Справа № 509/4162/22
УХВАЛА

13 грудня 2023 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000425 від 23.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Советськ Калінінградської області, Російської Федерації, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

На стадії досудового розслідування до обвинуваченої ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави (ухвала слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 13.05.2022 року). В подальшому, на стадії досудового розслідування вказаний запобіжний захід неодноразово продовжувався та закінчує свою дію 04.11.2022 року.

Ухвалою судді від 10 жовтня 2022 року призначено підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту в даному кримінальному провадженні.

Ухвалою суду від 26.10.2022 року обвинуваченій ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 25 грудня 2022 року включно, із застосуванням застави в розмірі 3120000 (три мільйони сто двадцять тисяч) гривень.

Ухвалами суду від 08.12.2022 року, від 02.02.2023 року, від 29.03.2023 року, від 24 травня 2023 року, від 06 липня 2023 року, від 23 серпня 2023 року та від 18 жовтня 2023 року продовжено обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з правом внесення застави в розмірі, визначеному в ухвалі Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.10.2022 року.

Закінчити судовий розгляд кримінального провадження до 17.12.2023 року неможливо.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

23.11.2023 прокурором ОСОБА_3 подано до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , враховуючи, що продовжують існувати ризики, передбачені пп. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто можливість обвинуваченої переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, може продовжити протиправну діяльність, направлену на збут наркотичних засобів.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала повністю своє клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризики, зазначені прокурором в клопотанні існують формально. З вже досліджених доказів по справі не доводиться вчинення обвинуваченою інкримінованих їй кримінальних правопорушень. Просив відмовити в клопотанні прокурора.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого корисливих кримінальних правопорушень, за які законом передбачене покарання від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна (ч.2 ст. 307 КК України), та від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна (ч.3 ст. 307 КК України). Обвинувачена ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, оскільки незаміжня, утриманців не має, офіційно не працювала, стабільного доходу не має, остання може залишити місце проживання, ухилитися від суду, продовжити протиправну діяльність, направлену на збут наркотичних засобів.

При цьому, суд не погоджується із твердженнями прокурора про наявність ризику незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки він висловлений у формі припущення, та про відсутність якого вже неодноразово зазначалось в попередніх ухвалах суду при вирішення клопотань прокурора про обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, Суд зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, підстави як обрання так і продовження дії виключного запобіжного заходу обвинуваченому є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу, суд вважає, не забезпечить належного виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Крім того, обрання виключного запобіжного заходу вигляді тримання під вартою підозрюваного не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка 11.09.1997 набрала чинності для України (пункт «с» частини 1 статті 5 Конвенції).

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено мінімальну відповідальність у вигляді позбавлення волі строком на шість років, що у відповідності п.4 ч.2 ст.183 КПК України, обґрунтовує продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з тим суд враховує, що встановлені ухвалою суду від 26.10.2022 року ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може переховуватися від суду, продовжити протиправну діяльність, направлену на збут наркотичних засобів, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Жодних доказів про те, що обвинувачена не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.10.2022 року, при застосуванні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було визначено, як альтернативний запобіжний захід, заставу в розмірі 3120000 (три мільйони сто двадцять тисяч) гривень.

Судом не встановлено підстав для скасування чи зміни зазначеного розміру альтернативного запобіжного заходу, тому його дія в повному обсязі розповсюджується на час продовження дії ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, суд вважає, що законні підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченоі ОСОБА_4 відсутні, а тому суд вважає на необхідне продовжити строк тримання її під вартою строком на 60 днів, з правом внесення застави в розмірі, визначеному в ухвалі Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.10.2022 року.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 11.02.2024 року включно, в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», з правом внесення застави в розмірі, визначеному в ухвалі Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.10.2022 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 15.12.2023 року.

Головуючий: ОСОБА_1