електронних вагах, містять психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, кількісним вмістом 0,0008 гр.

Фрагмент таблетки білого кольору масою 0,285 гр., який знаходився в згортку з фольги, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, кількісним вмістом 0,018 гр.

Виявлений амфетамін у загальній кількості 7,5068 грамів є великим розміром.

Вилучені наркотичний засіб та психотропну речовину ОСОБА_5 зберігав за місцем проживання з метою збуту.

За наведених обставин ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, у великих розмірах.

2.Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, не визнав у повному обсязі, пояснивши, що 23.08.2018 року його подруга на ім`я ОСОБА_8 , яка мешкала в комунальній квартирі АДРЕСА_2 , що належить його матері, запросила його до себе. Коли він прибув до вказаного помешкання, то четверо працівників поліції побили його, одягли кайданки та почали вимагати грошові кошти у сумі 20 000 доларів США. У вказаному приміщенні він не проживав, наркотичних засобів чи психотропних речовин не зберігав та не вчиняв будь-яких протиправних дій. Вважає себе невинуватим в інкримінованому злочині. Під час останнього слова ОСОБА_5 заявив шо наркотичні засоби йому підкинули працівники поліції.

Суд оцінює показання ОСОБА_5 критично, оскільки його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, повністю доведена дослідженими безпосередньо під час судового розгляду наступними доказами.

3.Докази, покладені в основу обвинувального вироку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що обвинуваченого раніше не знав, на час інкримінованого йому злочину працював на посаді оперуповноваженого департаменту поліції з протидії наркозлочинності. 23.08.2018 року він приймав участь у проведенні санкціонованого судом обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 . Під час обшуку, в присутності понятих, в холодильнику було виявлено та вилучено речовину рожевого кольору, схожу на амфетамін. В кімнаті виявлено ваги і пакети із розфасованою речовиною білого кольору, телефон, в якому містилися відомості, які свідчили про збут наркотичних засобів.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що обвинуваченого раніше не знав, на час інкримінованого йому злочину працював на посаді оперуповноваженого департаменту поліції з протидії наркозлочинності ГУМВС. У серпні 2018 року поліція отримала інформацію про те, що невстановлена особа здійснює збут амфетаміну на АДРЕСА_3 . 23.08.2018 року він приймав участь у проведенні санкціонованого судом обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 . Під час обшуку, в присутності понятих, в холодильнику було виявлено та вилучено речовину рожевого кольору, схожу на амфетамін. В кімнаті виявлено ваги і пакети із розфасованою речовиною білого кольору, телефон, в якому містилися відомості, що вказували на збут наркотичних засобів. На початку обшуку ОСОБА_5 не відчиняв двері, вчиняв опір та намагався втекти.

Окрім показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , винуватість ОСОБА_5 у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин у великих розмірах повністю підтверджується наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами.

Згідно із протоколом обшуку від 23.08.2018 року, у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в якій знаходився обвинувачений ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено:

- в холодильнику - пластиковий контейнер із речовиною світло-рожевого кольору;

- біля дивану на підлозі - два згортки із фольги з речовиною світло-рожевого кольору;

- мобільні телефони Sony та Motorola;

- банківська картка (Приватбанк);

- фрагмент пластикової пляшки, на горловині якої знаходилася речовина коричневого кольору;

- електронні ваги із залишками порошкоподібної речовини рожевого кольору;

- флеш носій 16 гб;

- планшет Prestigo білого кольору;

- зарядний пристрій;

- три жорстких диски.

Ухвалою слідчого судді від 31.08.2018 року на вказане майно накладено арешт з метою збереження речових доказів.

Дослідженням відеозапису, долученого в якості додатку до протоколу обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в якій знаходився обвинувачений ОСОБА_5 , встановлено наступне. Перед початком обшуку ОСОБА_5 перебуває у приміщенні вказаної квартири, сидить на дивані без верхнього одягу, в шортах, на руках одягнені кайданки. Обвинувачений повідомляє, що прийшов до брата погостити. Вступає у перепалку із працівниками поліції, які кажуть, що він чинив їм опір. Одночасно ОСОБА_5 пропонує працівникам поліції поспілкуватися без участі понятих тобто «домовитися». Після того як працівники поліції під час обшуку знайшли частину психотропних речовин ОСОБА_5 на запитання відповідає, що «більше нічого не має». Під час обшуку, окрім наркотичних засобів та психотропних речовин, працівники поліції виявили в шафі одяг обвинуваченого, документи, що посвідчують його особу (паспорт громадянина України). Під диваном знайдено певну кількість спортивного чоловічого взуття (зі слів обвинуваченого він працював реалізатором спортивного одягу на промринку «7 км»). Жіночого одягу у вказаному приміщенні не виявлено.

Згідно із висновком експерта №2049-Х від 07.11.2018 року, надані на дослідження:

- речовина у вигляді грудок світло-рожевого кольору масою 34,74 гр. в полімерній ємкості містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, кількісним вмістом 6,948 грамів;

- речовина у вигляді грудок світло-рожевого кольору масою 0,628 гр. та 0,654 гр., яка знаходилася в згортках фольги, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, кількісним вмістом 0,323 та 0,235 грамів;

- нашарування речовини світло-рожевого кольору, які знаходилися на електронних вагах, містять психотропну речовину , обіг якої обмежено - амфетамін, кількісним вмістом 0,0008 гр.;

- фрагмент таблетки білого кольору масою 0,285 гр., який знаходився в згортку з фольги, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, кількісним вмістом 0,018 гр.

Постановою слідчого від 18.11.2018 року до справи долучено в якості речових доказів, речовини та предмети, вилучені під час обшуку в квартирі за місцем мешкання ОСОБА_5 : речовини масою 0,622, 0,6461, 0,162 г, 34,50 г, електронні ваги, фрагмент полімерної пляшки, металевий предмет, встановлений в дерев`яну пробку, два фрагменти фольги з нашаруванням речовини.

Відповідно до квитанції №000124 вказані предмети передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділу поліцію. На дослідженні в судовому засіданні вказаних речових доказів сторони не наполягали та не оспорювали їх відповідність критеріям, зазначеним у ст. 85-86 КПКУ.

Згідно із протоколом огляду від 02.07.2019 року слідчий оглянув вилучений за місцем проведення обшуку мобільний телефон Motorola XT1750. Під час огляду даних, що містяться в додатках Viber та Telegram, виявлено фото прейскурантів на наркотичні засоби та психотропні речовини, а також смс-повідомлення з питань трафіку наркотичних засобів.

Постановою слідчого від 02.07.2019 року мобільний телефон Motorola XT1750 долучено до справи в якості речового доказу.

Згідно із протоколом від 02.07.2019 року під час огляду планшету Prestigo білого кольору, який вилучено у помешканні ОСОБА_13 , виявлено фото наркотичних та психотропних речовин.

Постановою слідчого від 02.07.2019 року планшет Prestigo білого кольору долучено до справи в якості речового доказу.

Речовими доказами: планшет Prestigo білого кольору, мобільний телефон Motorola XT1750, психотропні засоби та наркотична речовина речовини масою 0,622, 0,6461, 0,162 г, 34,50 г, електронні ваги, фрагмент полімерної пляшки, металевий предмет, встановлений в дерев`яну пробку, два фрагменти фольги з нашаруванням речовини.

4.Аналіз доказів та висновки суду.

Наведені докази суд вважає достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Досліджені безпосередньо в суді докази, які суд поклав в основу вироку, узгоджуються між собою, зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Не визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, суд оцінює як спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності. Досліджені безпосередньо судом докази в їх сукупності, покладені в основу обвинувального вироку, узгоджуються між собою, є логічно послідовними та не викликають сумнівів у їх достовірності.

Так, із показань співробітників поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які на час інкримінованого злочину працювали в департаменті поліції з протидії наркозлочинності, вбачається, що вони приймали безпосередню участь у викритті особливо тяжкого злочину, пов`язаного із незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, вчиненого ОСОБА_5 . Вказані особи, окрім іншого, були задіяні під час проведення обшуку у помешканні ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 . Під час обшуку за місцем мешкання останнього було виявлено та виявлено речові докази, які вказують на наявність ознак вчинення інкримінованого злочину. Крім того, під час обшуку виявлено особисті речі та документи ОСОБА_5 . Дана обставина спростовує його доводи про те, що він не проживав у вказаному приміщенні. В той же час, одяг особи жіночої статі на ім`я ОСОБА_8 , яка начебто там мала проживати зі слів обвинуваченого та його матері, у вказаному приміщені - не було знайдено. Зовнішній вигляд ОСОБА_5 , який знаходився лише у шортах, також вказував на те, що він був мешканцем вказаної квартири.

Поведінка обвинуваченого під час обшуку, зафіксована відеокамерою, свідчить про те, що він перед початком обшуку не підкорився вимогам працівників поліції та у подальшому здійснив невдалі спроби домовитися про незаконне звільнення від відповідальності.

Експерт у висновку №2049-Х від 07.11.2018 року виснував, що вилучені у помешканні обвинуваченого речовини є наркотичними засобами та психотропними речовинами. На вилучених вагах знайдено залишки амфетаміну, що свідчить про їх використання для розфасування заборонених до вільного обігу речовин. Загальна кількість вилученого амфетаміну згідно таблиці « Наказу МОЗ №188 від 01.08.2000 року становить великий розмір.

Під час огляду вилучених за місцем проживання ОСОБА_5 мобільного телефону та планшету виявлено відомості, щодо найменування та вартості наркотичних засобів і психотропних речовин.

Досліджені докази в сукупності переконливо вказують на причетність обвинуваченого ОСОБА_5 до вчиненого злочину та спростовують доводи сторони захисту щодо його невинуватості.

Правова оцінка фактичної та юридичної підстав кваліфікації інкримінованого діяння, дають підстави дійти висновку про наявність у діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Згідно із Постановою Пленуму ВСУ N 4 від 26.04.2002 про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.

Великий розмір психотропних речовин, вилучених за місцем проживання обвинуваченого, їх пакування, наявність вагів зі слідами речовини, відсутність відомостей про те, що ОСОБА_5 вживає наркотичні засоби чи психотропні речовини, вказують на наявність у нього наміру на збут заборонених у обігу речовин.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

Суд враховує, що обвинувачений скоїв тяжкий навмисний злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, та приймає до уваги характер і спосіб скоєного кримінального правопорушення, наявність чітких, не спростованих доказів винуватості особи.

5.Кваліфікація судом дій обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 в межах пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст. 307 ККУ: незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин у великих розмірах.

6.Щодо неврахування окремих доказів та доводів сторін.

1. Свідок сторони захисту ОСОБА_14 показала в суді, що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_5 . В її власності знаходиться квартира АДРЕСА_2 . Вказане помешкання вона здавала в оренду на підставі усної домовленості дівчині на ім`я ОСОБА_8 . Син - ОСОБА_5 мешкав за місцем реєстрації по АДРЕСА_5 .

Наведені показання свідка в частині, що стосуються місця проживання обвинуваченого ОСОБА_5 на час проведення обшуку суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені іншими достатніми доказами та спростовані відомостями, отриманими під час проведення обшуку. Так, під час обшуку у вказаному помешканні працівники поліції зафіксували обстановку, виявили речі і документи, які прямо вказують на те, що саме ОСОБА_5 користувався вказаною квартирою, та те, що у ній не проживали інші особи, у тому числі жіночої статі. Особа на ім`я ОСОБА_8 , яка зі слів обвинуваченого та його матері, начебто орендувала вказану квартиру, не була встановлена ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду. Перед початком обшуку ОСОБА_5 взагалі заявив, що прийшов погостити до брата. Під час судового розгляду не встановлено жодних відомостей, які вказують на те, що він має брата, та те, що останній міг проживати у вказаному помешканні.

2. Відомості щодо реєстрації банківського рахунку та руху грошових коштів по банківській картці за рахунком НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , пов`язаної із абонентським номером НОМЕР_2 , надані на виконання ухвали слідчого судді ПАТ КБ «Приватбанк», суд також не враховує в якості доказу по справі. Аналіз вказаної інформації свідчить про рух грошових коштів по банківському рахунку особи у певний період часу. Яким чином вказана інформація доводить винуватість ОСОБА_5 , суду не зрозуміло. Сторона обвинувачення, обмежившись формальним поданням письмових доказів, не довела їх належність до вчиненого злочину. Тому суд вважає вказаний доказ неналежним.

3.Згідно із протоколами від 13.08.2019 року та 19.08.2019 року на підставі ухвали слідчого судді надано доступ до інформації, що наявна у володінні ПРАТ «Київстар» у вигляді додатку на цифровому носієві інформації.

Сторона обвинувачення під час судового розгляду не наполягала на безпосередньому дослідженні вказаної інформації, не розкрила її сутність та зміст, не довела яким чином вказана інформація прямо чи непрямо підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Тому суд також вважає вказані докази неналежними.

4. Обвинувачений ОСОБА_5 в суді заявив, що працівники поліції застосували до нього фізичне насильство та вимагали грошові кошти, підкинули йому наркотичні засоби.

Вказані доводи не підтверджені достатніми доказами. З 2018 року по теперішній час сторона захисту не зверталася до правоохоронних органів з приводу протиправної поведінки працівників поліції під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 . Одночасно аналіз відеозапису обшуку, дає підстави прийти до висновку, що перед початком слідчої дії між обвинуваченим та працівниками поліції дійсно виник конфлікт, причиною якого була імовірно неналежна поведінка ОСОБА_5 , який вчиняв спроби ухилитися від кримінальної відповідальності, у тому числі, шляхом пропозиції «домовитися» із працівниками поліції. Суд не виключає факт застосування працівниками поліції перед початком обшуку до ОСОБА_5 фізичного насильства. Утім дана обставина не виключає його відповідальності, оскільки аналіз перебігу відеозапису обшуку дає підстави виснувати, що така поведінка працівників поліції жодним чином не вплинула на результати слідчої дії та достовірність відомостей, викладених у протоколі обшуку. Доводи сторони захисту щодо протиправності дій працівників правоохоронного органу можуть бути перевірені в окремому провадженні за наявності відповідної заяви в порядку ст. 214 КПКУ. До цього часу таке провадження стороною захисту не було ініційовано.

5.Довідку про зареєстрованих осіб у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , згідно із якою у вказаному приміщенні зареєстрована лише ОСОБА_14 , суд не приймає до уваги, оскільки факт реєстрації особи не є доказом того, що вона там проживає, чи навпаки. Судом встановлено, що ОСОБА_5 , хоча і був зареєстрований у будинку б. АДРЕСА_5 , утім на час вчинення інкримінованого злочину мешкав у квартирі АДРЕСА_2 . В той же час його матір ОСОБА_14 , будучи зареєстрованою, фактично не проживала у вказаному помешканні.

6. Захисник просив визнати недопустимим доказом протокол обшуку від 23.08.2018 року, під час якого було вилучено наркотичні засоби та психотропні речовини. В обґрунтування такої позиції посилався на те, що відеозапис було розпочато в той час коли ОСОБА_5 вже перебував у кайданках, утім матеріали справи не містять рапорту про застосування спеціальних засобів. Крім того, поняті не були допитані в судовому засіданні.

Суд критично оцінює вказані доводи сторони захисту, оскільки та обставина, що відеозапис було розпочато в той час коли ОСОБА_5 вже перебував у кайданках не свідчить про недостовірність відомостей, які містить протокол обшуку. Застосування кайданок очевидно було пов`язано із поведінкою ОСОБА_5 , про яку повідомили свідки під час допиту в суді. Відсутність у матеріалах справи рапорту працівника поліції про застосування спеціальних засобів до ОСОБА_5 також не впливає на достовірність отриманого доказу. Допитати понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 суд не зміг, оскільки останні не з`являлись в судове засідання за викликами. На думку суду, показання вказаних осіб не матимуть істотного значення для встановлення обставин справи, оскільки хід обшуку фіксувався за допомогою технічних засобів. Аналіз перебігу відеозапису не викликає у стороннього спостерігача сумніву щодо достовірності обставин, зафіксованих у протоколі обшуку від 23.08.2018 року.

7.Щодо призначення покарання.

Відповідно до роз`яснень, викладених Пленумом Верховного Суду України у Постанові «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, є тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, який карається лише позбавленням волі на строк від шести до десяти років із конфіскацією майна.

ОСОБА_5 є громадянином України, офіційно не працевлаштований, із середньою освітою, не одружений, не працює, мешкає у м.Одесі, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обвинувачений не визнав свою винуватість у вчиненому злочині, попри наявні беззаперечні докази, не розкаявся та не виявив намірів стати на шлях виправлення.

Надану стороною захисту позитивну характеристику у побуті ОСОБА_5 суд не приймає до уваги, оскільки вказаний документ, хоча за формою та зовнішнім текстуальним вираженням і називається характеристикою, утім не містить відомостей, які надають можливість ідентифікувати особу, що її підписала.

Обставини, передбачені ст.66, ст.77 ККУ, що пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлені.

З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості і суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його поведінку, ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за вчинений ним злочин покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 307 ККУ із конфіскацією усього особистого майна.

Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

8.Щодо інших питань.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

З метою забезпечення виконання вироку та запобігання ризику ухилення обвинуваченого від суду на стадії судового провадження апеляційним судом, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-379 КПК України, ст.ст.1-90, 307 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років із конфіскацією усього особистого майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання в порядку виконання вироку.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 термін його попереднього ув`язнення у період часу із 14.05.2020 року по 18.05.2020 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», взяти обвинуваченого під варту.

Заставу у розмірі 4240 (сорок дві тисячі сорок) гривень - повернути заставодавцю.

Процесуальні витрати у справі на залучення експерта у сумі 3 434 гривні - стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази:

- планшет Prestigo білого кольору, телефон Motorola XT1750, електронні ваги, зарядний пристрій - конфіскувати на користь держави, як знаряддя злочину;

- речовини масою 0,622, 0,6461, 0,162 г, 34,50 г, фрагмент полімерної пляшки, металевий предмет, два фрагменти фольги з нашаруванням речовини - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому, а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_17

31.10.2023