Провадження №: 1-кс/755/3756/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст. 284, 303, 304 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України за скаргою ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність органів досудового слідства у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 березня 2014 року за № 0002584, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив :

до цього місцевого суду 23 листопада 2023 року надійшла дана скарга «на бездіяльність органів досудового слідства в порядку ст. 303 КПК» у якій її автор вказує,покликаючись на ст. 110, ч. 1, 4 ст. 284 КПК, що наведене кримінальне провадження слід закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК, позаяк докази його вини у справі є суперечливими, а норми ст. 62 Конституції України передбачають, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду було визначено слідчго суддю ОСОБА_1 та передано матеріали за скаргою 24 листопада 2023 року.

Слідчий суддя перевіривши виконання вимог ст. 284, 303, 304 КПК України за скаргою приходить до наступного.

Частина 1 ст. 303 КПК наводить вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, […]; рішення […] про зупинення досудового розслідування […]; рішення слідчого про закриття кримінального провадження […]; рішення […] про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи […]; рішення, дії чи бездіяльність […] при застосуванні заходів безпеки […]; рішення […] про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій […]; рішення […] про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу […]; рішення […] про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків […] під час досудового розслідування; повідомлення […] про підозру (зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону) ; відмова […] в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу (існує не скасована постанова […] про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності).

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ст. 303 КПК України).

У скарзі про жодну з обставин передбачених ч. 1 ст. 303 КПК не йдеться. Розгляд скарги через призму п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК не є можливим, оскільки зміни, на підставі котрих застосується ця норма, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто після 16 жовтня 2018 року (див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII від 03.10.2017).

Тим паче, що зі скарги слідує, що особа, яка її подала просить слідчого суддю закрити кримінальне провадження у порядку п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК.

Однак, згідно ч. 3 ст. 26 КПК слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Закриття провадження у порядку п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК до повноважень слідчого судді не віднесене. Позаяк, саме прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження, у тому числі щодо підозрюваного, з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим або п`ятим цієї частини (абзац третій частини четвертої статті 284 із змінами, внесеними згідно із Законами № 187-IX від 04.10.2019, № 2617-VIII від 22.11.2018, № 2462-IX від 27.07.2022, № 2810-IX від 01.12.2022).

Тобто, у цьому випадку, сторона захисту мала б подати прокурору клопотання про закриття кримінального провадження та у разі його не розгляду, з дотриманням правил визначених ст. 220 КПК, звернутися до слідчого судді у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на таку бездіяльність.

Однак, до скарги не даного інформації про звернення з вказаним клопотанням до прокурора попередньо, апріорі, особа, порушує перед слідчим суддею таке питання - «прошу: кримінальне провадження … закрити на підставі п. 3 ч.1 ст. 284 КПК …».

Згідно даних відображених в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» ВССУ, які беруться слідчим суддею до уваги з огляду на положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» слідує, що у цьому контексті судом касаційної інстанції вказується на те, що слід зважати і на те, що бездіяльність стосовно відсутності реагування щодо вчинення певних процесуальних дій, може бути предметом оскарження лише тоді, коли скаржник попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись до слідчого. За відсутності такого попереднього клопотання слідчі судді приймають обґрунтовані рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою.

Також, ч. 9 ст. 284 КПК передбачає, що якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодексу, то слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, однак про ці обставини у скарзі не йдеться.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, враховуючи вказане, виходячи з ч. 4 ст. 304 КПК України, у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

З цих підстав керуючись ст. 284, 303-304, 369-372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, Суд ухвалив:

відмовити у відкритті провадження за скаргою.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1