Справа № 725/5247/19
Провадження № 11-кп/4808/173/23
Категорія ст. 289 ч. 3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13 , його представника ОСОБА_14 ,

розглянувши у кримінальному провадженні № 0000242 апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , їх захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.12.2022 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого

засуджено: - за ст. 146 ч. 2 ККУ до 3 років позбавлення волі;

- за ст. 189 ч. 3 ККУ до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ст. 289 ч. 3 ККУ до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

На підставі ст. 70 ККУ за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено йому 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Міру запобіжного заходу йому до вступу вироку в законну силу залишено утримання під вартою;

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя АДРЕСА_2 , судимого 3.10.2018 Дарницьким райсудом м. Києва за ст. 204 ч.1 ККУ до штрафу 17 000 грн

засуджено: - за ст. 146 ч. 2 ККУ до 3 років позбавлення волі;

- за ст. 189 ч. 3 ККУ до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ст. 289 ч. 3 ККУ до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ст. 186 ч. 1 ККУ до 1 року позбавлення волі;

На підставі ст. 70 ККУ за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно йому призначено 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід йому до вступу вироку в законну силу залишено утримання під вартою;

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця і жителя АДРЕСА_3 , раніше не судимого

засуджено: - за ст. 146 ч. 2 ККУ у виді 2 років позбавлення волі;

- за ст. 189 ч. 3 ККУ виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ст.289 ч. 3 ККУ у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

На підставі ст. 70 ККУ за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно йому призначено 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишено утримання під вартою.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 - задоволено частково. Стягнено солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на його користь майнову шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч ) доларів США та моральну шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

За вироком суду обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 визнані винуватими в тому, що вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з насильством, що не є небезпечним для його життя чи здоров`я і поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для його життя та здоров`я; незаконно позбавили волі потерпілого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань та із застосуванням зброї; вимагання майна потерпілого з погрозою застосування насильства над ним, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що завдало майнової шкоди у великих розмірах. Крім цього, ОСОБА_7 вчинив грабіж майна потерпілого.

Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.

24 лютого 2019 року обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та невстановлена особа на автомобілі «BMW X5» НОМЕР_3 прибули на АДРЕСА_4 , де проживає потерпілий ОСОБА_13 . У цей час той виїжджав автомобілем «Vоlksvagen Caravelle» НОМЕР_1 , змушений був зупинись, оскільки виїзд був перекритий автомобілем обвинувачених. З нього вийшли обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , раптово підійшли до його автомобіля, відчинили дверки, застосували насильство та проти волі перекинули його на заднє пасажирське сидіння.

Далі, обвинувачений ОСОБА_9 сів біля потерпілого. Обвинувачений ОСОБА_7 сів за кермо цього автомобіля та проти волі потерпілого поїхали до будинку АДРЕСА_5 . До потерпілого ОСОБА_13 підійшли обвинувачені та невстановлена особа, нанесли йому удари руками по голові та по тілу. Після чого ОСОБА_8 пред`явив потерпілому незаконну вимогу про передачу на їх користь 10 000 доларів США. Отримавши негативну відповідь, ОСОБА_7 , тримаючи в руках пістолет ПСРМ серії НОМЕР_2 направив його на потерпілого. Тоді обвинувачений ОСОБА_8 повідомив потерпілому, що вони везуть його в м. Київ. Після чого, ОСОБА_7 сів на заднє сидіння автомобіля, обвинувачений ОСОБА_8 сів за кермо автомобіля потерпілого і проти його волі поїхали в кінець вул. Герцена в м. Чернівці. Там обвинувачені та невстановлена особа, знову нанесли потерпілому удари руками по тілу та голові, пред`явили вимогу про необхідність передачі їм 10 000 доларів США. У подальшому ОСОБА_7 зі зброєю в руках сів на заднє сидіння автомобіля біля потерпілого. ОСОБА_8 сів за кермо автомобіля потерпілого і вони направились на м. Київ.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 за безпосередньої участі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та невстановленої особи, незаконно заволоділи автомобілем потерпілого «Vоlksvagen Caravelle» НОМЕР_1 вартістю 715712, 82 грн. При цьому вони нанесли потерпілому умисні легкі тілесні ушкодження, а також погрожуючи застосуванням пістолета, що він сприйняв як реальну загрозу його життю та здоров`ю.

Під час вказаних дій, обвинувачений ОСОБА_8 за безпосередньої участі обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та невстановленої слідством особи, незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_13 , що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань, та із застосуванням зброї, утримуючи його приблизно з 10 год. по 14 год. 50 хв. 24.02.2019, після чого його було звільнено.

Крім цього, приблизно о 14 год. 24.02.2019 на вимогу обвинувачених за проханням потерпілого ОСОБА_13 його знайомий ОСОБА_17 на ринку «Добробут» на території МТК «Калинівський ринок» передав невстановленій слідством особі гроші в сумі 10000 доларів США, які були передані ОСОБА_8 .

Таким чином обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, незаконно заволоділи 10 000 доларами США потерпілого ОСОБА_13 , що становить 270 000 грн. і є великим розміром.

При цьому 24 лютого 2019 року приблизно з 10 год. по 14 год. обвинувачений ОСОБА_7 , рухаючись в автомобілі потерпілого дорогою між с. Бояни Новоселицького району та с.Атаки Хотинського району Чернівецької області відкрито заволодів його майном, а саме: автомобільним електронасосом вартістю 2000 гривень; зарядним шнуром до мобільного телефону «Iphone» вартістю 250 грн.; парфумами «Hugo Boss» вартістю 800 грн.; двома USB запальничками вартістю 400 грн., всього майном на 3450 грн.

В апеляційних скаргах:

-захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 вказує, що вину його підзахисного не доведено. Відсутність доказів реєстрації кримінального провадження ЄРДР №0000242 від 24.02.2019 до якого в подальшому було об`єднано кримінальні провадження № 0000244 та 0000243 нівелює в подальшому абсолютно всі зібрані по даному кримінальному провадженні докази. Постанова про визнання потерпілим винесена 24 лютого 2019 (том 2 арк. 49) містить ознаки підробки з огляду на наступне. Слідчим ОСОБА_18 25 лютого 2019 було винесено постанову про зміну кваліфікації кримінального діяння з ст. 289 ч. 3 на ст. 289 ч. 2 ККУ (том 1 арк. 49), тоді як постанова про визнання потерпілим від 24.02.2019 винесена слідчим вже містить у вступній частині посилання на ст. 289 ч. 2 КК України, хоча на момент її винесення такої не існувало. Протокол огляду місця події від 24 лютого 2019, який розпочато о 16:30 год, та закінчено о 18:35 год. проводив слідчий ОСОБА_19 (том 1 арк. 111). Цей протокол розпочинається текстом наступного змісту "об`єктом огляду є автомобіль Volkswagen caravella та територія поблизу нього. З чого вбачається, що заява зазначена вище та автомобіль, в якому проводився огляд (фактично обшук) є різними об`єктами. В матеріалах провадження відсутня ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку в транспортному засобі "Фольксваген" НОМЕР_7, натомість наявна ухвала про відмову у наданні такого. Протокол огляду від 24 лютого 2019, який розпочато о 22 год. 55 хв. та закінчено о 23 год. 25 хв. проводив слідчий ОСОБА_20 (том 1 арк. 132) є недопустимим з огляду на приписи ст. 233 ч.3 КПК у зв`язку із тим, що слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання про обшук. Крім того в протоколі йдеться про речі та предмети вилучені в ході огляду місця події 24 лютого 2019, а саме огляду автомобіля марки "Volkswagen " НОМЕР_6, хоча такий транспортний засіб не фігурує в кримінальному провадженні та стороні захисту не відкривався в порядку ст. 290 КПК. Заява ОСОБА_21 про дозвіл на проведення огляду автомобіля БМВ Х5 НОМЕР_3 від 24.02 2019 також слід оцінити критично з огляду на його фактичне затримання, оскільки в момент її написання перебував у службовому автомобілі поліції із кайданками на руках, що говорить про явну відсутність добровільної згоди (арк. 162 том 1). Протокол огляду від 24.02.2019, який розпочато о 17:30 год. та закінчено о 18:50 год. проводив слідчий ОСОБА_22 (том 1 арк. 163) є недопустимим з огляду на приписи ст. 233 ч. 3 КПК у зв`язку із тим, що слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання про обшук. Звертаю увагу суду, що вказаний вище транспортний засіб БМВ Х5 НОМЕР_3 стороні захисту не відкривався в порядку ст. 290 КПК. Протокол огляду речових доказів від 24.02.2019 проводив слідчий ОСОБА_23 (том. 1 арк. 174) є недопустимим з огляду на приписи ч. 3 ст. 233 КПК у зв`язку із тим, що слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання про обшук. Аналогічно недопустимим є протокол огляду доказів від 24.02.2019 проводив слідчий ОСОБА_24 (том 1 арк. 189. Протокол пред`явлення особи для впізнання від 24.02.2019 проведено слідчим ОСОБА_25 (том 2 арк. 95) не містить відомостей про сукупність ознак, за якими саме ОСОБА_13 може впізнати особу ОСОБА_9 . Варто також відзначити, що особи яких залучили до впізнання не відповідають вимогам ст. 228 ч. 2 КПК та мають суттєві відмінності по тілобудові, статурі, зачісці та стилю одягу. Протокол отримання біологічних зразків для експертизи від 24 лютого 2019 (том 3 арк. 111) є недопустимим, оскільки за ст. 223 ч. 4 КПК проведення слідчих (розшукових) дій у нічний час не допускається, за винятком невідкладних випадків. Відібрання біологічних зразків не можна вважати виключним невідкладним випадком, а тому він не відповідає вимогам ст. 86 КПК та в силу вимог ст. 87 КПК України є недопустимим. Висновок експерта № 94 від 03.07.2019 (том 3 арк. 120) не містить категоричних відповідей на запитання. Експерт не підтвердив наявності біологічних зразків ОСОБА_9 на марлевих змивах з керма транспортного засобу "Volkswagen Caravella". Судом порушені норми ст. 23 КПК, так як колегія суддів послалась на докази, які безпосередньо в судовому засіданні не досліджувались. Обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання, в якому просить колегію суддів, щоб його допит проводився із застосуванням поліграфа. Однак колегія суддів проігнорувала дане клопотання, та не розглядала його. Між ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_13 мали місце боргові зобов`язання, пов`язані із тривалим неповерненням грошових коштів наданих для виготовлення румунських документів. Не бажаючи повертати борг, ОСОБА_13 звернувся із заявою до правоохоронних органів і таким чином вирішив не повертати борг. За таких обставин дії ОСОБА_9 не можна кваліфікувати за ст. 189 ККУ, як вимагання, їх слід кваліфікувати як співучасть у примушуванні до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто за ст. 27 ч. 2, ст. 355 ч. 2 ККУ. Судом дії ОСОБА_9 помилково кваліфіковано за ст. 289 ч. 3 ККУ, адже він не їхав за кермом автомобіля потерпілого. Не можна погодитись із доводами суду щодо причетності ОСОБА_9 до незаконного позбавлення волі потерпілого. ОСОБА_26 мав можливість спілкуватись по телефону, при цьому якби щодо нього вчинялись протиправні дії, то він міг повідомити про це будь кому з ким спілкувався. Просить вирок скасувати, провадження щодо ОСОБА_9 закрити на підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 146 ч. 2, ст. 189 ч. 3, ст. 289 ч. 3 ККУ, ухвалити новий вирок, яким визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 27 ч. 2, ст. 355 ч. 2 ККУ та призначити 3 роки позбавлення волі;

-захисник ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим. Показання потерпілого ОСОБА_13 не доводять, що в діянні обвинувачених є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч. 2 ККУ. Не підтверджують вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на незаконне вимагання від потерпілого грошових коштів у розмірі 10 000 доларів США, натомість підтверджується факт того, що у ОСОБА_27 дійсно був борг перед ОСОБА_8 , оскільки він взяв у нього кошти на виготовлення румунського паспорту, але румунський паспорт не виготовив і грошові кошти отримані не повернув. Показання потерпілого ОСОБА_27 в частині того, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вимагали у нього 10 000 доларів США без будь яких на те підстав, про які йому взагалі не відомо є такими, що не відповідають дійсності та спростовуються показаннями свідків.

Так, свідок ОСОБА_28 вказав, що був присутнім при розмові між ОСОБА_8 та ОСОБА_29 за виготовлення румунських документів і при зустрічі в с. Бояни, де потерпілий та ОСОБА_30 обговорювали питання повернення коштів. При цій зустрічі потерпілий передав 200 доларів США її підзахисному за дорогу та попросив ще один місяць на повернення коштів. Передачу коштів в сумі 200 доларів США також підтвердила свідок ОСОБА_31 , яка також була присутня в с. Бояни при намаганні ОСОБА_32 повернути свої кошти. Свідок ОСОБА_33 ствердив, що на прохання ОСОБА_32 у 2012 році передав конверт білого кольору, великого розміру, на якому від руки було написано « ОСОБА_34 » та йому було відомо зі слів ОСОБА_35 , що в конверті були документи та гроші «для ОСОБА_36 » призначені для виготовлення документів. Свідок ОСОБА_37 пояснив, що він був присутній при розмові ОСОБА_32 із потерпілим про гроші та строк їх повернення.

Крім того, потерпілий стверджує, що він домовився із своїм знайомим, свідком ОСОБА_38 , щоб останній позичив йому 10 000 доларів США для передачі особі, яку не було встановлено. З тією особою він не спілкувався. З даних телекомунікаційних мереж прослідковується, що саме цього дня ОСОБА_39 спілкувався із тією особою, однак потерпілим це не було спростовано (3 том а.с. 195). Між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_40 була домовленість щодо румунських документів. ОСОБА_29 не визнається отримання цих коштів. Він не заперечив правдивості показань свідків ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 та ОСОБА_44 .

ОСОБА_30 послідовно зазначив, що 24.02.2019 року він приїхав до ОСОБА_27 за грошовими коштами. Він хотів повернути гроші, так як розумів, що румунські документи він не отримає. Не підтверджено той факт, що обвинувачені пред`явили ОСОБА_45 вимогу у передачі 10 000 доларів США. Немає доказів, що була попередня змова між обвинуваченими на викрадення потерпілого. Відповідальність за ст. 146 ч.2 KKУ передбачена лише за незаконне позбавлення волі саме за змовою групою осіб. Потерпілий не підтвердив, що його насильно незаконно позбавили волі шляхом ненадання можливості вільно пересуватися. Всі обвинувачені ствердили, що потерпілий без будь якого примусу залишався в компанії ОСОБА_32 , потерпілий був ініціатором поїздки в Кам`янець- Подільський на власному авто. Крім цього, їм доводилось зупинятися на заправці для заправки авто, купляти сигарети та пити каву. Потерпілий мав можливість попередити будь-кого із перехожих чи працівників заправки про позбавлення його волі. Як видно із роздруківки телефонних дзвінків ОСОБА_27 (т.з а.с.84), останній міг вільно розмовляти по телефону протягом поїздки, вирішувати свої робочі питання. Це підтверджується показаннями ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_46 , а також не заперечувалось і самим ОСОБА_47 . Відповідно до вироку від 21.10.2021 потерпілий ОСОБА_39 спочатку надав пояснення, що в нього забрали мобільний телефон і давали говорити тільки щодо коштів, а також те, що коли він випадково знайшов свій телефон та написав свідку ОСОБА_48 про те, що його позбавили волі. Під час розгляду справи було виявлено те, що потерпілий все ж таки спілкувався своїм телефоном із свідком ОСОБА_49 , який не запідозрив про якісь проблеми у потерпілого. Є відмінності у показаннях потерпілого з приводу наявності зброї, що повністю спростовує складову кримінального правопорушення - застосування зброї. Так, свідок ОСОБА_50 , зазначив, що потерпілий попросив його, щоб він викликав групу охоронної агенції «Тигр», але свідок запропонував викликати поліцію, однак потерпілий відмовився. Також свідок запитав ОСОБА_27 чи є в них зброя, на що потерпілий відповів, що не бачив. З показань потерпілого вбачається, що ОСОБА_30 не вчиняв щодо нього дій для заподіяння фізичних страждань. Прокурором наданий протокол огляду від 24.02.2019 року, який, у відповідності до норм КПК так і не набув ознак допустимості. Відомості про зміну кваліфікації дій ОСОБА_8 на підставі повідомлення про підозру, було внесено до ЄРДР 25 лютого 2019 року за ст. 289 ч. 2 ККУ, що підтверджується витягом. Проте, 12 серпня 2019 року, повідомивши її підзахисного про зміну підозри за ст. 289 ч. 3 ККУ, стороною обвинувачення не було виконано обов`язку здійснити дії, передбачені ст. 278 цього Кодексу, а саме внести відомості до ЄРДР за ст. 289 ч. 3 ККУ. Звертає увагу суду, що стороні захисту не відкривався витяг з ЄРДР у цьому кримінальному провадженні, відомості до якого мали бути внесені після повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри за ст. 289 ч. 3 КК України, що у свою чергу є порушенням відповідно до положень ст. 290 ч. 12 КПК. Таким чином, вбачається, що в порушення вимог КПК слідчі в порушення ст. 214 ч. 3 КПК направили обвинувальний акт до суду у неіснуючому кримінальному провадженні. Повідомляючи про змінену підозру, слідчий досі не прийняв жодного рішення з визначених у ст. 283 КПК України за повідомленням про підозру за ст. 289 ч. 3 ККУ від 12 серпня 2019. Викладені вище істотні порушення спричинили неправильне застосування стосовно ОСОБА_8 і матеріального закону, а саме ст. 289 ч. 3 ККУ, а тому обвинувачення по цій частині статті є безпідставним. Органом досудового слідства ОСОБА_8 у вину було поставлено вчинення злочину, який був закінчений в Чернівецькій області. Відомості про вказаний злочин були внесені до ЄРДР 24.02.2019. Цього ж дня, заступник начальника СВ поліції в Хмельницькій області ОСОБА_51 в порядку ст. 214 ч. 7 КПК доручив проведення розслідування у даному кримінальному провадженні СВ Кам`янець-Подільського ВП. Це є порушенням ст. 214 ч.7 КПК, оскільки матеріали провадження №0000242 були передані до СВ Кам`янець-Подільського ВП із порушенням правил підслідності. У зв`язку із цим, усі зібрані у період з 24.02.2019 по 18.03.2019 у цій справі докази є недопустимими. Вказані порушення не було усунуто y результаті винесення 18.03.2019 р. (том 1 а.с.51) прокурором Камянець Подільської місцевої прокуратури постанови про визначення підслідності, якою визначено підслідність кримінального правопорушення у цьому провадженні за Чернівецьким ВП (том 1 а.с.53). Цим самим судом порушено ст.ст. 86, 89, 94 КПК, що призвело до ухвалення судом вироку, який не відповідає вимогам ст. 370 КПК в частині його обгрунтованості.

Крім цього, на а.с.163 т.1 є протокол огляду автомобіля марки БМВ Х5 (у ході якого було вилучено зброю), який отримано з порушенням вимог статей 234, 237 КПК, що є підставою для визнання результатів цієї слідчої дії недопустимими доказами. Відповідно до ст. 255 КПК старший слідчий поліції 25.02.2019 звернулася до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на обшук авто БМВ Х5, який здійснено 24.02.2019 в м. Кам`янець-Подільському, який належить на праві власності ОСОБА_52 (том 2 а.с.159). Ухвалою від 25.02.2019 слідчим суддею Кам`янець-Подільського міськрайсуду у клопотанні слідчого відмовлено (том 2 а.с.159). Із матеріалів провадження вбачається, що під час огляду цього автомобіля на підставі ніби то добровільної згоди фактичного користувача ОСОБА_7 , що підтверджується його заявою від 24.02.2019, було проведено огляд авто (том 1 а.с.162). Написанню зазначеної заяви про дозвіл на проведення огляду передувало фактичне затримання ОСОБА_7 , оскільки в момент написання останній перебував в службовому автомобілі поліції із кайданками на руках, що говорить про явну відсутність добровільності надання такої згоди. Це підтверджується наявністю рапортів інспекторів поліції (том 1 а.с. 28, 29, 30). Просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження;

-захисник ОСОБА_10 подала доповнення до апеляційної скарги захисника ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , в якому оскаржує вирок суду, вважає, що в діях її підзахисного відсутній склад злочину, передбачений ст. 289 ч. 3 ККУ. В в матеріалах справи нема доказів того, що потерпілий ОСОБА_13 був позбавлений права керувати своїм транспортним засобом. Більше того, відповідно до протоколу огляду відеозапису від 27.05.2019, видно частково рух автомобілів "Volksvagen" моделі "Caravelle" та "БМВ" моделі X5 (том 4 а.п. 66-67), що підтверджує факт того, що потерпілий добровільно, перебуваючи за кермом власного автомобіля здійснював рух. На її погляд, смс-переписка між потерпілим та свідком ОСОБА_53 , а також подальші показання свідка ОСОБА_54 - товариша потерпілого, є планом потерпілого ОСОБА_13 в майбутньому уникнути повернення боргу ОСОБА_8 . Показання обвинуваченого ОСОБА_8 збігаються із показаннями свідків: ОСОБА_55 , ОСОБА_28 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , проте судом безпідставно не взято до уваги дані показання. Таким чином, злочинні дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати виключно за ст. 355 ч. 2 ККУ. Зазначає, що вказівки суду апеляційної інстанції, при новому судовому розгляді фактично виконані не були, що грубо суперечить ст. 415 ч. 3 КПК України. Судом частково задоволено позовні вимоги потерпілого ОСОБА_13 та стягнено з обвинувачених в солідарному порядку 50 тис. грн. моральної шкоди, хоча будь-яких підстав для задоволення позову нема. Просить вирок суду скасувати, визнати ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні злочинів за ст. 289 ч. 3, ст. 146 ч. 2 КК України. Інкриміновані ОСОБА_8 дії за ст. 189 ч. 3 КК України перекваліфікувати на ст. 355 ч. 3 КК України та відповідно призначити йому покарання згідно санкції статті КК України.

-захисник ОСОБА_16 в інтересах ОСОБА_7 вважає, що суд не надав належної оцінки показанням обвинувачених. ОСОБА_8 вину не визнав. Він вимагав від Клима 10 000 доларів США в рахунок повернення боргу. Речі, що вилучені з БМВ, а саме: ніж, пістолет, належать ОСОБА_59 . Він потерпілого не обмежував, той дзвонив куди йому треба було, робив, що сам хотів. Свідок ОСОБА_60 пояснив, що він був присутній при телефонних розмовах ОСОБА_8 та ОСОБА_27 , який заборгував йому гроші, йому також було відомо про те, що троє обвинувачених їхали в м. Чернівці для того, щоб забрати гроші. Про румунські паспорти нічого не знає. Клим давно гроші не віддавав. Сума боргу ставила 7-8 тисяч доларів США, а решта зверху за тяганину. Свідок ОСОБА_61 пояснила, що вона була водієм ОСОБА_32 , який попросив відвезти його в м. Чернівці для зустрічі з ОСОБА_62 . Їй відомо зі слів ОСОБА_32 , що метою поїздки було забрати гроші за виготовлення румунського паспорта. Свідок ОСОБА_33 пояснив, що пам`ятає, як в жовтні 2012 року на прохання ОСОБА_8 він передавав конверт, він знає, зі слів ОСОБА_8 , що у конверті були документи та гроші для « ОСОБА_36 » для виготовлення документів. Свідок ОСОБА_63 пояснив, що ОСОБА_8 зустрічався з ОСОБА_64 , з ним він домовлявся про виготовлення румунського паспорта, ця зустріч була в приватному будинку в присутності ще 3-4 чоловіків. Він бачив, як ОСОБА_8 вкінці зустрічі дав ОСОБА_45 гроші. Потерпілий приховав від суду, що за долари США він допомагав ОСОБА_65 у виготовленні паспорта громадянина Румунії. Потерпілий вказав, що 24.02.2019р. він вільно користувався телефоном. З показань обвинувачених слідує, що потерпілий ОСОБА_66 весь час перебував за кермом «Volksvagen Caravelle», що підтверджується відео з камери. В протоколі прийняття заяв про вчинення правопорушення від 24.02.2019 року відсутня інформація, що ОСОБА_67 відкрито заволодів майном ОСОБА_13 . Відомості про це правопорушення були внесені до 12.08.2019 року після повторного огляду авто БМВ Х5, що є неприпустимо. Слід визнати недопустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання від 24.02.2019, оскільки не дотримано вимоги ст. 228 КПК. Також, незаконним є отримання біологічних зразків від 24.02.2019 року, адже дія розпочата о 23 год. 55 хв. в той час, як проведення слідчих дій у після 22 год. не допускається. Просить скасувати вирок суду і виправдати ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на підставі ст. 284 ч. 1 п. 1 КПК за відсутністю події кримінальних правопорушень, а кримінальне провадження закрити;

-обвинувачений ОСОБА_9 вважає вирок суду необґрунтованим. Потерпілий ОСОБА_66 , вказав, що він його не бив, а ОСОБА_8 його не міг бити, бо в нього на ручі була післяопераційна пов`язка. Змиви з керма підтверджують, що ні він, ні інші обвинувачені не керували цим автомобілем. Ставить під сумнів показання свідків ОСОБА_54 та ОСОБА_17 , які не бачили, що він викрадав людину, пред`являв вимогу передачі чужого майна. Судом хибно витлумачено показання свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_56 , ОСОБА_55 , ОСОБА_68 та ОСОБА_57 , як такі, що "ні підтверджують, ні спростовують обвинувачення". Однак, вказані особи стверджували, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 існували цивільно-правові відносини, згідно яких потерпілий мав борг перед Освальдом, а той в свою чергу намагався його повернути. Це підтверджується свідченнями ОСОБА_56 , яка підтвердила, що їздила з ОСОБА_8 на зустріч з ОСОБА_13 , щоб забрати кошти, які бйли йому передані. Свідок ОСОБА_28 розповів, що йому відомо про наявність боргу у ОСОБА_13 перед ОСОБА_8 . Просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі ст. 284, ч. 1 п. 2 КПК в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 146 ч. 2, ст. 189 ч. 3, ст. 289 ч. 3 ККУ. Ухвалити новий вирок, яким визнати його винним за ст. 27 ч. 2, ст. 355 ч. 2 ККУ та призначити йому покарання на розгляд суду;

-обвинувачений ОСОБА_7 вважає вирок суду незаконним, стверджує, що його показання, які викладені судом, не відповідають дійсності, це підтверджується аудіо записами судових засідань. Вважає, що вирок суду побудований на неналежних доказах. В нього змінився захисник, який на його думку не зміг побудувати належну лінію захисту для нього, оскільки лише двічі відвідував його в колонії. Таким чином, просить вирок суду скасувати;

-обвинувачений ОСОБА_8 оскаржує вирок суду, говорить про затягування розгляду справи на 2 роки і 2 місяці, хоча слухання справи повторно становило 6 місяців. Знайомий потерпілого ОСОБА_69 так і не був викликаний в суд для допиту, хоча саме він приїздив в м. Київ та брав в нього гроші. Потерпілий ОСОБА_39 дав показання в суді, з яких випливає непричетність обвинувачених щодо скоєння кримінальних правопорушень. Судом не взято до уваги показання свідка ОСОБА_54 , який ствердив, що спитав потерпілого ОСОБА_27 чи є у них зброя, на що той відповів, що не бачив зброї. Зазначає, що 20.06.2022 його захисником ОСОБА_15 було подане клопотання, в якому відображена сфабрикована фабула його обвинувачення, грубим порушенням КПК, зокрема щодо передачі справи в м. Чернівці. Просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити.

В апеляційній інстанції:

- обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , їх захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтримали подані апеляційні скарги про незаконність й необґрунтованість вироку, просять задовольнити їх в повній мірі;

- прокурор, потерпілий ОСОБА_13 та його представник заперечили доводи всіх апеляційних скарг обвинувачених та їх захисників, вважають вирок суду законним й обгрунтованим, призначене покарання законним й справедливим, тому просять залишити вирок без змін.

З`ясувавши обставини цього провадження, проаналізувавши доводи й мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Вирок суду відповідно до ст. 370 КПК України має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим.

Оскаржений вирок відповідає вказаним вимогам закону, підстав для його скасування чи зміни апеляційним судом не встановлено.

Висновок суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 поза розумним сумнівом підтверджується належно дослідженими й правильно оціненими доказами, яким суд дав правильну правову оцінку.

Всі апеляційні доводи обвинувачених та їх захисників про недоведеність вини і неправильну кваліфікацію їх дій за вказаними у вироку статтями ККУ не спростовують висновку суду про доведеність вини ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , оскільки вони є способом захисту і направлені на ухилення від відповідальності та пом`якшення покарання.

Вина обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у вчиненні вказаних у вироку злочинів підтверджується наведеними у вироку доказами.

Зокрема, з показань обвинуваченого ОСОБА_8 слідує, що він, ОСОБА_7 і ОСОБА_9 24.02.2019 року були на місці вчинення злочинів щодо потерпілого ОСОБА_13 , мали з ним в його автомобілі бесіди з приводу боргу 10 000 доларів США. Клим заперечив, за що получив пару «лящів, підзатильніків». Коли приїхала поліція, хотіли утекти, але їх затримали. Лист із СІЗО він дійсно писав ОСОБА_70 .

З показань обвинуваченого ОСОБА_7 слідує, що той день він з ОСОБА_40 і ОСОБА_9 були на місці подій. ОСОБА_30 вимагав гроші у ОСОБА_36 . Під сидінням в автомобілі він завжди возив із собою травматичний пістолет.

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується, що він був на місці події разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . ОСОБА_8 вимагав повернення коштів від ОСОБА_71 . Спочатку поїхали на Калинівський ринок, потім в м.Камянець-Подільський. Він їхав з ОСОБА_72 в БМВ, а ОСОБА_79 з ОСОБА_70 в Каравеллі. Коли залишився з потерпілим ОСОБА_29 , то у нього при собі був ніж в штанах і пістолет.

Вина обвинувачених підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_27 про те, що 24 лютого 2019 року приблизно о 09.00-09.30 год обвинувачені проти його волі захопили його і його автомобіль, везли на Київ . Він знав лише ОСОБА_32 , який вимагав 10 000 доларів США, які він йому не давав, ніякого боргу не було. Цю вимогу він пояснив тим, що його знайомий ОСОБА_69 не виготовив йому закордонний паспорт. Наносили йому удари всі обвинувачені та невстановлена особа, вони мали біля себе ніж, пістолети. Йому погрожували, думав, що його вб`ють. Боячись за своє життя, по телефону попросив ОСОБА_17 передати 10 000 доларів США, що було зроблено. ОСОБА_7 з його автомобіля забрав його речі, а саме : насос, зарядку, парфуми. Йому вдалося відправити СМС знайомому про допомогу, йому погрожують зброєю. Після приїзду поліції обвинувачені хотіли втекти, але їх затримали.

Показання потерпілого ОСОБА_27 підтверджуються даними роздруківок телефонних дзвінків та інтернет-з`єднань за 24.02.2019 та 25.02.2019р. (том 2 ст.83-88) та показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що в той день на прохання потерпілого він передав незнайомому чоловіку 10000 доларів США.

Ці ж обставини узгоджуються з даними інформації УОТЗ ГУНП в Чернівецькій області №1946/123/17/01-2019 від 09.08.2019 року, з якого вбачається, що 22.02.2019, 23.02.2019 та 24.02.2019 до 10 год. 45 хв. обвинувачені перебували в Чернівцях, при цьому неодноразово в зоні базових станцій, які діють на АДРЕСА_6 (місце проживання потерпілого ОСОБА_13 ); далі зафіксовано рух в напрямку м. Кам`янця-Подільського, куди прибули орієнтовно о 13:00, та зворотній рух о 14:40, окрім ОСОБА_9 , в Чернівецьку область та повернення приблизно о 15:40 з м. Новоселиця до м. Кам`янця-Подільського, куди прибули приблизно о 15:52. По напрямку руху в першій половині дня 24.02.2019 зафіксовано періодичні з`єднання мобільних терміналів обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Щодо номеру особи НОМЕР_4 , яка отримала кошти, то відбулися дзвінки о 13:17 та 13:50 на номер мобільного телефону НОМЕР_5 свідку ОСОБА_17 . Цей номер телефонував потерпілому 23.02.2019 о 14:24 з м.Чернівці вул.Головна, 246, район заводу «Кварц» і в цьому місці у цей час зафіксовані мобільні термінали усіх обвинувачених (т.3 а.с.164-237).

Вказані показання потерпілого і свідка ОСОБА_17 повністю узгоджуються з показанням свідка ОСОБА_54 про те, що в той день ОСОБА_39 прислав йому СМС про допомогу через його викрадення і погрози зброєю. Він направив на вказане місце допомогу. Бачив тоді ОСОБА_27 з тілесними ушкодженнями, що підтверджується довідкою лікаря-травматолога про наявність у потерпілого ОСОБА_13 забійної рани нижньої губи, забійної гематоми правої надбрівної дуги та вушної мушлі, синюха тулуба праворуч (том 2 ст.61) та висновками його судмедекспертиз про виявлені в нього легкі тілесні ушкодження, які є характерними для обставин зазначених потерпілим (т. 2 ст. 103-104, том 2 ст.115-119).

Всі вищенаведені показання та дані підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_74 .

Встановлені судом обставини вчинених обвинуваченими злочинів підтверджується також наведеними у вироку: даними повідомлень потерпілого про вчинення щодо нього злочинів у цій справі; даними рапортів працівників поліції про обставини виявлення й затримання обвинувачених у цьому провадженні; даними протоколів огляду місця події та затримання обвинувачених, згідно яких при затриманні обвинувчених було вилучено грошові кошти, пістолети, патрони, ножі, балаклава, бита, гумові і металева палиці, кистень, мобільні телефони. Ці речі були у встановленому законом порядку визнані речовими доказами у цій справі й на підтвердження вини обвинувачених долучені до провадження.

Вина обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їм злочинів доводиться даними протоколів їх впізнання потерпілим ОСОБА_29 (т.2 а.с. 92-97) та даними протоколу слідчого експерименту від 29.07.2019 року, де потерпілий ОСОБА_13 уточнив роль кожного співучасника злочинів (т.2 а.с.127-133).

Наведені докази вини обвинувачених узгоджується із змістом долученого до справи рукописного листа від обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_13 , в якому ОСОБА_8 просить вибачення у потерпілого за «гадкий поступок» (а.с.т.2 а.с.135, а.с.149-155).

За даними протоколу обшуку від 8.08.2019 року автомобіля «БМВ» моделі «Х5» НОМЕР_3 в ньому виявлено та вилучено: два зарядні шнури до мобільного телефону «Айфон», упаковка до стартового пакету «Водофон» НОМЕР_4 , автомобільний електронасос та балон для екстреної накачки колеса, що підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_7 у грабежі майна потерпілого ОСОБА_27 (т.2 а.с. 171-216).

Згідно даних автотоварознавчої експертизи вартість автомобіля «Volkswagen» моделі «Caravelle» потерпілого ОСОБА_27 становить 715712, 82 грн (том 3 ст.30-34).

За даними висновків експертів вилучені в обвинувачених пістолети «Форт 12-Р» і ПСМ-Р є ствольною вогнепальною зброєю, вилучені патрони - придатні до стрільби (т.3 а.с.29-53; 66-72), дерев`яна бита до холодної зброї не відноситься, кистень є холодною зброєю (т. 3 а.с.90-96).

Оцінивши вказані докази в їх сукупності, суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 146 ч. 2, 189 ч. 3, 289 ч. 3 ККУ, обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.ст. 146 ч. 2, 189 ч. 3, 289 ч. 3, 186 ч. 1 ККУ та обвинуваченого ОСОБА_9 за ст. 146 ч. 2, 189 ч. 3, 289 ч. 3 ККУ, оскільки вони вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з насильством, що не є небезпечним для його життя чи здоров`я і поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для його життя та здоров`я; незаконно позбавили волі потерпілого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань та із застосуванням зброї ; вимагання майна потерпілого з погрозою застосування насильства над ним, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що завдало майнової шкоди у великих розмірах. Крім цього, ОСОБА_7 вчинив грабіж майна потерпілого.

Посилання апелянтів на те, що судом не виконано вимоги попередньої ухвали апеляційної інстанції у цій справі, слід відхилити як необґрунтовані. Апеляційний суд відзначає, що новий вирок суду є обґрунтованим і вмотивованим, його постановлено з врахуванням попередніх порушень, їх належно усунуто, не встанвлено правових підстав чи істотних процесуальних порушень для повторного скасування вироку суду першої інстанції.

Основні доводи апелянтів стосуються неправильної кваліфікації дій обвинувачених з приводу того, що вони могли вчинити незаконне примушування потерпілого до виконання цивільно-правових зобов`язань.

Апеляційна інстанція вважає, що суд у вироку дав належну й правильну правову оцінку таким доводам захисту. У цій справі не встановлено цивільно-правових зобов`язань між обвинуваченими й потерпілим, а тому не може бути примушування до їх виконання. Такі зобов`язання перед обвинуваченими категорично заперечив потерпілий ОСОБА_75 . Цивільно-правове зобов`язання щодо коштів має мати належне документальне оформлення, якого не було. Посилання захисту на показання свідків ОСОБА_43 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 є безпідставними, оскільки за положеннями Цивільного кодексу грошові зобов`язання між громадянами не підтверджуються свідками.

Заперечення вини обвинувачених в тому, що що вони не позбавляли волі потерпілого, не заволодівали його автомобілем, не чинили насильства, не погрожували потерпілому, не отримували коштів переконливо спростовуються наведеними у вироку показаннями потерпілого ОСОБА_27 , свідків та процесуальними документами, які в сукупності підтверджують їх винуватість.

Посилання окремих захисників та обвинувачених на те, що вони не наносили побоїв, не погрожували потерпілому, не отримували кошти не виправдовує їх, оскільки, як встановлено судом у вироку, їх дії були конклюдентними, наперед взаємоузгодженими, вчинялися в їх присутності, були взаємодоповнюючими й обопільними і які потерпілий сприймав як погоджені дії однієї групи.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 про неналежний рівень його захисту його захисником позбавлений правового змісту. Він не ставив питання про його заміну. Його захисник належно й ефективно здійснював його захист.

Твердження захисника ОСОБА_15 про порушення реєстрації зміни підозри щодо ОСОБА_32 , про порушення норм підслідності цієї справи слід визнати необґрунтованими, оскільки апеляційний суд не виявив при цьому істотного процесуального порушення слідчими норм КПК України. Посилання уього захисника на незпоконність обшуку автомобіля обвинуваченого ОСОБА_78 не піжлягає задоволенню через те, що огляд цього автомобіля було проведено з дозволу його власника, що дозволено КПК України.

Доводи захисника ОСОБА_10 про те, що немає доказів того, що потерпілий ОСОБА_13 був позбавлений права керувати своїм транспортним засобом, спростовуються наведеними у вироку доказами, зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_71 . Її посилання на те, що затримання обвинувачених є планом потерпілого ОСОБА_13 , щоб не віддавати борг, позбавлений правового змісту, оскільки вироком суду доведено, що такого боргу не було.

Доводи захисника ОСОБА_12 щодо порушень при реєстрації та об`єднанні кримінальних проваджень у цій справі № 0000242, № 0000244 та 0000243 не є обґрунтованими, оскільки апеляційним судом не виявлено при цьому істотних проценсуальнихпорушень, які б ставили під сумнів законність досудового розслідування. Наведені нею доводи про ознаки підробки постанови слідчого про визнання потерпілим від 24 лютого 2019 (том 2 арк. 49) не дають правових підстав для визнання її тверджень обгрунтованими. Посилання апелянта на незаконність проведення обшуку автомобіля "Фольксваген" НОМЕР_7 через відсутність ухвали слідчого судді про такий дозвіл та наявність ухвали про відмову у наданні такого не є обгрунтованими. Вказаний огляд цього автомобіля було проведено з дозволу власника, що не суперечить закону. Доводи цього апелянта про порушення при оформленні протоколів про огляди речових доказів, про предявлення до впізнання, про отримання біологічних зразків не підтверджують при цьому істотних процесуальних порушень, які б були підставою для скасування вироку. Допит особи із застосуванням поліграфу не передбачений чиним КПК, тому відмова суду у цьому не є порушенням.

Посилання захисника ОСОБА_16 про незаконність внесення відомостей про грабіж майна потерпілого ОСОБА_27 слід визнати необгрунтованим, оскільки вказане внесення відомостей про злочин не місить істотних процесуальних порушень чинного КПК України.

Призначене обвинуваченим покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 ККУ, воно відповідає тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинувачених, є законним й справедливим. Немає підстав для його пом`якшення.

Цивільний позов потерпілого у цій справі вирішено відповідно до чинного законодавства, зокрема ЦКУ та КПК України, немає підстав для його зміни чи скасування.

За таких обставин апеляційний суд вважає вирок суду законним, обгрунтованим й вмотивованим, тому не вбачається підстав для задоволення поданих у справі апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , їх захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 з доповненнями захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення, вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.12.2022 року щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту її проголошення, засудженими - з моменту отримання її копії.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4