У Х В А Л А

Справа № 348/2388/23

Номер провадження 1-кс/348/515/23

09 жовтня 2023 року м.Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 в порядку ст.206 КПК України на дії службових осіб Надвірнянського ТЦК, -

встановив:

До Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області 09.10.2023 року надійшла вищезазначена скарга, в який скаржник повідомила про те, що 06.10.2023 о 09.30 годині у м.Яремче службові особи Надвірнянського ТЦК без попереднього вручення повістки здійснили не задокументоване затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після не задокументованого затримання, уповноважені службові особи Надвірнянського ТЦК вилучили у ОСОБА_5 наявні при ньому документи та доставили останнього до Надвірнянського ТЦК під приводом примусового проходження ВЛК. Про таке затримання, умови тримання та місцезнаходження ОСОБА_5 до теперішнього часу скаржницю інших близьких родичів не повідомлено.

Скаржницею повідомлено суд, що в межах територіальної юрисдикції Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області знаходиться ОСОБА_5 , позбавлений свободи за відсутності судового рішення, яке б набрало законної сили й прямо б передбачало позбавлення його свободи з будь-якої іншої правової підстави.

На підставі ст..206 КПК України скаржник просить невідкладно розглянути скаргу, зобов`язати службових осіб Надвірнянського ТЦК негайно доставити ОСОБА_5 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Постановити ухвалу, якою звільнити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання скаржник ОСОБА_4 не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Представник Надвірнянського ТЦК в судовому засіданні повідомила, що 06.10.2023 під час роботи співробітниками Надвірнянського ТЦК спільно із працівниками поліції в м.Яремча виявлений громадянин ОСОБА_5 , якому роз`яснені права і обов`язки, а також правила військового обліку. Після чого, ОСОБА_5 добровільно направився з ними до Надвірнянського ТЦК. 06.10.2023 року він почав проходити лікарську комісію, а 09.10.2023 закінчив проходження комісії. Де перебував ОСОБА_5 з 06.10.2023 по 09.10.2023 вона не має такої інформації. За підсумками лікарської комісії ОСОБА_5 визнаний придатним до військової служби. Після чого, він написав заяву на отримання військового квитка, і наказом начальника Надвірнянського ТЦК від 09.10.2023 солдата ОСОБА_5 визнано таким, що вибув 09.10.2023 в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби. 09.10.2023 року ОСОБА_5 попереджений про кримінальну відповідальність за ст.366 КК України, і під підпис зобов`язаний з`явитись на 09.10.2023 о 17.30 для відправки до військової частини. Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_2 не має інформації про місцезнаходження ОСОБА_5 , який направлений для проходження військової служби.

Слідчим суддею оголошена перерва і надана можливість представнику Надвірнянського ТЦК встановити місцезнаходження ОСОБА_5 і повторно забезпечити його явку до слідчого судді.

У подальшому представником Надвірнянського ТЦК забезпечена явка ОСОБА_5 в судове засідання, який пояснив, що він 06.10.2023 добровільно направився до Надвірнянського ТЦК, 09.10.2023 пройшов комісію і мобілізований для проходження військової служби. У вихідні дні з 07.10.2023 по 08.10.2023 знаходився вдома. Після уточнюючих запитань, ОСОБА_5 пояснив, що він 06.10.2023 був затриманий і доставлений до Надвірнянського ТЦК для проходження лікарської комісії, з 06.10. до 09.10.2023 знаходився в Надвірнянському ТЦК, і не міг його залишити, оскільки його тримали працівники військкомату.

Відповідно до ч.ч.2-5 ст.206 КПК якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Відповідно до ст. 208 КПК України передбачено право затримання уповноваженою службовою особою без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, у визначених випадках.

Згідно зі статті 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

З системного аналізу вказаних статей КПК України, в сукупності з положеннями статті 2 цього Кодексу, можна дійти висновку, що загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини поширюються на будь-які випадки, незалежно від процедури, під час якої виникають відповідні обставини за якими особа позбавлена свободи, при цьому орган державної влади чи службова особа, які утримують особу під вартою, повинна довести існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду або наявність інших правових підстав для позбавлення свободи особи.

Свавільне затримання або арешт визнані грубим порушенням прав людини. У Загальній декларації прав людини, прийнятій 10 грудня 1948 р. Генеральною Асамблеєю ООН, наголошується: "Ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання" (ст. 9).

Відповідно до ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом;

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу;

e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг;

f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

2. Кожен, кого заарештовано, має бути негайно поінформований зрозумілою для нього мовою про підстави його арешту і про будь-яке обвинувачення, висунуте проти нього.

3. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "с" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

4. Кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до статті 29 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правничою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

Враховуючи викладене, слідчий суддя зазначає, що безпідставне затримання особи, а також позбавлення волі не на підставах і не в порядку встановленому законом є грубим порушення прав людини.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки забезпечують виконання військового обов`язку громадянами України. Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: взаємодіють з місцевими держадміністраціями з питань залучення громадян на військову службу та проходження громадянами альтернативної (невійськової) служби; ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; взаємодіють з місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування з питань військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; проводять серед населення рекламно-агітаційну роботу із залучення на військову службу за контрактом, службу у військовому резерві, вступу до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти; проводять агітацію, відбір, вивчення, оформлення документів кандидатів на військову службу за контрактом, у тому числі осіб офіцерського складу, та їх направлення до військових частин, навчальних військових частин (центрів); здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку); розробляють плани проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів, удосконалення системи оповіщення, збору та поставки зазначених мобілізаційних ресурсів на відповідній території; ведуть на відповідній території облік підприємств, які залучаються до виконання мобілізаційних завдань, а також облік людських і транспортних ресурсів, призначених для задоволення потреб оборони держави; здійснюють контроль за проведенням на підприємствах, у закладах освіти роботи з ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; видають довідки громадянам про проходження військової служби, зокрема про період участі у бойових діях для врахування до стажу ; звертаються до Національної поліції або її територіальних підрозділів щодо надання відомостей стосовно призовників про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості; звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; розглядають справи про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення; виконують інші функції відповідно до законодавства, здійснюють приписку допризовників до призовних дільниць; розподіляють призовників під час їх приписки до призовних дільниць і призову на строкову військову службу за видами (родами сил і військ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , іншими військовими формуваннями; організовують та проводять професійно-психологічний відбір громадян під час приписки до призовної дільниці, призову на військову службу, службу у військовому резерві, відбору кандидатів на військову службу за контрактом; беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань призову громадян на строкову військову службу, службу у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від призову на строкову військову службу, службу у військовому резерві; сприяють організації призовними комісіями проведення медичного огляду, обстеження та лікування призовників; здійснюють формування команд призовників для організованого їх відправлення на збірний пункт територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної АДРЕСА_1 та Севастополя; організовують з визначеною періодичністю проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів; оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік .

У відповідності до ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин .

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що службові особи Надвірнянського ТЦК не наділені повноваженнями на затримання, привід і позбавлення волі будь-яких осіб, зокрема військовозобов`язаних. Військовий облік і мобілізація зазначених осіб повинні відбуватись із дотриманням закону.

Скаржник у поданій скарзі вказує на незаконне затримання і позбавлення волі ОСОБА_5 з 06.10.2023 по теперішній час.

Разом з тим, сам ОСОБА_5 в судовому засідання дав суперечливі показання щодо свого затримання. Між тим, він підтвердив те, що службові особи Надвірнянського ТЦК проти його волі утримували його в Надвірнянському ТЦК в період з 06.10.2023 по теперішній час, що свідчить про застосування до ОСОБА_5 необґрунтованого примусу неуповноваженим на це органом і без передбаченого законом підстав.

Як встановлено слідчим суддею, під час розгляду справи службовими особами Надвірнянського ТЦК не доведене те, що ОСОБА_5 ухилявся від взяття на військовий облік або від проходження лікарсько-військової комісії, перешкоджав здійсненню призову на військову службу під час мобілізації, притягувався до відповідальності за порушення правил військового обліку, законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію або ухилявся від проходження військової служби, у зв`язку з чим на законних підставах затримувався органами поліції і доставлявся до Надвірнянського ТЦК для виконання ними своїх повноважень в межах встановлених законом, як і не доведена законність тримання ОСОБА_5 в приміщенні Надвірнянського ТЦК в період з 06.10.2023 по 09.10.2023, а тому слідчий суддя визнає безпідставним затримання ОСОБА_5 , привід і утримання в Надвірнянському ТЦК.

Та обставина, що ОСОБА_5 під час застосування необґрунтованого примусу визнаний придатним для проходження військової служби, отримав військовий квиток і направляється до військової частини, жодним чином не спростовують його незаконне затримання і тривале позбавлення свободи без передбаченого законом дозволу, що є порушенням прав людини.

З огляду на те, що службовими особами Надвірнянського ТЦК не доведена наявність правових підстав для позбавлення свободи ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення поданої скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 206 КПК України, -

постановив :

Зобов`язати військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 та соцпідтримки негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_4 та соцпідтримки АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 09.10.2023.

Повний текст ухвали проголошений 10.10.2023.

Слідчий суддя: ОСОБА_1