У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0001054 від 17.10.2023 року,-

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

28.12.2023 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 подав до слідчого судді вищевказану скаргу, в якій просить скасувати постанову старшого дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області від 16.12.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001054 від 17.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України.

В обґрунтування заявленого посилається на те, що 16.10.2023 року громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , був доставлений працівниками Національної поліції України в ІНФОРМАЦІЯ_4 під час спільної роботи з ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо виявлення осіб, які ухиляються від виконання свого військового обов`язку та не прибули до ІНФОРМАЦІЯ_2 під час загальної мобілізації. 16.10.2023 року гр. ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з ч. 2 ст. 210 КУпАП за порушення ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення від 16.10.2023 року. При перевірці військово-облікових даних працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що гр. ОСОБА_4 підлягає призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. 16.10.2023 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було доведено до гр. ОСОБА_4 інформацію про правила військового обліку та про наявність кримінальної відповідальності за ухилення призовника, військовозобов`язаного, резервіста від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ст. 337 КК України), ухилення від призову на військову службу, під час загальної мобілізації, на підставі Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» (Указом Президента України №735/2023 від 06.11.2023, затвердженого Законом України N3430-1X від 08.11.2023, з 16 листопада 2023 року було продовжено строк проведення загальної мобілізації в Україні на 90 діб), а також ознайомлено із порядком проходження військової служби. 16.10.2023 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було надано направлення гр. ОСОБА_4 як військовозобов`язаному на військово-лікарську комісію для визначення ступеня його придатності до проходження військової служби під час загальної мобілізації на особливий період та постановки на облік військовозобов`язаних, однак ОСОБА_4 відмовився від її проходження, що підтверджується актом фіксації факту відмови особи від проходження військово-лікарської комісії від 16.10.2023. В подальшому 16.10.2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було доведено до гр. ОСОБА_4 для ознайомлення та підпису попередження про правові наслідки, які можуть бути застосовані згідно з ст. 337 Кримінального кодексу України за ухилення особи від військового обліку. Незважаючи на надані роз`яснення та зроблене працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 попередження, ОСОБА_4 відмовився повторно від проходження військово-лікарської комісії для визначення ступеня його придатності до проходження військової служби.

Вказує, що дізнавачем неповно та поверхнево досліджено обставини справи, не здійснено жодних заходів щодо збирання доказової бази та відсутній будь який аналіз норм чинного законодавства України щодо ведення військового обліку військовозобов`язаних. Оскаржувана постанова містить посилання на норми законодавства без чіткого викладу обставин та застосування щодо них відповідних норм права.

Враховуючи вищевикладене, вважає постанову від 16.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0001054 від 17.10.2023 року передчасною, незаконною та необґрунтованою, а відтак такою, що підлягає скасуванню.

Позиції сторін кримінального провадження.

В судове засідання представник ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності.

Дізнавач у даному кримінальному провадженні в судове засідання не з`явився, про причини не повідомив, пояснень щодо обґрунтованості постановленої ним постанови не надав.

Слідчий суддя враховує, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Однак відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності представника скаржника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч.1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Тож, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, скаргу можливо розглянути по суті і в відсутність представника скаржника.

Частина 3 статті 306 КПК України передбачає, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши зміст поданої скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Старший дізнавач СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_5 постановив постанову від 16.12.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001054 від 17.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 337 КК України, за фактом ухилення від військового обліку та проходження ВЛК громадянином ОСОБА_4 .

З оскаржуваної постанови видно, що приймаючи вказане рішення дізнавач керувався ст. 40 та п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме те, що в діях громадянина ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 337 КК України, але наявний склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень глави 24 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Тобто наведені положення застосовуються у разі, коли на підставі доказів об`єктивно встановлена відсутність хоча б однієї ознаки складу кримінального правопорушення.

Правова природа даного виду оскарження процесуального рішення слідчого (детектива) та прокурора, в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає необхідність перевірки дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування та підстав закриття кримінального провадження.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, прийняттю слідчим, дізнавачем, рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, дізнавача, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих, дізнавачем, дій.

Відповідно до ч.ч.1-2 та ч.6 ст.223 КПК України, слідчими, дізнавачем (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч.1 ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, дізнавачем, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Разом з цим з матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавач не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, а саме: не отримав відповіді ІНФОРМАЦІЯ_6 та запит № 18581/106/25-2023 від 30.11.2023, з якого можна було би встановити чи перебуває військовозобов`язаний ОСОБА_4 на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , чи дійсно ОСОБА_4 01.02.2023 проходив медичний огляд в ІНФОРМАЦІЯ_7 , а відтак не виконав у повному обсязі вимог ст. 40 КПК України, не вичерпав можливості отримання доказів по справі, а тому є переконливими аргументи заявника про те, що оскаржувана постанова є передчасною.

Крім того, дізнавач в оскаржуваній постанові, вказуючи про відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, не зазначає, який саме елемент відсутній.

Дізнавач не скористався правом відстояти обґрунтованість розглядуваної постанови в судовому засіданні.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість висновку, викладеного дізнавачем в оскаржуваній постанові, а тому вважає недотриманими при постановленні такої вимог ст.ст. 2, 284 КПК України.

Як зазначено в ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Зі змісту ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки досудове розслідування за фактом ухилення військовозобов`язаного ОСОБА_4 проведено поверхово, неповно, без усебічного дослідження обставин справи, без проведення під час досудового розслідування необхідного обсягу перевірочних дій, які були би достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення

Керуючись ст.ст. 2,9,93,94,110,284,303,305,306,307,309,376 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Постанову старшого дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 16.12.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001054 від 17.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 337 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0001054 від 17.10.2023 року - повернути Ужгородському районному управлінню поліції ГУНП в Закарпатській області для подальшого досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7