ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2797/23 Справа № 204/7495/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , подану на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_6 ,

встановила:

В провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 діючи умисно, всупереч врегульованим законом суспільним відносинам щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, керуючись злочинним умислом, спрямованим на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, діючи умисно за попередньою мовою групою осіб разом з ОСОБА_7 , незаконно придбав у невстановленому в ході досудового розслідування місці та не встановленого в ході досудового розслідування джерела, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 09:07 годин 04.04.2022, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс масою 25,9035 г, який незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Так, 09.04.2021 року об 09 год. 07 хв. в порядку ст. 208 КПК України проведено обшук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході якого виявлено та вилучено поліетиленовий згорток, який містить 34,0530 г подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на висушену речовину

становить 20,9035 г.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання, з метою збуту наркотичних засобів вчинене за попередньою змовою групою осіб, предметом яких були наркотичні засоби в великих розмірах та особливо небезпечні наркотичні засоби.

Під час судового засідання ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2023 року, продовжено строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 до 08 вересня 2023 року, включно.

Суд мотивував свої висновки тим, що ним враховано наведені прокурором ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність покарання в разі визнання його винним у вчиненні ним тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, з метою уникнення відповідальності має змогу переховуватися від суду в разі пом`якшення запобіжного заходу щодо нього; існує ризик того, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки на теперішній час органом досудового розслідування не в повній мірі задокументовано, зафіксовано та викрито злочинну діяльність; існує ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, з метою зміни їх показань та для подальшого уникнення кримінальної відповідальності; у зв`язку з тим, що обвинувачений ніде не працевлаштований, існує ризик скоєння ним інших кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів із метою заробітку грошових коштів.

При цьому, судом також враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, той факт, що на час обрання запобіжного заходу обвинувачений офіційно не працював; відсутність міцних соціальних зв`язків; згідно реєстру до обвинувального акту існують вагомі докази вчинення ним кримінального правопорушення, зазначеного в обвинувальному акті; тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винним; відсутність даних щодо його позитивної репутації.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 або встановити заставу у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як альтернативний запобіжний захід.

В обґрунтування зазначає, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою з порушенням положень ст.199 КПК України, посилаючись виключно на тяжкість покарання, що загрожує у випадку визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявність ризиків, які були встановлені при обранні запобіжного заходу.

Крім того, апелянт зазначає, що суд у постановленому рішенні допустив висловлення щодо його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення до того, як його вину було доведено, що порушує презумпцію невинуватості

Таким чином, посилаючись на положення п.1 ч.1 ст.438 КПК України ОСОБА_6 вважає, що вищевикладене є підставою для скасування такого рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони кримінального провадження, будучи належно повідомленими про дату та час судового розгляду, не з`ялився, про причини своєї неявки суд не повідомили, проте їх неявка у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За приписами ч.3 ст.331 КПК незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.2 ст.331 КПК вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Мотивуючи своє рішення щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК є тяжким злочином, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна, а також наявність, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

З такими висновками місцевого суду, погоджується й суд апеляційної інстанції, а тому доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо застосування до обвинуваченого інших, альтернативних запобіжних заходів, слід визнати безпідставними.

Враховуючи положення статті 28 КПК, а також те, що судовий розгляд кримінального провадження по суті обвинувачення ОСОБА_6 тільки розпочато, по справі ще не досліджено усіх доказів, тому суд апеляційної інстанції не вбачає надмірної тривалості тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою на даному етапі кримінального провадження.

З огляду на викладене колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, який з дотриманням вимог ст.ст.197,199 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, та належним чином мотивував своє рішення щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 08 вересня 2023 року. На переконання апеляційного суду вищенаведені обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та відсутні підстави для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту, на чому наполягає сам обвинувачений, оскільки вони не забезпечать його належної процесуальної поведінки на даному етапі кримінального провадження.

Доводи апелянта про недоведеність ризиків у поданому прокурором клопотанні оцінюються судом критично, оскільки доводи про нездійснення тиску на свідків, не переховування від слідства та не вчинення іншого кримінального правопорушення на день подання апеляційної скарги об`єктивно не можуть свідчити про те, що особа не буде вчиняти таких дій при обранні щодо нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Також, всупереч доводам апеляційної скарги судом були враховані положення п.1 ч.4 ст.183 КПК, та обґрунтовано прийнято рішення про недоцільність у даному випадку визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2023 року є законною, обґрунтованою, належним чином мотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 та 418, 419, 422-1 КПК, колегія суддів,-

ухвалила:

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_6 , до 08 вересня 2023 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу з обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4