Справа № 742/3577/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/664/23
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду у місті Чернігові, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000549 від 17.12.2022 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 червня 2023 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боршна, Прилуцького району, Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.11.2022 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, з встановленням іспитового строку на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ст. 126-1 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_8 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 червня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 126, ст. 126-1 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 126 КК України у виді 200 годин громадських робіт; за ст. 126-1 КК України - 1 рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.11.2022 року та остаточно призначено ОСОБА_6 1 рік 8 місяців обмеження волі.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 в порушенні вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушенні вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично вчиняв відносно колишньої дружини ОСОБА_9 , психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою на її адресу, приниженні її гідності, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило її якість життя, а саме викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

Так, ОСОБА_6 , 28.09.2022 о 17 год. 20 хв. вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_9 , домашнє насильство в АДРЕСА_2 , поблизу будинку культури, а саме: вчинив сварку, висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, за що в подальшому був притягнутий, згідно постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.12.2022 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 26.10.2022 о 17 год. 00 хв., ОСОБА_6 вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_9 , домашнє насильство, зокрема вчинив сварку, висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, за що в подальшому був притягнутий, згідно постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.12.2022 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді штрафу в розмірі 340 грн.

В подальшому, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 15.11.2022 о 23 год. 50 хв. ОСОБА_6 , вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_9 , домашнє насильство, зокрема вчинив сварку, висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, за що в подальшому був притягнутий, згідно постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.12.2022 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення умисних протиправних дій, спрямованих на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив, діючи умисно, систематично, цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, 08.03.2023, близько 11 год. 10 хв., перебуваючи по АДРЕСА_2 , неподалік будівлі сільського клубу, вчинив психологічне насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_9 , а саме вчинив сварку, висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, погрожував фізичною розправою, хапав за одяг та за обличчя потерпілу, що спричинило потерпілій психологічні страждання та погіршення якості її життя.

12.12.2022 року близько 15 години 30 хвилин перебуваючи на узбіччі проїжджої частини навпроти будинку АДРЕСА_3 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт. В ході даного конфлікту ОСОБА_6 , діючи умисно наніс один удар долонею правої руки потерпілій ОСОБА_9 по лівій щоці, після чого схопив потерпілу ОСОБА_9 правою рукою за волосся та почав тягнути, вирвавши їй пасмо волосся, чим заподіяв потерпілій фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просив скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді 1 інстанції.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що його в суді 1 інстанції фактично не було допитано, не було роз`яснено порядок проведення судового засідання у спрощеному порядку і наслідки проведення такого розгляду. Разом з тим, роз`яснення учасникам судового провадження такого порядку розгляду носило формальний характер.

Зокрема, він в судовому засіданні дійсно вказав, що визнає себе винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, проте допит його не проводився і як наслідок, суд не встановив обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК України.

Не здійснення допиту обвинуваченого в суді 1 інстанції, так як це визначено у ст. 351 КПК України, призвело до того, що суд не з`ясував, чи правильно він розуміє зміст обставин, не впевнився у добровільності його позиції.

Тобто, суд 1 інстанції не вжив усіх необхідних заходів для того, щоб переконатися у правильності розуміння обвинуваченим тих фактичних обставин, які він буде позбавлений можливості оскаржити, та не здійснив допит обвинуваченого відповідно до вимог ст. 351 КПК України.

Всупереч вимогам п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку суд виклав тільки формулювання обвинувачення, пред`явлене органом досудового розслідування, проте не зазначив висновків щодо встановлення фактичних обставин та формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Крім того апелянт посилається на невірну кваліфікацію його дій за ст. 126-1 КК України. Зокрема, суд, кваліфікує його дії в одному випадку як домашнє насильство, а в іншому випадку як умисне завдання удару на гнуті неприязних відносин. Такі порушення були допущені у зв`язку з тим, що суд не встановлював обставин, які підлягають доказуванню та визначені ст. 91 КПК України.

Звертає увагу, що всі сварки відбувались саме тоді, коли він намагався зустрітись і поспілкуватись зі своїм сином, а потерпіла створювала йому перешкоди у спілкуванні та словесно ображала його, у зв`язку з чим виникали сварки, які призводили до таких наслідків. На даний час потерпіла перестала створювати перешкоди у спілкуванні батька з дитиною.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній підстав.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги не заперечувала.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом статті 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону судом дотримано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчинені за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні. Колегія суддів звертає увагу, що ця норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

За змістом ч. 3 ст. 349 КПК України суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відтак, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а обмеження дослідження доказів, як процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд 1 інстанції провів судовий розгляд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують його особу.

Разом з тим, з технічного запису судового засідання від 19.06.2023 року встановлено, що обвинувачений вину визнав та погодився з обставинами, які вказані в обвинувальному акті, також зазначив, що було все так, як зачитав прокурор. При цьому у своїх показаннях обвинувачений не зазначає обставини вчинення кримінальних правопорушень, зокрема не вказував на час, місце, спосіб їх вчинення. Також і у вироку відповідно не викладено показань обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу обставин вчинення кримінальних правопорушень і будь-яких інших доказів у підтвердження цього не наведено.

Виходячи з аналізу показань обвинуваченого, даних в судовому засіданні суду першої інстанції та в судовому засіданні апеляційного суду, колегія суддів вважає, що рішення суду про розгляд провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, ухвалено з істотним порушенням кримінального процесуального закону, порушує право обвинуваченого на захист і підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути вказані вище недоліки, повно, всебічно та об`єктивно розглянути матеріали кримінального провадження, дати належну оцінку пред`явленим сторонами кримінального провадження доказам у їх сукупності, а також викладеній у апеляційній скарзі доводам, і прийняти рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, тобто ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, з урахуванням положень ст. ст. 370-374 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 412, 415, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити, вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 червня 2023 року відносно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді 1 інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4