ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/9/24 Справа № 711/8777/23 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника власника

майна адвоката ОСОБА_7

власника майна ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 5 грудня 2023 року про накладення арешту на майно, подане під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000052, внесеного до ЄРДР 02 лютого 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,-

в с т а н о в и в :

28 листопада 2023 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси звернувся прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 з клопотанням про накладення арешту на речові докази, вилучені 21 листопада 2023 року під час обшуку автомобіля Hyundai Santa FE, коричневого кольору, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000052 від 02 лютого 2023 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 5 грудня 2023 року вказане клопотання задоволено.

Накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку автомобіля Hyundai Santa FE, коричневого кольору, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- банківські картки банку «ПриватБанк» в кількості 3 шт. за № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон Samsung IMEI-1 НОМЕР_5 , IMEI-2 НОМЕР_6 та сім-картку на номер НОМЕР_7 ;

- договір №ГП/70Г на 1 арк.;

- наказ Громадської спілки «Співтовариство виробників і споживачів бобових України» №11 від 27.06.2023 про службове відрядження за кордон на 1 арк.;

- додаток №1 до листа Громадської спілки «Співтовариство виробників і споживачів бобових України» на 1 арк.;

- мікро флеш-накопичувач на 16 gb №D975052508;

- автомобіль Hyundai Santa FE, коричневого кольору, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі (брелок) до вказаного автомобіля з пультом сигналізації із забороною розпоряджатися та будь-яким чином використовувати його.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що арешт на майно, яке відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, накладається з метою збереження речових доказів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 02 січня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Чекраси від 05 грудня 2023 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, апелянт зазначає, що розгляд клопотання прокурора про накладення арешту на майно відбувся без участі власника майна ОСОБА_8 . Копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_8 отримав тільки 25 грудня 2023 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отже вважає, що відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України 5-денний строк на подання скарги не було пропущено.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, та такою, що прийнята з порушенням норм КПК України.

Зокрема зазначає, що арештоване майно належить ОСОБА_8 на праві власності і не має ніякого відношення до обставин, що розслідуються в рамках кримінального провадження, вказує, що як сам ОСОБА_8 , так і будь-яка інша особа не має статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні. Будь-яких доказів можливої причетності ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, матеріали клопотання не містять, а отже органом досудового розслідування ніяким чином не доведено зв`язку з кримінальним провадження арештованого майна та його власника, що вказує на безпідставність накладеного арешту.

Також, на думку апелянта, не зазначено жодних підстав, які б свідчили про те, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та є необхідність для його збереження, як речового доказу.

Адвокат ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , вважає, що вказані обставини залишилися поза увагою слідчого судді, а тому висновок слідчого судді про наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, на його думку, є необґрунтованим.

Заслухавши доповідача, думку власника майна та його адвоката, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, як законну та обґрунтовану, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк, повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто у відсутності власника майна ОСОБА_8 . Як зазначає апелянт, про існування оскаржуваної ухвали про накладення арешту на майно дізнався тільки 25 грудня 2023 року. Вказане підтверджується копією рекомендованого повідомлення про отримання поштового відправлення, а також трекінгом Укрпошти, що міститься в матеріалах справи, у зв`язку з чим колегія суддів вбачає підстави для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000052 від 02 лютого 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України (незаконна діяльність з організації або проведення азартних ігор).

Органом досудового розслідування встановлено, що в порушення вимог Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» №768-IX від 14.07.2020 року, яким визначені правові засади здійснення державного регулювання господарської діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор в Україні, а також правові, економічні, соціальні та організаційні умови функціонування азартних ігор, група осіб незаконно, з метою отримання прибутку, на території Уманського району Черкаської області організували функціонування ряду закладів у сфері грального бізнесу.

За результатами проведення комплексних слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, також було встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення на території Уманського району Черкаської області причетні: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Встановлено, що зазначені вище особи, в порушення вимог Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» достеменно знаючи, що діяльність у сфері організації та проведення азартних ігор на території України може здійснюватися за наявності у суб`єкта господарювання відповідних ліцензій та виключно із використанням сертифікованого та підключеного до Державної системи онлайн-моніторингу грального обладнання та онлайн-систем організаторів азартних ігор, організували діяльність, пов`язану з проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор в ряді закладів, розташованих на території Уманського району Черкаської області, а саме незаконно встановили обладнання для електронних ігор персональні комп`ютери, підключені до мережі Інтернет, умовою гри на яких є внесення гравцем ставки, що дає змогу здійснити гру та отримати виграш, результат якого повністю залежить від випадковості.

Також органом досудового розслідування встановлено, що для організації незаконного функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор, використовується автомобільний транспорт, а саме: ОСОБА_8 - автомобіль Hyundai Santa FE, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_11 - автомобіль Lexus ES, д.н.з. НОМЕР_8 , ОСОБА_10 - автомобіль Mercedes 300, д.н.з. НОМЕР_9 , ОСОБА_9 - автомобіль Dodge Chargen, д.н.з. НОМЕР_10 , на яких зазначені особи пересуваються між гральними закладами, використовують автотранспорт для перевезення незаконно отриманих готівкових коштів, зустрічаються в них з іншими учасниками, які беруть участь в організуванні функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор.

В рамках даного кримінального провадження прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку автомобіля Hyundai Santa FE, коричневого кольору, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

У відповідності до положень п. 1 ч.2 ст.170, ч.5 ст. 170 КПК України слідчий суддя задовольнив клопотання органу досудового розслідування.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги - такими, що не заслуговують на увагу і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого (прокурора) про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст.171 КПК України, то слідчий (прокурор) повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого (прокурора) повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно, зазначене у ньому, оскільки вилучене під час санкціонованого обшуку майно, підпадає під ознаки ст. 98 КПК України, тобто має ознаки речових доказів, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, і є підстави для його збереження з метою подальшого розслідування кримінального провадження.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено належність майна і його відношення до розслідуваного кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, саме з метою збереження речових доказів.

Доводи представника власника майна, з яких він просить скасувати рішення слідчого судді, не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час апеляційного розгляду.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132,170-173 КПК України, наклав арешт на майно, зазначене у клопотанні прокурора, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2023 року про накладення арешту на майно, подане під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000052, внесеного до ЄРДР 02 лютого 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4