Справа № 128/3676/23
УХВАЛА

Іменем України

17 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ Стрижавська виправна колонія №81 ОСОБА_4 ,

захисника засудженого ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 18 червня 2019 року Шевченківським районним судом Запорізької області за ст. 186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 13.07.2016 і остаточно призначено 6 років позбавлення волі із зарахуванням строку попереднього ув`язнення та рахувати строк відбування покарання з 01 лютого 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 засуджений 18 червня 2019 року Шевченківським районним судом Запорізької області за ст. 186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 13.07.2016 і остаточно призначено 6 років позбавлення волі із зарахуванням строку попереднього ув`язнення та рахувати строк відбування покарання з 01 лютого 2019 року.

ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст.81 КК України.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст.81 КК України ОСОБА_6 , оскільки він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, належних позитивних висновків для себе не зробив, вважає, що ОСОБА_6 не довів своє виправлення під час відбування покарання.

Представник державної установи Стрижавська виправна колонія №81 також заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст.81 КК України ОСОБА_6 , оскільки належних позитивних висновків для себе не зробив, вважає, що ОСОБА_6 не довів своє виправлення під час відбування покарання.

Засуджений та його захисник підтримали клопотання про умовно-дострокове звільнення, просили його задовольнити.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_6 раніше судимий:

- 17 жовтня 2005 року Акімовським районним судом Запорізької області за ст.ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік 6 місяців;

- 02 липня 2007 року Акімовським районним судом Запорізької області за ст.ст. 297, 15, 186 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.І, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 21 січня 2008 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.З, 357 ч.З, 186 ч.2, 70 ч.І, 70 ч.4 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі. Звільнений 17.12.2012 по відбуттю строку покарання;

- 08 квітня 2013 року Акімовським районним судом Запорізької області за ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.2,185 ч.2,185 ч.З, 70 ч.І КК України до 4 років позбавлення волі;

- 04 вересня 2014 року Акімовським районним судом Запорізької області за ст.ст. 185 ч.3, 70 4.4, 72 ч.5 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 18.11.2015 умовно - достроково не відбутий строк 1 рік 2 місяці 15 днів;

- 13 липня 2016 року Василівським районним судом Запорізької області за ст.ст. 186 ч.2, 71, 72 ч.5 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 30.10.2018 умовно - достроково не відбутий строк 1 рік 20 днів.

У даній справі засуджений 18 червня 2019 року Шевченківським районним судом Запорізької області за ст. 186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 13 липня 2016 року і остаточно призначено 6 років позбавлення волі із зарахуванням строку попереднього ув`язнення та рахувати строк відбування покарання з 01 лютого 2019 року.

Початок строку 01 лютого 2019 року, кінець строку 01 лютого 2025 року.

Відповідно до характеристики ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01 лютого 2019 року.

Під час тримання в державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» з 02 лютого 2019 року по 06 листопада 2019 року характеризувався наступним чином: до дисциплінарної відповідальності притягувався 2 рази, заохочення не застосовувалися.

З 06 лисопада 2019 року по 06 серпня 2021 року відбував покарання у державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», характеризувався наступним чином: до дисциплінарної відповідальності притягувався 3 рази та 4 рази заохочувався у встановленому законом порядку.

З 06 серпня 2021 року по 18 серпня 2021 року перебував на лікуванні у державній установі «Вільнянська спеціалізована психіатрична лікарня (№ 20)». Характеризувався наступним чином: до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не

застосовувалися.

З 18 серпня 2021 року відбував покарання в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)». Характеризувався наступним чином: до дисциплінарної відповідальності не притягувався, 1 раз заохочувався у встановленому законом порядку.

В державну установу «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» прибув 09 квітня 2022 року.

За час відбування покарання в установі даний засуджений характеризується наступним чином: допустив 1 порушення вимог встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочувався 2 рази у встановленому законом порядку, проте це не свідчить про сталість його виправлення. На виробництві установи не працевлаштований за власним бажанням. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу.

Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, з метою поблажливого ставлення до себе, притягувався до дисциплінарної відповідальності за нетактовну поведінку. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться посередньо, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, виконує лише під наглядом адміністрації. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки. За характером: говіркий, спокійний. Відповідно до ст.126 КВК України вважає свій освітній рівень достатнім. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямом «Підготовка до звільнення». Відповідно до ст. 127 КВК України не приймає участь у роботі самодіяльних організацій.

Соціально-корисні зв`язки втрачені. Згідно вироку суду вину у скоєному злочині визнав повністю. Згідно вироку суду має позов на суму 2184 гривень 14 копійок, однак виконавчі листи до установи не надходили. На профілактичному обліку в установі не перебуває. Згідно підсистеми «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту ОСОБА_6 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як витікає зі змісту вказаної статті кримінального закону, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у кожному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом покарання.

Суд виходить з того, що згідно положень закону, умовно-дострокове звільнення засудженого можливе за обов`язкової і одночасної наявності для цього підстав і умов саме в їх сукупності, в тому числі - не тільки щодо фактичного відбуття засудженим встановленої законом частини призначеного судом покарання, а й виправлення засудженого.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що всі вказані обставини в їх сукупності не свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженого, стійке становлення його на шлях виправлення, усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяли вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок в дисципліні праці і поведінці, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.

Таким чином, засуджений ОСОБА_6 на даний час не довів свого виправлення, а також факту недоцільності подальшого виконання призначеного покарання внаслідок досягнення цілей покарання в процесі його відбування, а тому, до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що дане клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст.81 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а засудженим - з дня отримання копії повної ухвали суду.

Копію ухвали, негайно, після її проголошення направити засудженому та начальнику Стрижавська виправна колонія №81. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя - ОСОБА_1