Справа №639/4564/23
Провадження №1-кс/639/145/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному 11.07.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000620 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, з вищою освітою, одруженого, особи з інвалідністю 2-ї групи, офіційно працевлаштованого на посаді директора Територіального центру надання соціальних послуг Основ`янського району м. Харкова, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчоий СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Новобаварської окружної проратури м. Харкова ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

У клопотанні слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, тобто у скоєнні тяжкого умисного злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливості запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні, просив обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання в межах строків досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили в задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного та стан його здоров`я, наявність інвалідності ІІ групи, недоведеність у клопотанні в повному обсязі обставин, якими б доводилась наявність ризиків, на які посилається сторона обвинувачення.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані до суду докази, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000620 від 11.07.2023 р.

25.01.2024 ОСОБА_5 по вказаному кримінальному провадженню вручено складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України

З матеріалів досудового розслідування, копії яких було надано слідчому судді, вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, за обставин, наведених слідчим в повідомленні про підозру.

Необхідно зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення. Метою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, санкцією якох передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

З урахуванням тяжкості покарання, конкретних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , прокурором доведено наявність певних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Водночас, за змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому ОСОБА_5 не судимий, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; одружений; працює на посаді директора Територіального центру надання соціальних послуг Основ`янського району м. Харкова; за місцем роботи характеризується виключно позитивно.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 страждає рядом захворювань, є особою з інвалідністю ІІ групи.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

З урахуванням вищенаведених обставин, при розгляді клопотання встановлено, що наведені у клопотанні слідчого ризики не містять переконливого обґрунтування, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є винятковим, зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Фактично ці ризики, за переконанням слідчого судді, мають мінімізований ступінь їх здійснення, а слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели обставин, які свідчать про недостатність застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням ризиків, доведених слідчим та прокурором в суді та їх ступеня; даних про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію та факт офіційного працевлаштування; слідчий суддя вважає можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, а саме у вигляді домашнього арешту в нічний час лоби, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризикам, встановленим під час судового розгляду.

Прийшовши до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193-194, 196, 197, 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів в межах строків досудового розслідування, тобто до 25 березня 2024 року (включно), звільнивши його з-під варти в залі суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

-не залишати місце пироживання за адресою: АДРЕСА_1, в період доби з 22:00 години до 06:00 години наступного дня, за виключенням необхідності перебувати в безпечному місці в період оголошення сигналу тривоги, а також стаціонарного лікування в медичних закладах, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

-не відлучатися із м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити слідчому для подальшого пред`явлення до виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 29.01.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_7