Справа № 203/4194/23
Провадження № 1-кп/0203/772/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту на 2 місяці.

В обґрунтування клопотання послався на те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачена ОСОБА_5 може переховуватись від органів суду, оскільки вона обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину у сфері недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, за яким законом передбачено виключне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Обвинувачена може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки після відкриття матеріалів досудового розслідування ознайомлена із їх показаннями, місцями мешкання, засобами зв`язку, місцем роботи тощо. Тобто з метою спотворення чи зміни ними своїх свідчень, відмови від давання свідчень, надання завідомо неправдивих свідчень обвинувачена через інших осіб може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, яких під час судового розгляду ще не допитано. Крім того, остання може незаконно впливати на інших обвинувачених у кримінальному провадженні з метою узгодженості їх показів між собою за для ухилення її або інших обвинувачених кримінальної відповідальності за вчинене.

Встановлені досудовим розслідуванням обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаних ризиків, цілодобового продовження застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у даному провадженні є виправданим, оскільки з боку сторонніх споглядачів наявний суспільний інтерес до розгляду цього провадження, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом «Поваги до свободи особистості», що знайшло своє відображення в п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання.

Захисник ОСОБА_4 просив у задоволенні клопотання відмовити, пославшись на недоведеність обґрунтованості обвинувачення та наведених прокурором ризиків.

Обвинувачена ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні клопотання, зазначила, що має двох неповнолітніх дітей, її чоловік переніс операцію, тому цілодобове обмеження її в пересуванні є дуже тяжким запобіжним заходом,сім`я перебуває у скрутному становищі.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

09.08.2023 слідчим суддею Кіровського районного суд м. Дніпропетровська відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 30.08.2023.

11.09.2023 згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 30.09.2023, який в подальшому продовжувався на підставі рішень суду.

Строк дії запобіжного заходу спливає 30 грудня 2023 року.

Кримінальне провадження на даний час перебуває на розгляді суду. Підготовче засідання у справі не проведено, закінчити розгляд справи до 30.12.2023 є неможливим.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину у сфері недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, за яким передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Таким чином, існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачена ОСОБА_5 , враховуючи тяжкість можливого покарання може переховуватись від суду, оскільки невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватися від суду, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, яких під час судового розгляду ще не допитано, а також незаконно впливати на інших обвинувачених у кримінальному провадженні з метою узгодженості їх показів між собою за для ухилення її або інших обвинувачених кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки обвинувачується у вчиненні злочину г за попередньою змовою групою осіб.

При розгляді даного клопотання суд враховує, що ОСОБА_6 не порушувала покладені на неї ухвалою суду про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обов`язки, а також дані про особу ОСОБА_5 яка має сім`ю, двох дітей, 2009 та 2018 р.р. народження. Згідно з медичною випискою № 7193 ОСОБА_7 - чоловік обвинуваченої, переніс 05.12.2023 операцію з приводу грижі, після чого йому призначене лікування, йому обмежено фізичні навантаження.

Отже, з станом здоров`я чоловік не може самотужки забезпечити догляд за двома дітьми у повній мірі, а перебування ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом у період дії військового часу позбавляє її можливості повноцінно займатись доглядом за дітьми.

Враховуючи наведене, суд вважає, що достатнім продовжити ОСОБА_5 строк домашнього арешту на два місяці, заборонивши їй з 22 год. 00 хвил. до 6 год. 00 хвил. залишати житло, з покладенням на неї обов`язків: з`являтися за викликом до суду за першою вимогою;

повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На думку суду, вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення її належної процесуальної поведінки.

Керуючись ст. ст. 181, 194, 331, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку цілодобового домашнього арешту - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк домашнього арешту на два місяці, тобто до 29 лютого 2024 року включно, заборонивши їй з 22 год. 00 хвил. до 6 год. 00 хвил. залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- з`являтися за викликом до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити до 29.02.2024 року включно.

Роз`яснити обвинуваченій, що згідно ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченої, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали покласти на відділення поліції за місцем проживання ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора - процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали покласти на відділення поліції за місцем проживання ОСОБА_5 .

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.

Суддя - ОСОБА_1