Справа638/1108/24
Провадження № 1-кп/638/1176/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 06 грудня 2023 року за № 0002976 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кривий Ріг, Дніпропетровської обл., українки, громадянки України, працюючої завідувачем аптечного пункту ФОП « ОСОБА_6 », зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2023 близько 16 год. 40 хв., екіпаж № 1204 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції у складі інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 1 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 1 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 під час несення служби на території Київського району міста Харкова, отримали на службовий планшет виклик, про те, що за адресою: м. Харків, вул. О. Гончара 5 водій автомобіля «Nissan Juke» днз. НОМЕР_1 має ознаки алкогольного сп`яніння та збирається їхати.

В подальшому, після зупинки транспортного засобу Nissan Juke» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , встановлено, що водієм є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має візуальні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова.

ОСОБА_5 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest або в закладі охорони здоров`я відповідно до вимог чинного законодавства, на що остання відмовилась.

Крім того, працівниками патрульної поліції було роз`яснено ОСОБА_5 , що вона вчиняє адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 130 КУпАП, а саме «Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

В подальшому, в період часу приблизно з 16 год. 40 хв. по 17 год. 06 хв., 05.12.2023, усвідомлюючи відповідальність за скоєння нею адміністративного правопорушення у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі у виді грошових коштів за не складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись поблизу будинку за адресою: м. Харків, вул. Данилевського, буд. 3, знаходячись біля службового автомобіля «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_2 , діючи умисно, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку та надання неправомірної вигоди службовій особі, тобто працівникам поліції, протиправно, бажаючи уникнути адміністративної відповідальності за скоєний нею адміністративного правопорушення, в особистих інтересах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання поклала до багажного відділення службового автомобіля «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_2 , грошові кошти у сумі 3000 гривень за укриття факту виявлення адміністративного правопорушення, з використанням наданого поліцейським службового становища.

Після чого, інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № 1 старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що дії ОСОБА_5 очевидно свідчать про надання неправомірної вигоди, поклавши до багажного відділення службового автомобіля «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_2 , грошові кошти у сумі 3000 гривень про надання неправомірної вигоди службовій особі, тобто надання неправомірної вигоди службовій особі, керуючись у своїх діях чинним законодавством України, а саме: Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вказаного діяння, інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № 1 старший лейтенант поліції ОСОБА_8 викликав слідчо-оперативну групу по лінії «102» для фіксації події кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 .

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.369 КК України тобтонадання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

16 січня 2024 року між прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана ОСОБА_5 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.1 ст. 369 КК України у повному обсязі, ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, надала в судовому засіданні пояснення про обставини викладені вище. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 має понести за вчинене нею кримінальне правопорушення передбачене за ч.1 ст. 369 КК України, а саме у вигляді штрафу у розмірі 2 (двох) тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор під час судового розгляду, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 369 КК України за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 369 КК України згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкістю висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про її особу, яка раніше не судима, обставини, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, а тому є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Таким чином, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України. ОСОБА_5 згідно даних наданих стороною обвинувачення, вважається раніше не засудженою, а тому слід затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Три грошові купюри номіналом 1000 гривень із серійними номерами: БП 0677755, АС2619429, БП 5357620, є предметом кримінального правопорушення та були використані як засіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Вказане кримінальне правопорушення є умисним кримінальним правопорушенням та за його вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, тому вказані три грошові купюри номіналом 1000 гривень із серійними номерами: БП 0677755, АС2619429, БП 5357620 підлягають спеціальній конфіскації на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадження відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 16 січня 2024 року між прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами кримінального провадження покарання вигляді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири) гривень.

Скасувати арешт накладений ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 11 грудня 2023 року.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речові докази: вказані три грошові купюри номіналом 1000 гривень із серійними номерами: БП 0677755, АС2619429, БП 5357620.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1