Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/558/24

Номер провадження: 1-кс/511/129/24

09.02.2024 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0000099, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 8 лютого 2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що 7 лютого 2024 року біля 22:20 надійшло повідомлення від працівників прикордонної служби про те, що 7 лютого 2024 року біля 19:50 неподалік села Щербанка Роздільнянського району Одеської області, ними був зупинений автомобіль марки «Renault Megane Scenic», сірого кольору, н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив двох осіб чоловічої статті з метою їх незаконного переправлення через державний кордон України.

Далі, 8 лютого 2024 року було проведено огляд відкритої ділянки місцевості, а саме: поблизу встановленої прикордонної застави села Степанівка Роздільнянського району Одеської області, за результатом якого виявлено легковий автомобіль марки «Renault Megan Scenic», сірого кольору, н/з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , але фактично знаходиться у користуванні ОСОБА_5 .

У цей же день, слідчими проведено огляд мобільного телефону, який добровільно надав для огляду ОСОБА_5 власник мобільного телефону марки «Samsung Galaxy А10», чорного кольору, в чорному силіконовому чохлі, з ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з вставленою сім-картою абоненту мобільного зв`язку «Водафон» НОМЕР_4 та сім-картою абоненту мобільного зв`язку «Водафон» НОМЕР_5 , банківської картки «А-Банку» № № НОМЕР_6 , яку упаковано до сейф пакету ІNZ3032318 та грошових купюр в кількості 4 шт. номіналом по 100 доларів США: 1 купюра номіналом 100 доларів США, серія LL90206984Н, 1 купюра номіналом 100 доларів США, серія LL80692383D, 1 купюра номіналом 100 доларів США, серія МС46695814А, 1 купюра номіналом 100 доларів США, серія МС46695815А, які упаковано до сейф пакету EXP0307831.

За результатами огляду вищевказане майно було вилучено, оскільки має значення речового доказу.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 надіслав на адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

ОСОБА_5 надіслав на адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000099, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 8 лютого 2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України.

Частина перша статті 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до постанови слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 8 лютого 2024 року, вищевказане майно визнано речовим доказом.

Положення статті 98 КПК України регламентують, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно пункту першого частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також, слідчий суддя при розгляді клопотання врахував: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна.

Відносно розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

При цьому, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

На підставі встановлених обставин, а також зважаючи на те, що вилучене під час досудового розслідування майно має значення речового доказу та є підстави вважати, що в подальшому може бути використане, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає вказане клопотання обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0000099, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 8 лютого 2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження на наступне тимчасово вилучене майно, а саме: легковий автомобіль марки «Renault Megan Scenic», сірого кольору, н/з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , але фактично знаходиться у користуванні ОСОБА_5 .

Накласти арешт у вигляді заборони користування, розпорядження та відчуження на наступне тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А10», чорного кольору, в чорному силіконовому чохлі, з ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з вставленою сім-картою абоненту мобільного зв`язку «Водафон» НОМЕР_4 та сім-картою абоненту мобільного зв`язку «Водафон» НОМЕР_5 , що належать ОСОБА_5 ; банківська картка «А-Банку» № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_5 , яку упаковано до сейф пакету ІNZ3032318, грошові купюри в кількості 4 шт. номіналом по 100 доларів США: 1 купюра номіналом 100 доларів США, серія LL90206984Н, 1 купюра номіналом 100 доларів США, серія LL80692383D, 1 купюра номіналом 100 доларів США, серія МС46695814А, 1 купюра номіналом 100 доларів США, серія МС46695815А, які упаковано до сейф пакету EXP0307831, які добровільно видав ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1