У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2024 Справа №607/583/24

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 29.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000119 від 12.12.2023 року, -

в с т а н о в и в :

09.01.2024 року заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, у якій просить скасувати постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 29.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000119 від 12.12.2023 року, з посиланням на необґрунтованість та незаконність вказаної постанови.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав подану ним скаргу на постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 29.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000119 від 12.12.2023 року та просив скасувати таку. В обґрунтування своєї скарги заявник додатково зазначив, що пневматичний пістолет, калібру 4,5 мм., про відкрите викрадення якого він 12.12.2023 року звернувся із письмовою заявою до Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області, на даний час органом досудового розслідування не знайдено. Також просив врахувати, що пістолет, який був визнаний речовим доказом в межах іншого кримінального провадження за №0000757 від 16 листопада 2020 року та на який було накладено арешт, це не той пістолет, щодо відкритого викрадення якого він звернувся із завою до прокуратури, а інший належний йому пістолет. Крім того, вказав на те, що в межах даного кримінального провадження слідчим не було допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що, на його переконання, також свідчить про неповноту здійснення слідчим досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні та ігнорування слідчим вимог процесуального закону щодо обов`язку всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, заяв та клопотань не подавав, що у відповідності до положень ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

На вимогу слідчого судді заступником начальника відділення СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 надані матеріали кримінального провадження №0000119 від 12.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 щодо поданої ним скарги, дослідивши скаргу з доданими до неї документами, оглянувши матеріали кримінального провадження за №0000119 від 12.12.2023 року, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Так, частиною 3 статті 8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено в ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та в ст.21 КПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст.55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до положень ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В ході судового розгляду слідчим суддею встановлено, що слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 12.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 29.12.2023 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000119 від 12.12.2023 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Як видно, закриваючи кримінальне провадження №0000119 від 12.12.2023 року, в мотивувальній частині постанови від 29.12.2023 року слідчий прийшов до переконання про відсутність у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, посилаючись на те, що ним не здобуто достатньо доказів для притягнення до відповідальності особи в порядку кримінального судочинства та повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого статтею 186 КК України, у зв`язку з чим, слідчий дійшов висновку про відсутність у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та наявність передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України підстав для закриття вказаного провадження.

Поряд з цим, слідчий суддя не погоджується з постановою слідчого від 29.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000119 від 12.12.2023 року та вважає її передчасною, з таких підстав.

У відповідності до ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

При вирішенні зазначеної скарги слідчий суддя враховує положення ч.2 ст.9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Також слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися виключно після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Положеннями пунктів 1, 2 ч.1 ст.91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

За приписами ч.5 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч.1 ст.284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя зауважує те, що у кримінальному процесуальному законі не встановлені чіткі критерії оцінювання постанови слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження.. КПК України містить вимоги до постанови як рішення слідчого, прокурора. Так, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження №0000119 від 12.12.2023 року встановлено, що слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 при закритті вказаного кримінального провадження вказаних вище вимог дотримано не було.

Із досліджених слідчим суддею матеріалів кримінального провадження №0000119 від 12.12.2023 року вбачається, що слідчим в рамках досудового розслідування зазначеного провадження було проведено лише дві слідчих дії, а саме: 27.12.2023 року було допитано ОСОБА_3 у якості свідка та 19.12.2023 року було здійснено допит ОСОБА_8 у якості свідка.

Як видно із матеріалів кримінального провадження №0000119 від 12.12.2023 року, крім протоколів допиту у якості свідків ОСОБА_3 від 27.12.2023 року та ОСОБА_8 від 19.12.2023 року, в таких містяться ще протоколи допиту свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 10.03.2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 09.08.2022 року та протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_3 від 25.08.2021 року, відтак допит вказаних осіб, в тому числі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 представником органу досудового розслідування (дізнавачем) здійснювався в іншому кримінальному провадженні, тобто в межах даного кримінального провадження вказаних осіб, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , слідчим допитано не було.

У зв`язку із наведеним слід зазначити про те, що у відповідності до положень ч.1 ст.65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань, а тому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід допитати у якості свідків саме в межах даного кримінального провадження з приводу відомих їм обставин, що підлягають доказуванню під час вказаного кримінального провадження.

При цьому жодних відомостей щодо об`єктивної неможливості проведення допиту у якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в межах даного кримінального провадження, чи повісток про виклик вказаних осіб до слідчого з метою їх безпосереднього допиту, в матеріалах кримінального провадження №0000119 від 12.12.2023 року, немає.

Крім того, із урахуванням повідомленої заявником в судовому засіданні інформації про те, що пневматичний пістолет, калібру 4,5 мм., щодо відкритого викрадення якого він 12.12.2023 року звернувся із письмовою заявою до Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області, на даний час органом досудового розслідування не знайдено, а пістолет, який був визнаний речовим доказом в межах іншого кримінального провадження за №0000757 від 16 листопада 2020 року та на який було накладено арешт, це не той пістолет, щодо відкритого викрадення якого він звернувся із завою до прокуратури, а інший належний йому пістолет, на переконання слідчого судді, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду даного кримінального провадження, слід повторно допитати у якості свідка ОСОБА_8 з приводу вказаних обставин.

Враховуючи вищевказані обставини, слідчий суддя доходить висновку про те, що слідчим не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

За таких обставин, скарга підлягає до задоволення, а тому слід скасувати постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 29.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000119 від 12.12.2023 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 110, 303, 304, 307, 308, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 29.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000119 від 12.12.2023 року задовольнити.

Постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 29.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000119 від 12.12.2023 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000119 від 12.12.2023 року (у одному томі) повернути до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити до ГУНП в Тернопільській області.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1