ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/915/23
Провадження № 11кп/818/827/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 03 квітня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному 20 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000093, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суджа, Курської області, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 03 квітня 2023 року засуджено ОСОБА_9 за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Ухвалено рішення щодо речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_9 визнаний винним в тому, що він 19 січня 2023 року, близько 23:00 год., знаходився разом зі своїм братом ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , де сумісно вживали спиртні напої. В ході вживання спритних напоїв між ними виник конфлікт, що стався на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході якого у ОСОБА_9 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Для цього, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись у кімнаті за вищевказаною адресою, узяв ніж та наніс один удар ОСОБА_6 в область грудної клітини спереду. Після чого, ОСОБА_6 почав тікати, а ОСОБА_9 його наздогнав та наніс ще один удар в область грудної клітини ззаду. Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження тулуба: колото-різану рану правої половини грудної клітини у 6 міжребер`ї по заднє-лопаточній лінії, проникаючу, в плевральну порожнину, що викликало правобічний пневмо-гемоторекс та колото-різане поранення передньої поверхні правої половини грудної клітини в 3 міжребер`ї по середньо-ключичній лінії, не проникаюче в плевральну порожнину. За ступенем тяжкості проникаюче колото-різане пошкодження з ушкодженням внутрішніх органів кваліфікується за критерієм тривалості розладу здоров`я, як тяжкі тілесні ушкодження. Надалі, ОСОБА_9 самостійно припинив свої протиправні дії.

До початку судового розгляду прокурор ОСОБА_8 подала до апеляційного суду заяву в якій, посилаючись на ст.403 КПК України відмовилася від апеляційної скарги на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 03 квітня 2023 року.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, не оскаржуючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, винуватості та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 , просить вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 03 квітня 2023 року за змістом змінити в частині призначеного покарання та застосувати до нього вимоги ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням.

В обґрунтування посилається на те, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання не в повній мірі врахував пом`якшуючі покарання обставини, а саме те, що обвинувачений вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, не судимий, працював та позитивно характеризувався за місцем роботи, потерпілий претензій не має, пробачив обвинуваченого та просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Окрім цього, просить врахувати, що обвинувачений проживає разом з матерію похилого віку та братом інвалідом, які потребують його допомоги.

Наведене, на думку захисника, свідчить про можливість застосування до обвинуваченого вимог ст.75 КК України та виправлення ОСОБА_9 без відбування покарання і звільнення від призначеного покарання з випробуванням.

Також зазначає, що судом не надано належної оцінки щодо можливості застосування до обвинуваченого ст.69, 75 КК України.

Водночас посилається на те, що судом необґрунтовано в якості обставин, що обтяжують покарання зазначені: вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, оскільки стан сп`яніння не доведений жодним доказом, а вчинення злочину відносно родича є надуманою обтяжуючою вину обставиною.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні вважала необґрунтованою апеляційну скаргу захисника та просила залишити її без задоволення.

Потерпілий в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу захисника.

Захисник в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, зваживши на доводи прокурора, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд в суді першої інстанції було проведено за процедурою, передбаченою ч.3 ст.349 КПК України, під час якого було допитано обвинуваченого ОСОБА_9 за пред`явленим обвинуваченням, досліджені наданні прокурором матеріали кримінального провадження та вивчено дані, що характеризують особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд кваліфікував дії останнього за ч.1 ст.121 КК України.

Разом з цим, захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі вказував на те, що судом необґрунтовано в якості обставин, що обтяжують покарання зазначені: вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, оскільки стан сп`яніння не доведений жодним доказом, а вчинення злочину відносно родича є надуманою обтяжуючою вину обставиною.

Такі доводи захисника по суті зводиться до оспорювання фактичних обставин вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення.

Натомість, як убачається із звукозапису судового засідання від 03 квітня 2023 року та журналу до нього (а.с.101-106), судом першої інстанції з достатньою повнотою роз`яснено обвинуваченому суть та наслідки розгляду кримінального провадження за спрощеною процедурою в порядку ч.3 ст.349 КПК України, перевірено добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_9 в присутності його захисника ОСОБА_7 , у зв`язку з чим суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань обвинуваченого та даних про особу обвинуваченого.

При цьому, обвинувачений докладно суду пояснив, що він разом зі своїм братом ОСОБА_6 сумісно вживали спиртні напої, та саме під час вживання спритних напоїв між ними виник конфлікт.

Окрім цього, відповідно до висновку Чугуївської центральної лікарні ім.М.І.Кононенка, складеному о 10 год. 40 хв. 20 січня 2023 року ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.59).

Таким чином, суд обґрунтовано визнав обставинами, що обтяжують покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повністю дотримані вимоги ч.3 ст.349 КПК України, оскільки сторони кримінального провадження після визначеного порядку дослідження доказів не оспорювали фактичні обставини вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.121 КК України, а саме у стані алкогольного сп`яніння та щодо близького родича - брата.

Отже, версія та доводи захисника про не доведення наявності обставин, що обтяжують покарання, мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відмови у задоволенні поданої апеляційної скарги в цій частині.

Самі обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, кваліфікація та винуватість ОСОБА_10 , встановлені судом першої інстанції у вироку, в апеляційній скарзі захисником не оскаржуються, а тому згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_9 , суд першої інстанції з урахуванням вимог та обставин, передбачених статтями 50, 65-67 КК України, правових позицій, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини та наслідки його вчинення, данні про особу винного, який в силу ст.89 КК України не судимий, не працює, за останнім місцем роботи характеризується позитивно, неодружений, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також судом врахована позиція потерпілого, який будь-яких претензій до обвинуваченого не має, пробачив його та просив не позбавляти волі.

Судом першої інстанції також були враховані й обставини, на які посилається апелянт, а саме щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини вчиненого злочину, а також активне сприяння розкриттю злочину, а також обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

З огляду на викладене, наявність щирого каяття, яку суд визнав в якості обставин, що пом`якшують покарання відповідно до вимог ст. 66 КК України, колегія суддів вважає призначене ОСОБА_9 покарання (його вид та строк) таким, що цілком відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам ст.50, 65 КК України, є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав вважати призначене судом першої інстанції покарання, явно несправедливим внаслідок суворості, оскільки воно призначено в мінімальних межах санкції статті закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, а звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети щодо його виправлення.

За таких обставини, апеляційні вимоги захисника про зміну вироку та застосування до обвинуваченого вимог ст.75 КК України, з урахуванням наведених ним доводів, належить вважати безпідставним та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на зазначені обставини та дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, колегія суддів також не вбачає правових підстав для застосування до ОСОБА_9 вимог ст.69 КК України та подальшого пом`якшення покарання, як на цьому акцентує апелянт.

Апеляційна скарга захисника не містить переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність висновків місцевого суду щодо правильності призначеного ОСОБА_9 покарання та справедливості обраного йому заходу примусу. При цьому вказані захисником в апеляційній скарзі обставини, що на його думку суттєво могли пом`якшити покарання, враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, у зв`язку з чим, покарання й було призначено обвинуваченому в мінімальних межах санкції статті закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, вирок суду щодо ОСОБА_9 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст.370 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 03 квітня 2023 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Колегія суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3