ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3236/23 Справа № 204/5924/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2023 року про задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2023 року було задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який він вчинив 27 лютого 2021 року, а тому відповідно до ст. 49 КК України обчислення строку давності починається з дня вчинення злочину, а саме з 27 лютого 2021 року.

Тому суд першої інстанції зробив висновок, що у зв`язку із встановленням підстав, передбачених ст. 49 КК України, обвинувачений ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно нього - закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2023 року та направити справу № 204/5924/22 до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що в судовому засіданні прокурор клопотання про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої статті 284 КПК України, не заявляв.

Вказав, що в судовому засіданні, обвинувачений згоду на закриття кримінального провадження не надавав, судом першої інстанції не було роз`яснено обвинуваченому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України.

Тому вважає, що добровільності та усвідомлення обвинуваченим наслідків закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строку давності не відбулось, а тому суд першої інстанції, порушуючи норми процесуального права, зробив не правильний висновок про необхідність закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених положеннями ст. 49 КК України.

Захисниця ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , подала заперечення на апеляційну скаргу, в яких просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги та ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Вказала, що в судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 заявили клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000022, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2021 року закрити. Цивільний позов залишити без розгляду.

Зазначила, що прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечував.

Наголосила, що судом першої інстанції було роз`яснено наслідки задоволення клопотання, на виконання вимог ст. 285 КПК України, роз`яснено право на таке звільнення. Роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Матеріально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.285 КПК України, ч.1 ст.44 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

В той же час, ч.4 ст.286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Слід зазначити, що кримінальний процесуальний закон не передбачає наявність згоди потерпілого як обов`язкової умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд приймає до уваги лише тяжкість вчиненого злочину, строк його вчинення та відсутність підстав для зупинення чи перерви перебігу давності.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням його прав, що є неприпустимим виходячи з позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.03.2020 року (справа № 730/67/16-к).

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до принципу правової визначеності рішення судів повинні бути прогнозованими та передбачуваними, що забезпечується існуванням єдності судової практики, яку формує своїми рішеннями Верховний Суд.

Окрім того, законодавець чітко встановив, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду і не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого. Строк давності це певний проміжок часу з моменту вчинення особою злочину і до моменту набрання чинності обвинувального вироку суду.

Дотримання вказаних у законі термінів виступає умовою притягнення особи до кримінальної відповідальності, тобто у разі закінчення строку давності до моменту набрання чинності обвинувального вироку суду особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Сплив строків давності є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Вказаний проступок ОСОБА_7 вчинив 27 лютого 2021 року, а тому відповідно до ст. 49 КК України обчислення строку давності починається з дня вчинення злочину, а саме з 27 лютого 2021 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до положень ст.284 КПК України, якщо під час судового розгляду справи будуть встановлені підстави для закриття справи, кримінальне провадження закривається судом зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального проступку сплинуло два роки. Підстави для зупинення або переривання перебігу давності матеріали кримінального провадження не містять.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги потерпілого, оскільки в ході судового розгляду у суді першої першої інстанції обвинувачений звернувся з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України. Таке клопотання було розглянуто судом з дотриманням вимог ст. 285, ст. 286 КПК України. При цьому обвинуваченому було роз`яснено підстави та наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності. Обвинувачений погодився на закриття провадження саме з підстави звільнення його від кримінальної відповідальності згідно з п.1 ч.1 ст. 49 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції законно та обґрунтовано прийняв рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу потерпілого залишити без задоволення, а ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2023 року без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2023 року про задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2023 року про задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3