Справа № 946/567/24
Провадження № 1-кп/946/312/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003, за обвинуваченням

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, особи на піклуванні відсутні, не працюючого, судимого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області:

?13 вересня 2023 року за ст. 309 ч.1 КК України до одного року обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на дин рік;

?03 жовтня 2023 року за ст. 309 ч.1 КК України до 3 років обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України

встановив:

На початку грудня 2003 року ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів та зловживання довірою свого знайомого ОСОБА_3 під приводом необхідності поїхати до автостанції, завідомо знаючи, що в подальшому повертати велосипед не буде, отримав велосипед марки «MICHE» вартістю 3666,66 грн., заволодів вказаним велосипедом та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 3666,66 грн.

Своїми діями вчинив кримінальний проступок заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Частиною 2 ст. 12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

З урахуванням вказаного відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурором в порядку ч. 1 ст. 302 КПК України зазначене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана письмова заява ОСОБА_2 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_4 , за якою вони погодилися із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Разом із тим, обвинувачений також беззаперечно визнав свою винуватість.

Відповідно до вимог ст. 382 ч.1 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ст. 382 ч. 2 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові клопотання та заяви, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно обвинуваченого та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст.94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно обвинуваченого у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).

Досліджені судом матеріали, які долучені до обвинувального акта дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст. ст. 6567 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У матеріалах досудового провадження відсутні докази перебування обвинуваченого на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений не належить до осіб з інвалідністю.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог КК України та передбачених ним санкцій вважає, що штрафу в розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян достатньо, таке покарання повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення.

Разом із тим, обвинувачений вчинив даний злочин під час відбування покарання з випробуванням строком 2 роки за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 03 жовтня 2023 року за ст. 309 ч.1 КК України до 3 років обмеження волі.

У порядку, передбаченому ст. 78 ч.3 КК України, відповідно до вимог ст. 71 ч.1 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Вказані обставини є такими, що зумовлюють приєднання невідбутого покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 03 жовтня 2023 року за ст. 309 ч.1 КК України до 3 років обмеження волі, а також самостійного виконання покарання у вигляді штрафу відповідно до вимог ст. 72 ч.3 КК України.

Витрати на проведення експертних досліджень в розмірі 1135,92 грн. за висновком експерта № СЕ-19/116-24/129-ТВ від 10 січня 2024 року підлягають стягнення на користь держави у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.

Речовий доказ у справі велосипед марки «MICHE» вартістю 3666,66 грн., на який ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 січня 2024 року накладено арешт, повертається потерпілому у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України, а накладений арешт на речовий доказ підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України та призначити покарання штраф в розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 грн. ( п`ятдесят одна тисяча грн.).

У відповідності до вимог ст. 71 ч.1 КК України приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 03 жовтня 2023 року за ст. 309 ч.1 КК України до 3 років обмеження волі та остаточним покаранням вважати 3 роки обмеження волі та штраф в розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 грн. ( п`ятдесят одна тисяча грн.).

До набрання вироком законної сили запобіжні заходи не застосовувати.

Строк відбування покарання визначати з часу фактичного виконання обмеження волі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати 1135,92 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять грн. 92 коп.).

Арешт, накладений на речовий доказ за ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 січня 2024 року скасувати.

Речовий доказ по справі велосипед марки «MICHE» вартістю 3666,66 грн. вважати таким, що переданий потерпілому ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Головуючий суддя: ОСОБА_1