Справа № 202/1119/24
Провадження № 1-кс/202/729/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 19.01.2024року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086, у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого повну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_7 , у невстановлений слідством час, однак не пізніше 18 години 00 хвилин 18.01.2023, у невстановленому слідством місці, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс.

Так, ОСОБА_7 , маючи кримінально-протиправний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу з метою його подальшого збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку від продажу наркотичного засобу, шляхом залишення в різних місцях на території міста Дніпра для подальшого отримання покупцями, 18.01.2024 року близько о 19.00 год. у месенджері «Телеграм» отримав фотознімок з координатами місцевості де розміщена закладка з наркотичним засобом. В подальшому ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу з метою його подальшого збуту, 19.01.2023 приблизно об 14.00 год. прибув за адресою м. Дніпро, вул. Батумська, 13, де під парканом, відповідно до отриманої фотографії побачив пачку з під цигарок з наркотичним засобом.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , маючи корисливий мотив, діючи з метою особистого збагачення, з прямим умислом на збут особливо небезпечного наркотичного засобу, 19.01.2023 о 15 год. 00 хв., перебував за адресою: АДРЕСА_2 , придбав та зберігав з метою подальшого збуту наркотичний засіб.

У цей же день, у період часу з 18 год. 20 хв. до 18 год. 45 хв., біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , під час проведення особистого обшуку ОСОБА_7 ,в рамках затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, в присутності двох понятих чоловічої статті, працівником поліції вилучено з вдягнутої на ОСОБА_7 сумки типу «бананка», пачку з під цигарок «parlament», в якій знаходився згорток з фольги обмотаний липкою стрічкою, в середині якого знаходились сліп пакет із жовтою кристалічною порошкоподібною речовиною, сліп пакет із біло голубою кристалічною порошкоподібною речовиною, сліп пакет із білою кристалічною порошкоподібною речовиною, та сліп пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору - масою 4,992 г відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів обіг яких заборонено. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-24/2926- НЗПРАП від 20.01.2024 року, речовина рослинного походження зеленого кольору масою 4,992 г є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 4,220 г.Таким чином, умисні дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у незаконному придбанні і зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, кваліфікуються за ч. 2 ст. 307 КК України.

20 січня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати особі у вчиненні кримінального правопорушення:

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та особистого обшуку затриманого, від 19.01.2024;

-протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного від 19.01.2024;

-протокол огляду місцевості за участю підозрюваного, від 19.01.2024;

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 від 19.01.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-висновок експерта № СЕ-19/104-24/2926-НЗПРАП від 20.01.2024;

-повідомлення про підозру ОСОБА_7 ;

-речовими доказами;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи особу підозрюваної та вчинене нею кримінальне правопорушення за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, з конфіскацією майна, знаючи про відповідальність передбачену санкцією інкримінованого їй кримінального правопорушення, орган досудового розслідування приходить до висновку про наявність ризиків вчинити підозрюваною дії, передбачені ст. 177 КПК України, тим самим не виконувати належним чином покладені на підозрювану процесуальні обов`язки, а саме:

-п.1 ч.1 ст. 177 КПК України: підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

-п.3 ч.1 ст. 177 КПК України: підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, у тому числі ще не допитаних, у цьому ж кримінальному провадженні.

-п.5 ч.1 ст. 177 КПК України: підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 під загрозою застосування максимального покарання за злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, пов`язаний з незаконним обігом психотропних речовин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років, з конфіскацією майна, знаючи про відповідальність передбачену санкцією інкримінованого їй кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування.

Також, орган досудового розслідування враховує той факт, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має.

Дана обставина підтверджує той ризик, що ОСОБА_7 може вчиняти нові корисливі кримінальні правопорушення, в тому числі збувати наркотичні засоби за грошові винагороди, для отримання засобів для життя, так як вона не має іншого джерела доходу. Окрім цього, орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 , в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавлення волі, може вчинити інше правопорушення, в тому числі продовжити кримінально - протиправну діяльність в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

У зв`язку з тим, що станом на сьогоднішній день не встановлено всіх обставин, в тому числі не встановлено джерело отримання підозрюваною наркотичних засобів, не встановлено інших можливих причетних осіб до вчинення кримінального правопорушення у сфері розповсюдження наркотичних засобів, необхідних для проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а також для визначення остаточної правової кваліфікації та винуватості (або невинуватості) в діях підозрюваного, орган досудового розслідування припускає, що ОСОБА_7 , знаходячись на волі, може перешкоджати досудовому розслідуванню іншим шляхом, а також впливати на свідків, які ще не допитані та не встановлені, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінально - протиправне діяння.

Слідчий посилається, що існують беззаперечні дані про наявність у матеріалах досудового розслідування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, не призведе до здійснення підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

В ході вирішення питання про визначення розміру застави необхідно враховувати, що збут наркотичних засобів відбувається з корисливою метою, яка передбачає отримання грошових коштів здобутих злочинним шляхом, а також враховуючи кількість вилучених психотропних речовин, що у своїй сукупності дає підстави вважати що підозрювана мала можливість здобути внаслідок своєї злочинної діяльність значну грошову суму, а отже орган досудового розслідування вважає за необхідне визначити максимальний розмір застави, визначений кримінальним процесуальним законодавством для вказаної категорії злочинів.

Слідчий вважає, що до підозрюваного ОСОБА_7 не може бути застосовано інші менш суворі запобіжні заходи, згідно п. 1- 4 ч.1 ст. 176 КПК України, бо вони не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків, передбаченим чинним законодавством, та забезпечити виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства.

В ході розгляду клопотання прокурор та слідчий клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просили відмовити в задоволенні клопотання та застосуванні найсуворішого виду запобіжного заходу, посилаючись на те, що підозра є необґрунтованою та ризики є недоведеними. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Просили врахувати відомості про особу підозрюваного, який є студентом, знаходиться на матеріальному забезпеченні у своїх батьків, має позитивні характеристики, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Також, просили у разі застосування альтернативного виду запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Захисником ОСОБА_5 подане письмове заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , в якому викладені аналогічні доводи, які зазначені під час судового засідання.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, дослідивши доводи клопотання та надані докази на його обґрунтування, вважає, доведеним що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке, відповідно до ст..12 КК України, є тяжким злочином, та передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Так, з доданих матеріалів клопотання вбачається, що підозра достатньо підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та особистого обшуку затриманого, від 19.01.2024; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного від 19.01.2024; протоколом огляду місцевості за участю підозрюваного, від 19.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 від 19.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; висновок експерта № СЕ-19/104-24/2926-НЗПРАП від 20.01.2024; повідомлення про підозру ОСОБА_7 ; вилученими речовими доказами та іншими матеріалами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Оцінюючи ризики, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий та прокурор.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, слідчий суддя враховує, введення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний контроль за процесуальною поведінкою підозрюваного.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваного, незаконно впливати на свідків, підтверджується тим, що підозрюваний будучі знайомим зі свідками, може шляхом вмовлянь, погроз чинити вплив на них, щоб останні змінили свої показання, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, на теперішній час підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, внаслідок чого не має постійного заробітку, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке вчинив з метою заробітку, у зв`язку з чим останній може вчинити нові кримінальні правопорушення, не маючи місця роботи та джерела доходу.

Слідчий суддя не входить в аналіз доказів обґрунтованість підозри, тому що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не може давати оцінку допустимості та належності доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки справа не розглядається по суті пред`явленого обвинувачення, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

Слідчий суддя також враховує доводи підозрюваного та його захисників, викладені на його користь, але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню встановлених процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо стану здоров`я підозрюваного, стороною захисту не надано доказів, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватись під вартою та проходити курс лікування в умовах спеціалізованої установи.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя наголошує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного зі збутом наркотичних засобів.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» ЄСПЛ визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Аналогічні висновки викладені й у рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», де вказано, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (п. 79).

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що будь-який інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою,не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування .

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з урахуванням особи підозрюваного, суд вважає за можливе визначити підозрюваному відповідний розмір застави.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями - серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити. Тому, слідчий суддя враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 116 800 (сто шістнадцять тисяч вісімсот) грн. 00 коп., що відповідає межі застави, встановленій п.2 ч.5 ст.182 КПК України. Окрім того, у разі внесення застави, на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким, чином клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів по 17 березня 2024 року включно.

Встановити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 116 800 (сто шістнадцять тисяч вісімсот) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця перебування;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на підозрюваного строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді діє по 17.03.2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1