Справа № 351/2390/23
Провадження № 1-кп/351/61/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорноморськ Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , з середньо- спеціальною освітою, неодруженого, не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, громадянина України,

обвинуваченого за ч.4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до змісту обвинувального акту від 20.09.2023 р. ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав обвинуваченого, керуючись ч. 3 ст. 337 КПК України, суд вважає за необхідне вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікаціївчиненого ним кримінального правопорушення, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України,за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, зокрема, 12.03.2013р. Іллічівським міським судом Одеської області за ст. 185 ч.1, 15, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до покарання у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі; 03.07.2013р. Іллічівським міським судом Одеської області за ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 69 ч.1, 70 ч.1 КК України до покарання у виді 2 роки позбавлення волі; 03.11.2017р. Чорноморським міським судом Одеської області за ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до покарання у виді 3 роки 3 місяці позбавлення волі; востаннє 09.04.2019р. Іллічівським міським судом Одеської області за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 09.10.2020, відносно якого у кримінальному провадженні №0000753 від 29.05.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та обвинувальний акт у якому 31.05.2023 скеровано до Приморського районного суду м. Одеси, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин проти власності при наступних обставинах:

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» строком на 30 діб, дію якого продовжено 14.03.2022 Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 30 діб, 18.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 30 діб, 17.05.2022 Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, 12.08.2022 Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, 07.11.2022 Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, 06.02.2023 Указом Президента України № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, та 01.05.2023 Указом Президента України № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб.

Так, 20 липня 2023 року у період воєнного стану, ОСОБА_4 , з с. Хутір-Будилів Снятинської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області приїхав у

АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 зайшов до магазину «Кондитерські вироби «Вацак», що знаходиться по АДРЕСА_4 , перед входом до якого знаходився велосипед марки «Shark», який на праві власності належав ОСОБА_6 та який остання, здійснюючи покупки у вказаному магазині, залишила без нагляду.

Вийшовши з приміщення магазину «Кондитерські вироби «Вацак», ОСОБА_4 вирішив таємно заволодіти велосипедом марки «Shark», який належав ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 20.07.2023 приблизно о 10:15 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу таємно, повторно заволодів велосипедом марки «Shark», який належав ОСОБА_6 .

В момент заволодіння ОСОБА_4 велосипедом марки «Shark» його дії були викриті потерпілою ОСОБА_6 , яка спостерігаючи за діями останнього та оцінюючи їх як викрадення, вибігла із магазину та, переслідуючи обвинуваченого, закликала зупинитись і повернути викрадене майно.

Однак, ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії викриті сторонніми особами, усвідомлюючи, що за його діями спостерігає ОСОБА_6 і оцінює їх як викрадення, не реагуючи на численні зауваження щодо припинення протиправної поведінки, з метою заволодіння та уникнення затримання, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, сів на велосипед ОСОБА_6 та використовуючи його, почав втікати від потерпілої, тим самим відкрито, повторно заволодів велосипедом марки «Shark», чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 3 700 грн.

ОСОБА_4 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для завершення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінченим з причин, які не залежали від його волі- через деформацію трансмісії велосипеда, не маючи реальної можливості розпорядитись викраденим велосипедом марки «Shark», покинув його у провулку неподалік від пам`ятника «Воїнам-інтернаціоналістам» та втік у невідомому напрямку.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_4 , який вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України,

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину визнав частково, заперечив свою винуватість у вчиненні грабежу (відкритому заволодінні майном), натомість визнав себе винним у таємному викраденні велосипеда повторно в умовах воєнного стану. Також обвинувачений не визнав повторність вчинення кримінального правопорушення, як обтяжуючу обставину. ОСОБА_4 прояснив, що 20.07.2023р. він приїхав до м. Снятин, зайшов у магазин, потім пішов на ринок. Коли повертався, біля магазину «Вацак», що за адресою: м. Снятин, вул. Т.Шевченка, помітив велосипед, який був у вільному доступі, і у нього виник умисел заволодіти ним. Він сів на велосипед та поїхав від магазину. Проїхав близько 200 метрів, після чого вдарився велосипедом об бордюр, ланцюг у велосипеді злетів і той перестав їхати. Тому залишив велосипед і пішов далі. Зазначив, що його ніхто не зупиняв, не кричав до нього, криків потерпілої не чув.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію ОСОБА_4 , вказав на необгрунтованість обвинувачення за ч. 4 ст. 186 КК України, вбачає в діях ОСОБА_4 таємне викрадення велосипеда повторно в умовах воєнного стану. Одночасно, захисник, пославшись на вимоги ч. 4 ст. 67 КК України та зважаючи на наявність повторності, як кваліфікуючої ознаки, заперечив наявність такої обтяжуючої обставини як повторність.

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст.186 КК України, підтверджується показами допитаних в судовому засіданні потерпілої та свідків про наступне.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 дала чіткі, недвозначні та послідовні пояснення про те, що в кінці липня 2023 р. вона перебувала в магазині «Вацак» у м. Снятин по вул. Шевченка. Біля вікна магазину вона залишила велосипед. Побачила, як невідомий чоловік, яким виявився обвинувачений, зайшов в магазин і вийшов, він видався їй підозрілим. Продавець, яка стояла обличчям до вікна, помітила, що чоловік забрав її велосипед, та повідомила їй про це. Тому потерпіла разом із свідком ОСОБА_7 вибігли за ним. Коли вони були на вулиці, обвинувачений знаходився на відстані декількох метрів від них. Вона звернулась до викрадача щоб той залишив велосипед, однак він продовжував відтягувати його до дороги. І тоді дуже швидко поїхав, проте перехожі та рух інших транспортних засобів йому заважали. Викрадач був нервовий і збуджений. Вона зі свідком бігли та переслідували його, кричала йому неодноразово про те, що велосипед належить дитині, що він чинить гріх, про залишення велосипеда та припинення правопорушення. Обвинувачений постійно озирався їх бачив та чув, йому було зрозуміло, що він продовжує відкрито викрадати велосипед. Переслідуючи обвинуваченого, вона була на відстані декількох метрів та майже його наздогнала. Думала, що він свідома людина і залишить велосипед, оскільки його побачили. Завдяки ОСОБА_7 вона забрала велосипед. Впізнала його на досудовому слідстві та в залі судового засідання. Після повернення велосипеда, в ньому була зігнута трансмісія. Просила покарати обвинуваченого не суворо, претензій до нього матеріального та морального характеру не має.

Із показів, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 вбачається, що він не може впізнати в режимі відеоконференції обвинуваченого, оскільки пройшло достатньо часу. Зазначив, що він підвозив одного чоловіка та двох жінок із станції в с. Хутір-Будилів до м. Снятин.

Із показів, допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , яка є продавцем та знайомою потерпілої, вбачається, що потерпіла зайшла в магазин, за нею зайшов обвинувачений, який зразу вийшов. І тут вона побачила, як він взяв велосипед. Тоді вона спитала потерпілу, чи це її велосипед. На що вона відповіла, що її. Повідомила потерпілій, що хлопець забрав його і поїхав. Після чого потерпіла вибігла ще з одним відвідувачем на вулицю. Повернулись із велосипедом, оскільки знайшли його. Зазначила, що обличчя викрадача не пам`ятає.

Із показів, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , який є знайомим потерпілої, вбачається, що він був відвідувачем у магазині. ОСОБА_9 побачила, як незнайомий чоловік взяв велосипед та повідомила про це потерпілу. Вони з потерпілою вибігли, кликали обвинуваченого та побігли за ним. Після чого той залишив велосипед. Зазначив, що дана подія відбувалася в липні 2023р. Викрадача впізнати не може. Під час процесуальних дій - впізнання та на фотознімках він не зміг впізнати обвинуваченого. Протокол він не читав, обвинуваченого не може впізнати, в поліції йому сказали, хто це міг бути. Також не впізнав обвинуваченого в режимі відеоконференції. ОСОБА_6 кричала, однак обвинувачений не зупинявся. Зазначив, що коли вибіг вслід за потерпілою, то обвинувачений був на відстані 20-30 метрів від нього та був обернений спиною. Вказав, що він не кликав обвинуваченого, кричала на обвинуваченого потерпіла. Потім ОСОБА_4 залишив велосипед і втік, коли побачив його.

Окрім показів потерпілої та свідків винуватість ОСОБА_4 доводиться зібраними у справі та дослідженими під час судового розгляду наступними письмовими доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000122 від 20.07.2023р., відповідно до якого 20.07.2023р. приблизно о 10.15 год. ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, відкрито заволодів велосипедом «Shark», що на праві власності належить ОСОБА_6 , який остання залишила без нагляду при вході у магазин «Кондитерські вироби «Вацак», що за адресою: м. Снятин, вул. Шевченка, 129 Коломийського району, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 3700 грн.;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_6 від 20.07.2023р.;

- протоколом огляду місця події від 20.07.2023р. із фототаблицями до нього, відповідно до якого проведено огляд прибудинкової території житлового багатоповерхового будинку, що за адресою: АДРЕСА_4 та оглянуто велосипед «Shark», будь-яких видимих механічних пошкоджень у велосипеді не виявлено, за допомогою дактилоскопії знято відбитки пальців із слідосприймаючої поверхні рами велосипеда;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.07.2023р., відповідно до якого ОСОБА_6 , в присутності понятих, упізнала особу ОСОБА_4 , який відкрито заволодів її велосипедом;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.07.2023р., відповідно до якого свідок ОСОБА_8 , в присутності понятих, упізнає особу, що відвозив 20.07.2023р. з с. Хутір-Будилів до м. Снятин;

- висновком експерта № СЕ-19/109-23/8623-ТВ від 24.07.2023р., відповідно до якого ринкова вартість бувшого в користуванні велосипеда марки «Crossride» моделі «Shark» рама чорно-синього та оранжевого кольорів розміром «13'» діаметр коліс «26'» в комплекті з матерчатою сумкою з написом «В-SOUL» та підніжкою велосипедною, вилученого в ході огляду 20.07.2023р., станом на 20.07.2023р. становила 3700, 00 грн.;

- довідкою за нерозкритим злочином, відповідно до якої оглядом камер відео спостереження, які розташовані неподалік місця вчинення злочину було зафіксовано зовнішні характеристики особи, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, під час подальшого огляду камер відео спостереження було встановлено рух особи злочинця до та після вчинення злочину.

Згідно із п.1 ч.2 ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Відповідно до ч.1 ст.229 КПК України забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, річ, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про її прикмети.

Досліджений в судовому засіданні протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2023р., відповідно до якого свідок ОСОБА_7 , в присутності понятих, упізнає особу, що відкрито заволоділа велосипедом ОСОБА_6 , слід визнати недопустимим доказом, оскільки, як повідомив в судовому засіданні сам ОСОБА_7 , він не міг впізнати особу викрадача, а протокол впізнання підписав, оскільки працівники поліції йому показали, хто був викрадачем велосипеда.

Відповідно до абзацу 3 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності" дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у Постанові від 14 червня 2018 року у справі №754/2834/16-к, розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп`яніння).

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом у Постанові від 15 листопада 2018 року у справі № 335/1893/16-к, відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», Так, грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном. Таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпорядитися вилученим майном (винести, передати іншим особам тощо).Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати як замах на грабіж. Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

А тому, покази обвинуваченого про те, що йому не було відомо про те, що його викрито після заволодіння велосипедом, він не чув криків потерпілої, через збудження та сторонні звуки на вулиці, суд оцінює критично. З послідовних показів потерпілої вбачається, що вона неодноразово кричала та вимагала від обвинуваченого припинити правопорушення та віддати велосипед, а обвинувачений неодноразово озираючись, бачачи та чуючи ці вимоги потерпілої, та усвідомлючи, що його викрито, продовжував тікати на велосипеді, яким незаконно заволодів.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який нейтрально характеризується за місцем проживання, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, згідно інформації, яка міститься в досудовій доповіді органу пробації у обвинуваченого ОСОБА_4 високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки, який він становить для суспільства, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

Також, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання.

Пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого судом не встановлено.

Керуючись ч. 4 ст. 67 КК України, та оскільки повторність є кваліфікуючою ознакою за ч. 4 ст. 186 КК України, суд відкидає як обтяжуючу обставину повторність. Інших обставин, які обтяжують покарання, не доведено.

Суд вважає, що відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілої щодо призначення обвинуваченому несуворого покарання, дають підстави призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання ближче до мінімальної межі , передбаченої санкцією ч. 4 ст. 186 КК України.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті, визначеній у ст. 50 КК України.

Питання про судові витрати за проведення експертизи суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України. Враховуючи, що експертиза проведена за рахунок держави, судові витрати за їх проведення необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 371, 373- 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 2031 (дві тисячі тридцять одну) грн. 59 коп..

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 25.07.2023р. на велосипед марки «Crossride» моделі «Shark».

Речовий доказ:

- велосипед марки «Crossride» моделі «Shark», який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 як власниці.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_10