Провадження № 1-кс/344/6596/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про відвід прокурора в рамках кримінального провадження № 0000171 від 02.03.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Сектором дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000171 від 02 березня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

Постановою дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 23.06.2023 року кримінальне провадження №0000171 було закрито, у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року у справі №344/13845/23 скасовано постанову дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження №0000171 від 02 березня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України та направлено матеріали провадження для досудового розслідування.

12 вересня 2023 року представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 на адресу суду подано заяву про відвід прокурору Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_7 , в обґрунтування чого заявник покликається на існування об`єктивних сумнівів у неупередженості прокурора в даному кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи заяву, заявник посилається на те, що в судових засіданнях судів першої та апеляційної інстанції щодо розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження прокурор наголошувала, що потерпіла сама винна у тому, що з нею сталось; потерпіла порушила особистий простір особи, яку ОСОБА_3 звинувачує у завданні їй тілесних ушкоджень ( ОСОБА_6 ); потерпіла порушила норми Конституції та законів України щодо її конфіденційності. Прокурор наголошувала, що не потрібно було підходити до ОСОБА_6 та не потрібно було її провокувати.

В судовому засіданні заявник та потерпіла заяву про відвід прокурора підтримали, просили її задовольнити.

Особа, якій заявлено відвід прокурор ОСОБА_7 на адресу суду направила заяву про розгляд заяви про відвід без її участі, в якій проти задоволення заяви про відвід заперечила, посилаючись на її необґрунтованість та відсутність передбачених законом підстав для відводу.

Проаналізувавши викладені в заяві доводи, заслухавши думку учасників провадження, звертаю увагу на наступне.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Формою процесуального реагування на прояви упередженого ставлення слідчого/прокурора до особи, яка бере участь в кримінальному провадженні, є подання такою особою заяви про відвід слідчого/прокурора в порядку ст.77 КПК України.

Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам - членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 на 114-й сесії «Про підвищення ефективності внутрішніх засобів правового захисту» декларує, що кожен, чиї права і свободи, викладені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На національному рівні, у ч. 2 ст. 80 КПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід прокурору з підстав передбачених ст.77 КПК України.

Так ч. ч. 3, 4 ст. 80 КПК України, передбачають, зокрема, що заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження , а заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

Зміст п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу прокурору - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Своєю чергою, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу кримінального провадження, як законність (ст. 9 КПК України).

Більше того, вимога щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження є головним обов`язком слідчого, що зафіксовано в ч. 2 ст. 9 КПК України.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенці ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор підлягає відводу, визначений частиною 1 ст. 77 КПК України.

Між тим, згідно з ч. 3 ст. 77 КПК України, прокурор не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.

Окреслюючи загальні завдання кримінального провадження, законодавець в статті 2 чинного КПК України вважає необґрунтований процесуальний примус до особи, яка бере участь в кримінальному провадженні, несумісним із поняттям «неупереджене розслідування».

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.

У рішенні «Меріт проти України» ЄСПЛ зазначав, що норма про вичерпання всіх національних засобів правового захисту не є абсолютною, як і не є такою, що застосовується автоматично; встановлюючи, чи була норма дотримана, необхідно враховувати відповідні обставини конкретної справи.

Оцінюючи вищенаведену інформацію в контексті приписів п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, слідчий суддя вважає, що висловлення прокурором в судовому засіданні апеляційного суду (відповідний доказ переглянуто слідчим суддею в судовому засіданні) однозначної позиції стосовно оцінки дій самої потерпілої та перекладання всієї вини у спірних правовідносинах на потерпілу унеможливлює подальше процесуальне керівництво даним прокурором досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000171.

З огляду на зазначене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, з метою усунення прояву будь-яких сумнівів в неупередженості органу обвинувачення та з метою виконання завдань кримінального провадження вважає необхідним відвести прокурора окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_7 від здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000171 від 02.03.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Відвести прокурора окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_7 від здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000171 від 02.03.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.09.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1