Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9296/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 22.09.2023,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному цілодобового залишати житло за вказаною адресою крім випадків пов`язаних з врятуванням життя.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки, визначені ст.194 КПК України: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю або за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження, зокрема для проведення процесуальних дій; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; - утримуватись від спілкування із потерпілими, свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні коло яких визначить орган досудового слідства; -у разі наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади, зокрема до управління Державної міграційної служби України або до органу досудового розслідування, свій паспорт для виїзду закордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановлено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків до 22.11.2023 включно.

В задоволенні клопотання захисника про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляд нічного домашнього арешту - відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. При цьому, зазначає, що подане слідчим до суду клопотання містить формальний виклад обставин, мотивоване лише тяжкістю правопорушень та наявністю ризиків, за відсутності відповідних доказів у провадженні, в свою чергу, слідчий суддя фактично погодився з формальними доводами викладеними в клопотанні, висновки суду про можливість підозрюваного впливати на свідків, вимагати від них у різний незаконний спосіб надання неправдивих показів, а також перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, не ґрунтується на належних доказах, а є припущенням. Звертає увагу, що судом не взято до уваги, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, а зазначені ризики спростовуються наступним: проведено негласні слідчі дії, свідки допитані, протоколи їх допиту долучені до клопотання; проведено огляд місця події в ході якого вилучені всі можливі сліди та речові докази, тому вплинути на хід розслідування у підозрюваного немає можливості; ОСОБА_10 характеризується виключно позитивно, раніше не судимий, має вік 58 років, постійне місце роботи; підозрюваний є внутрішньо переміщеною особою, проживає сам, шлюб розірвано рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 07.02.2023 (справа 367/4499/22), не має інших джерел для існування крім заробітної плати, перебування під цілодобовим домашнім арештом позбавляє його можливості працювати і як наслідок винаймати житло, купувати продукти харчування; при цьому, покладені на підозрюваного обов`язки , визначені ст.194 КПК України, поза всяким розумним сумнівом здатні забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та достатні гарантії його явки в суд (орган досудового слідства), забезпечать швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Підсумовуючи викладене, вважає, що в ході судового розгляду клопотання слідчого, прокурором не доведено існування ризиків, які мають бути аргументовані у клопотанні, тому наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до норм ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладанням відповідних обов`язків, дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження №296/9296/23, в провадженні СУ ГУНП України в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000024 від 12.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України

20.09.2023 слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

21.09.2023 старша слідча СУ ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_11 звернулась до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допитів свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 20.09.2023; протокол огляду речей від 19.09.2023; протоколом обшуку від 20.06.2023 та вилученими документами в приміщенні кабінету № 409 КНП «Коростенська ЦМЛ КМР», що за адресою: м.Коростень Житомирської області, вул. Грушевського, 7; предметами і документами вилученими під час затримання 20.06.2023 року в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в приміщенні кабінету № 409 КНП «Коростенська ЦМЛ КМР», що за адресою: м. Коростень Житомирської області, вул. Грушевського, 7; протоколом про закінчення контролю за вчиненням злочину відкритим фіксуванням від 20.09.2023; іншими матеріалами провадження.

Наявні у провадженні докази, як вважає апеляційний суд, переконливо вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

При цьому, апеляційний суд вважає, що при застосуванні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_8 , як і фактичні обставини його вчинення (суть та характер).

Так, як убачається з матеріалів провадження, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України є тяжким, санкція якого передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду.

В даному випадку, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, з врахуванням фактичних обставин його вчинення, суті і характеру цього правопорушення. На думку апеляційного суду, цей процесуальний ризик є об`єктивно доведеним.

Наведені вище обставини дають достатні підстави стверджувати про обґрунтовану наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, як і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, як і високий рівень вчинити можливості підозрюваного вчинити інші кримінальні правопорушення, з огляду, на характер та послідовність вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_8 та того факту, що вчинення кримінальних правопорушень корисливого характеру є способом отримання доходів останнім.

В свою чергу, в даному випадку, є висока вірогідність того, що підозрюваний може незаконно впливати на відповідних учасників провадження, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 , як лікар-хірург КНП «Коростенська ЦМЛ КМР» та член комісії Коростенської міської ВЛК №1 при ІНФОРМАЦІЯ_2 , об`єктивно може незаконно впливати на осіб, у т.ч. із числа працівників установи, які ще не були допитані в якості свідків у кримінальному провадженні, а також осіб, які безпосередньо можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією. Слід врахувати і те, що підозрюваний ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки з іншими посадовими особами КНП «Коростенська ЦМЛ КМР», що опосередковано свідчить про можливість незаконно впливу на свідків у або осіб, що можуть бути свідками у провадженні, зокрема на зміст та обсяг їх показань та процесуальну поведінку; при цьому, такий вплив може здійснюватися безпосередньо чи опосередковано, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню.

Апеляційні посилання сторони захисту на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними.

Не залишено поза увагою слідчого судді і дані характеризуючі особу підозрюваного, зокрема, те, що підозрюваний раніше не судимий, має місце реєстрації та проживання, має виключно позитивні характеристики за місцем роботи та проживання, не одружений, стадію досудового розслідування.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків - можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше правопорушення, впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Апеляційні посилання сторони захисту на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними.

Таким чином, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати, підозру останнього у вчиненні кримінального правопорушення, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться, в тому числі, до притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, тому застосування запобіжного заходу до підозрюваного у виді домашнього арешту, забезпечить та гарантуватиме належну процесуальну поведінку та буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на цій стадії.

На переконання апеляційного суду, на даний час, саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, є цілком достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З огляду на об`єктивно існуючі обставини справи (провадження), характеру протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних, які характеризують особу останнього, на даний час, домашній арешт у визначений період доби буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий, прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

Як вважає апеляційний суд, саме обмеження свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло зможе гарантувати забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 та відповідатиме меті застосування запобіжного заходу з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дав належну оцінку усім доводам викладених в клопотанні про застосування запобіжного заходу та правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуального обов`язку, передбаченого ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора та захисника не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого Корольовського районного суду м.Житомира від 22.09.2023, якою застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням відповідних процесуальних обов`язків з строком дії 22.11.2023 включно, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: