ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/7660/18 Номер провадження 11-кп/814/559/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника потерпілоїОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2018 року за №0001612, за апеляційними скаргами зі змінами прокурорів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на вирок Дзержинського районного суду м. Харків від 31 березня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст.190 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_11 у рахунок відшкодування майнової шкоди на користь:

ОСОБА_12 79 046 гривень 87 копійок;

ОСОБА_8 131 268 гривень 25 копійок;

ОСОБА_13 30 000 гривень;

ОСОБА_14 8 000 гривень.

Залишено без розгляду цивільний позов ОСОБА_15 .

Вирішено питання щодо речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_11 визнано винуватим і засуджено за те, що він 10 березня 2018 року в проміжок часу приблизно з 10 години до 10 години 30 хвилин по АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, шляхом обману заволодів належними ОСОБА_12 грошовими коштами в сумі 79 046 гривень 87 копійок.

Затим ОСОБА_11 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, шляхом обману заволодів чужим майном:

23 березня 2018 року в період часу приблизно з 19 години до 19 години 30 хвилин по АДРЕСА_3 належними ОСОБА_15 грошовими коштами в сумі 100 000 гривень;

25 березня 2018 року в проміжок часу приблизно з 18 години 15 хвилин до 18 години 50 хвилин по АДРЕСА_4 належними ОСОБА_8 грошовими коштами в сумі 5 000 доларів США, що станом на час кримінального правопорушення становило 131 268 гривень 25 копійок;

06 квітня 2018 року в період часу приблизно з 13 години до 13 години 20 хвилин по АДРЕСА_5 належними ОСОБА_13 грошовими коштами в сумі 30 000 гривень;

18 квітня 2018 року в проміжок часу приблизно з 13 години до 13 години 15 хвилин по АДРЕСА_6 належними ОСОБА_14 грошовими коштами в сумі 8 000 гривень.

В апеляційних скаргах зі змінами прокурори просять скасувати вирок Дзержинського районного суду м. Харків від 31 березня 2020 року, звільнити ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження.

У клопотанні захисник ОСОБА_7 за згодою обвинуваченого ОСОБА_11 просить скасувати вирок Дзержинського районного суду м. Харків від 31 березня 2020 року, звільнити ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.190 КК України через закінчення строків давності та закрити кримінальне провадження, цивільні позови залишити без розгляду. Згідно з клопотанням обвинуваченому зрозумілі та роз`яснені вказана підстава звільнення від кримінальної відповідальності, що має нереабілітуючий характер, її наслідки та ОСОБА_11 висловлено прохання про закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, міркування прокурора, яка просила задовольнити апеляційні скарги зі змінами, думку потерпілої, яка просила змінити вирок шляхом стягнення на її користь з ОСОБА_11 майнової шкоди за курсом НБ України станом на час такого стягнення, позицію захисника, який підтримав клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та зазначив про те, що ОСОБА_11 просив здійснювати судове засідання за його відсутності, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційних скарг зі змінами, клопотання та дійшла висновку про наявність підстав для їх задоволення з огляду на таке.

Статтею 417 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст. 284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав та наявності згоди з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності.

Тобто суд повинен звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.

Санкцією ч.2 ст.190 КК України (в редакції Закону України на час кримінального правопорушення) було передбачено покарання у вигляді: 1) штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 2) виправних робіт на строк від одного до двох років; 3) обмеження волі на строк до п`яти років; 4) позбавлення волі на строк до трьох років.

Наразі кримінальне правопорушення за ч.2 ст.190 КК України карається: 1) штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 2) виправними роботами на строк від одного до двох років; 3) обмеженням волі на строк до п`яти років; 4) позбавленням волі на строк до трьох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, відповідно до ч.3 ст.12 КК України (в редакції Закону України на час кримінального правопорушення) належало до категорії злочинів середньої тяжкості, за чинною ч.3 ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно з приписами п.3 ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону України на час кримінального правопорушення) особа звільнялась від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості й до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років. Чинні положення п.3 ч.1 ст. 49 КК України також регламентують, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину й до дня набрання вироком законної сили сплинули 5 років.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що останній епізод кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_11 учинив 18 квітня 2018 року.

Строки давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності не зупинялись, не переривались і станом на час апеляційного розгляду закінчились, оскільки з дня вчинення ОСОБА_11 останнього епізоду зазначеного вище кримінального правопорушення й до дня набрання вироком місцевого суду законної сили минуло 5 років.

На підставі викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуваний вирок належить скасувати та відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрити кримінальне провадження зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності, визначених у п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Отже, апеляційні скарги зі змінами й клопотання підлягають до задоволення.

При цьому, за змістом ст.129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру та позбавлений можливості вирішити цивільні позови в разі постановлення ухвали про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження.

Однак, колегія суддів роз`яснює, що ця обставина не перешкоджає потерпілим звернутися з аналогічними позовами в порядку цивільного судочинства, так як закриття справи на нереабілітуючій підставі у зв`язку із закінченням строків давності не звільняє ОСОБА_11 від обов`язку відшкодувати заподіяні його діями збитки та шкоду потерпілій стороні. У зв`язку з цим, твердження потерпілої, висловлені нею в судовому засіданні апеляційного суду, про зміну вироку в частині вирішення цивільного позову не вирішуються, між тим, можуть бути предметом розгляду й перевірки суду цивільної юрисдикції за доводами потерпілої.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги зі змінами прокурорів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , клопотання захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , задовольнити.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харків від 31 березня 2020 року щодо ОСОБА_11 скасувати, звільнити ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.190 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .