печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідування, яка полягає у не розгляді клопотання від 05.06.2023, у межах кримінального провадження №0000309 від 27.02.2023, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідування, яка полягає у не розгляді клопотання від 05.06.2023, у межах кримінального провадження №0000309 від 27.02.2023.

Мотивуючи подану скаргу, заявник вказує, що звернувся до уповноважених осіб Державного бюро розслідувань з клопотання в порядку ст. 220 КПК України, проте у визначений строк, сторона обвинувачення не повідомила його про результати розгляду такого клопотання.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином про причини неявки не повідомив.

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, подав до суду письмові заперечення, в обґрунтування своєї позиції, посилається на копії доданих до заперечень документів.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу та дослідивши додані матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

За матеріалами скарги слідчим суддею встановлено, що 05.06.2023 ОСОБА_3 звернувся до Державного бюро розслідувань з клопотанням від 05.06.2023, в порядку ст. 220 КПК України.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, предметом оскарження є бездіяльність уповноважених посадових осіб Державного бюро розслідування, яка полягає у не розгляді клопотання від 05.06.2023.

Згідно листа Заступника керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідування ОСОБА_4 від 27.07.2023 за вих. № 21836-23/10-2-04-01-9788/23, клопотання ОСОБА_3 - скеровано за належністю для організації розгляду до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, оскільки орган досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000309 від 27.02.2023 визначено за другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві.

Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що оскільки клопотання направлено для розгляду до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, то за будь - яких обставин, за відсутності вказаного клопотання, уповноважені службові особи Державного бюро розслідування позбавлені можливості прийняти рішення за результатними його клопотання.

Відтак, відсутня бездіяльність на яку посилається скаржник, оскільки Державне бюро розслідувань діяв в межах чинного законодавства та наданих йому повноважень і на виконання положень ст. 218 КПК України (місце проведення досудового розслідування).

Отже, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідування яка полягає у не розгляді клопотання, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 216, 218, 220, 303, 305, 306, 307, 309, 336 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідування, яка полягає у не розгляді клопотання від 05.06.2023, у межах кримінального провадження №0000309 від 27.02.2023 - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1