ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/21203/23

Провадження № 1-кп/522/3048/23

15 листопада 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження за ЄРДР №0001387 від 16.10.2023, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпро, громадянин України, освіта середня, не одружений, офіційно не працевлаштований, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 338 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2023 року близько 23:06 год. ОСОБА_4 , після вживання алкоголю, знаходячись на розі вулиць Дерибасівська/Пушкінська в м. Одесі, де помітивши Державний Прапор України, встановлений на стяготримачі на фасаді будинку АДРЕСА_2 , демонструючи зневажливе ставлення до державних символів України, діючи умисно, з метою вчинення публічної наруги над Державним Прапором України, який згідно статті 20 Конституції України є державним символом України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, які порушують порядок використання державних символів України, принижують їх авторитет і бажаючи вчинити саме такі дії під час дії воєнного стану в Україні, у присутності сторонніх осіб руками пошкодив матерчату тканину Державного Прапору України, після чого був затриманий.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 338 КК України, визнав повністю.

За відсутності заперечень учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що стосуються особи обвинуваченого та вирішення процесуальних питань.

Так, в ході допиту обвинувачений ОСОБА_4 надав покази, у яких зазначив, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за обставин викладених у обвинувальному акті. Зокрема він перебував у м. Одесі, де святкував свій день народження, проходячи зі знайомою повз один з будинків, він помітив на фасаді будівлі на стяготримачі Державний Прапор України, схопив його руками та смикнув внаслідок чого порвав тканину з якої був виготовлений Прапор. Пояснити свій вчинок не може, у вчиненому щиро розкаюється.

З огляду на зазначене, з урахуванням показань обвинуваченого, суд вважає доведеним, поза розумним сумнівом, вчинення останнім кримінального правопорушення за встановлених обставин та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 338 КК України, як: публічна наруга над Державним Прапором України.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, особу винного, який не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра - не перебуває, раніше не судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає - щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи характер кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення останнього та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 338 КК України.

З урахуванням положень ст. ст. 176-179, 194, 374 КПК України суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Питання речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не пред`являвся.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 176-179, 194, 349, 368, 370, 374, 376, 392, 395, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 338 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

До набрання вироком законної сили продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зобов`язавши з`являтися за кожною вимогою до суду, а також поклавши обов`язок, передбачений ч.5 ст. 194 КПК України, - повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Речовий доказ: Державний Прапор України - вважати повернутим власнику майна КП ЖКС «Портофранківський».

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1