Дата документу 25.10.2023 Справа № 331/2886/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/2886/20 Головуючий в 1-й інст. ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/987/23 Доповідач в 2-й інст. ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст. 28 ст.365 України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2023 року, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 25 липня 2018 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, закрито на підставі абзацу 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України як таке, у якому строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 25 липня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, закрито на підставі абзацу 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України як таке, у якому строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що повідомлення про підозру та обвинувальний акт були складені після закінчення граничного строку розслідування кримінального провадження, передбаченого ст. 219 КПК України, оскільки ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження строків досудового розслідування даного кримінального провадження на шість місяців до 25 липня 2020 року, винесена з порушенням процесуальних норм, а тому не може тягнути за собою правових наслідків.

За таких обставин, строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчився 25 січня 2020 року.

В апеляційній скарзі прокурор не погоджується з судовим рішенням суду першої інстанції, вважає, що ухвала суду винесена з порушенням процесуальних норм, а тому не може тягнути за собою правових наслідків.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що прокурором ОСОБА_9 24 липня 2019 року винесено постанову про передачу матеріалів за підслідністю та доручено проведення досудового розслідування ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі. Після чого, матеріали кримінального провадження скеровано до прокуратури Запорізької області.

Супровідним листом прокуратури Запорізької області від 8 серпня 2019 року за вихідним №15-744вих.-19, кримінальне провадження разом із наглядовим провадженням та постановою про визначення підслідності повернуто до Запорізької місцевої прокуратури № 1 у зв`язку з відсутністю відомостей про вчинення кримінального провадження суб`єктом, визначеним ч. 4 ст. 216 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, а в даному випадку, оскільки підслідність не змінено, органом досудового розслідування є СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області.

Суд першої інстанції не врахував того, що кримінальне провадження до ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі не надходило, а отже слідчим досудового розслідування до провадження не приймалося.

Наголошує, що досудове розслідування здійснювалося СВ Олександрівським ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області з моменту внесення відомостей до ЄРДР і до 27 січня 2020 року.

У свою чергу, заступником прокурора Запорізької області 10 лютого 2020 року визначено нову групу прокурорів із числа прокурорів прокуратури Запорізької області, а заступником начальника Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_10 винесено доручення про проведення досудового розслідування та визначено групу слідчих 17 лютого 2020 року, що підтверджується даними про рух кримінального провадження.

Таким чином, слідчі ДБР розпочали досудове розслідування у кримінальному провадженні після отримання доступу до ЄРДР та після фактичного отримання матеріалів в паперовому вигляді, а отже прокурор ОСОБА_9 звертаючись до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 20 січня 2020 року з клопотанням про продовження строків досудового розслідування не порушила правила підсудності, враховуючи те, що органом досудового розслідування до цього часу залишився СВ Олександрівського ВП ДВП ГУПН в Запорізькій області.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Також просить дослідити документи: постанову від 24.07.2019 року, супровідний лист від 08.08.2019 року, супровідний лист від 14.08.2019 року, який долучений до апеляційної скарги, постанову прокурора від 27.01.2020 року, супровідний лист прокурора від 07.02.2020 року, який долучено до апеляційної скарги, роздруківку з ЄРДР про рух кримінального провадження, яка долучена до апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала апеляційну скаргу та зазначила, що досудове розслідування проводив належний орган, тому клопотання прокурора повинен був розглядати саме слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що постанова прокурора про визначення підслідності кримінального провадження за ДБР не була скасована, тому була обов`язковою. Саме ДБР повинно було здійснювати досудове розслідування даного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та підтримав позицію свого захисника.

За клопотанням прокурора в судовому засіданні апеляційного суду було також досліджено документи, зазначені у клопотанні прокурора (т. 2 а.с. 41-42, 43, 51-52, 207, 208, 209).

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, обвинуваченого та його захисника, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції у повному обсязі дотримався вказаних вимог, ретельно проаналізував доводи як сторони захисту, так і сторони обвинувачення, належним чином їх перевірив та надав змістовні відповіді, з наведенням докладних мотивів постановленого рішення.

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Статтею 283 КПК України встановлено форми закінчення досудового розслідування, однією із яких є звернення до суду з обвинувальним актом.

З аналізу наведених правових норм слідує, що початок та кінець досудового розслідування закон пов`язує із вчиненням чітко визначеної процесуальної дії: початок - в даному провадженні з моментом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а закінчення - зокрема, із направленням до суду обвинувального акту.

Відповідно до ч. 2 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

З огляду на абзац 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 25 липня 2018 року до ЄРДР були внесені відомості за номером кримінального провадження № 0000098 (т. 2, а.с. 31).

25 липня 2018 року постановою керівника органу прокуратури визначено групу прокурорів у складі прокурорів ОСОБА_11 та ОСОБА_9 (т. 2, а.с. 32).

24 липня 2019 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя задоволене клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження строків досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000098 від 25 липня 2018 року на шість місяців до 25 грудня 2019 року (т. 2, а.с. 38-40).

24 липня 2019 року прокурором ОСОБА_9 винесено постанову, якою досудове розслідування кримінального провадження № 0000098 від 25 липня 2018 року доручено проводити ТУ ДБР у м. Мелітополі, матеріали кримінального провадження направити до ТУ ДБР у м. Мелітополі для організації досудового розслідування, відповідні відомості негайно внести до ЄРДР (т. 2, а.с. 41-42).

Листом від 8 серпня 2019 року № 15-744вих19 виконувача обов`язків начальника відділу Прокуратури Запорізької області ОСОБА_12 на адресу Запорізької місцевої прокуратури № 1 направлені матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000098 від 25 липня 2018 року для усунення недоліків (т. 2, а.с. 43).

Відповідно до ч. 6 ст. 36 КПК України, Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу.

Разом з тим, даних щодо винесення керівником прокуратури Запорізької області постанови про скасування постанови прокурора ОСОБА_9 чи винесення постанови про визначення іншого органу досудового розслідування, зокрема Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, лист № 15-744вих19 від 8 серпня 2019 року матеріали провадження не містять.

Не містить даних щодо винесення таких постанов і розділ ІІ Реєстру матеріалів досудового розслідування, у якому є лише дані щодо винесення 24 липня 2019 року прокурором ОСОБА_9 постанови про передачу матеріалів за підслідністю та доручення проведення досудового розслідування.

Тобто постанова прокурора ОСОБА_9 від 24 липня 2019 року про передачу матеріалів кримінального провадження за підслідністю та доручення проведення досудового розслідування ТУ ДБР у м. Мелітополі не була скасована керівником прокуратури Запорізької області в межах повноважень, наданих йому ч. 6 ст. 36 КПК України, тому з цього моменту досудове розслідування повинно було проводитися слідчими органами ДБР.

Натомість, незважаючи на наявність не скасованої та обов`язкової до виконання постанови прокурора ОСОБА_9 від 24 липня 2019 року, 21 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя було задоволено клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження строків досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000098 від 25 липня 2018 року на шість місяців до 25 липня 2020 року (т. 2, а.с. 48-50).

Враховуючи, що на час звернення із клопотанням до слідчого судді (20 січня 2020 року) прокурор не мала повноважень процесуального керівника у даному кримінальному провадженні, і як наслідок повноважень звертатися з відповідним клопотанням, то ухвала слідчого судді про продовження строку досудового розслідування не відповідала вимогам закону.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 216 КПК України, досудове розслідування в даному кримінальному провадженні (за фактом нанесення тілесних ушкоджень співробітником правоохоронного органу) повинно проводитись слідчими органами ДБР.

На переконання колегії суддів, повернення матеріалів кримінального провадження листом № 15-744вих19 від 8 серпня 2019 року не може вважатися процесуальним рішенням про визначення іншого органу досудового розслідування або про скасування постанови прокурора ОСОБА_9 від 24 липня 2019 року, тому з моменту винесення цієї постанови, процесуальне керівництво даного кримінального провадження повинно було здійснюватися відповідним структурним підрозділом прокуратури, який здійснює нагляд за додержанням законів органами ДБР.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що клопотання про продовження строку досудового розслідування, яке було подане слідчому судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 20 січня 2020 року, як до слідчого судді, до територіальної юрисдикції належить розгляд цього клопотання, подане неналежним прокурором, до неналежного суду та містить невірні відомості щодо органу досудового розслідування, і як наслідок свідчить про невідповідність вимогам закону ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2020 року про продовження строку досудового розслідування.

Вказане також підтверджується тим, що оскільки органом досудового розслідування даного кримінального провадження повинно бути державне бюро розслідувань, то і клопотання прокурора про продовження строків досудового розслідування від 20 січня 2020 року повинно було бути поданим до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а отже розглядатися слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, а не Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Таким чином, встановивши факт порушення стороною обвинувачення строків досудового розслідування, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що кримінальне провадження фактично до ТУ ДБР у м. Мелітополі не надходило та слідчим органу досудового розслідування до провадження не приймалося, є неспроможними, оскільки кримінальне процесуальне законодавство пов`язує визначення підслідності саме з прийняттям процесуального рішення, а не з фактичним часом отримання матеріалів кримінального провадження органом досудового розслідування.

З огляду на вищевикладене, ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2020 року про продовження строків досудового розслідування кримінального провадження була винесена із порушенням процесуальних норм, тому строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчився 25 січня 2020 року, а повідомлення про підозру та обвинувальний акт були складені поза межами строку досудового розслідування.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2023 року, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 25 липня 2018 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, закрито на підставі абзацу 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України як таке, у якому строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4