Справа № 487/7825/23
Провадження № 1-кс/487/4377/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001746 від 25.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2023 року прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 25.10.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001746 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просив накласти арешт на вилучене у ході проведення огляду транспортного засобу марки "Geely" державний номерний знак НОМЕР_1 в ході якого виявлено та вилучено: коробка із вмістом цигарок «Astru» без наявних марок акцизного податку у кількості 750 пачок; коробка із вмістом цигарок «Lifa Red» без наявних марок акцизного податку у кількості 500 пачок; коробка із вмістом цигарок «Royal Brut» без наявних марок акцизного податку у кількості 500 пачок; коробка із вмістом цигарок «Compliment Blue» без наявних марок акцизного податку у кількості 500 пачок; коробка із вмістом цигарок «Red Basio» із наявними наліпками ззовні схожими на марки акцизного податку у кількості 500 пачок; коробка із вмістом цигарок «Lifa Classic» без наявних марок акцизного податку у кількості 500 пачок; коробка із вмістом цигарок «Compliment Demi Slims 25 XXL» без наявних марок акцизного податку у кількості 480 пачок; коробка із вмістом цигарок «Blue» без наявних марок акцизного податку у кількості 500 пачок; коробка із вмістом цигарок «Urta filter cigarettes Slims» без наявних марок акцизного податку у кількості 500 пачок; коробка із вмістом цигарок «Ritm» без наявних марок акцизного податку у кількості 750 пачок; транспортний засіб марки "Geely" моделі «СК» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "Geely" моделі «СК» д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 ; ключ від автомобіля марки "Geely" моделі «СК».

Клопотання мотивоване тим, що вилучене у ході проведення обшуку майно може містити відомості, які можуть містити докази вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 199, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 КК України є необхідність накладення арешту на майно яке було вилучено в ході проведення огляду транспортного засобу марки "Geely" державний номерний знак НОМЕР_1 .

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати клопотання за його відсутності.

До судвого засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив відмовити у задоволенні клопотання, так як огляд проводився без законних підстав, зазначив, що добровільну згоду на огляд він не надавав.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України, ч. 2, регламентовано: При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Держава може вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів

Будь-яке втручання державного органу у права осіб повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Європейський суд звертає увагу на низку параметрів, яким повинні відповідати застосовані державою заходи щодо конкретних прав (наявність правових підстав для обмеження прав і свобод, що передбачає можливість обмеження права виключно в порядку, встановленому чинним законодавством; обумовленість обмеження легітимною метою; пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, яку держава намагалася досягти, запровадивши відповідне обмеження).

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0001746 від 25.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.10.2023 до ЧЧ Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП в Миколаївській області Цікорука С, про те, що на перетині вулиць просп. Центральний та вул. Бузника міста Миколаєва зупинено транспортний засіб марки "Geely" державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , в салоні якого під час поверхневого огляду було виявлено коробки із блоками цигарок, без наявник марок акцизоного податку.

25.10.2023 проведено огляд автомобіля марки "Geely" державний номерний знак НОМЕР_1 в ході якого виявлено та вилучено: коробка із вмістом цигарок «Astru» без наявних марок акцизного податку у кількості 750 пачок; коробка із вмістом цигарок «Lifa Red» без наявних марок акцизного податку у кількості 500 пачок; коробка із вмістом цигарок «Royal Brut» без наявних марок акцизного податку у кількості 500 пачок; коробка із вмістом цигарок «Compliment Blue» без наявних марок акцизного податку у кількості 500 пачок; коробка із вмістом цигарок «Red Basio» із наявними наліпками ззовні схожими на марки акцизного податку у кількості 500 пачок; коробка із вмістом цигарок «Lifa Classic» без наявних марок акцизного податку у кількості 500 пачок; коробка із вмістом цигарок «Compliment Demi Slims 25 XXL» без наявних марок акцизного податку у кількості 480 пачок; коробка із вмістом цигарок «Blue» без наявних марок акцизного податку у кількості 500 пачок; коробка із вмістом цигарок «Urta filter cigarettes Slims» без наявних марок акцизного податку у кількості 500 пачок; коробка із вмістом цигарок «Ritm» без наявних марок акцизного податку у кількості 750 пачок; транспортний засіб марки "Geely" моделі «СК» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "Geely" моделі «СК» д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 ; ключ від автомобіля марки "Geely" моделі «СК».

Постановою слідчого від 25.10.2023 вилучені речі визнані речовими доказами.

Органом досудового розслідування у клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є те, що вилучене у ході проведення обшуку майно може містити відомості, які можуть містити докази вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 199, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 КК України.

Як встановлено в судовому засіданні з наданих до клопотання документів, що у кримінальному провадженні № 0001746 від 25.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке розслідуються в даному кримінальному провадженні, не вказано хто є власником майна, а також не зазначено кому саме необхідно передати вказане майно на відповідальне зберігання.

Також, судом встановлено, що у клопотанні прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 171 КПК України, тобто не наведені конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження вилученим майном особами стосовно яких здійснюється розслідування вищевказаного кримінального провадження відповідно до витягу з ЄРДР.

З клопотання сторони обвинувачення взагалі не вбачається, для доказу якого факту чи обставин, пов`язаних з розслідуванням даного кримінального правопорушення прокурор просить накласти арешт на вказане у клопотанні майно, невідомої особи яка не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, також прокурором не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України.

Суд зазначає, що ст.30 Конституції України встановлено, що кожному гарантується недоторканність житла.

Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Відповідно до ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 ст.233 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Суд вважає, що на момент проведення огляду автомобіля марки "Geely" державний номерний знак НОМЕР_1 не існували підстави, передбачені ч.3 ст.233 КПК України для проведення обшуку без відповідної ухвали слідчого судді, пов`язані із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

В свою чергу в матеріалах провадження відсутня ухвала слідчого судді, яка б свідчила про те, що після проведення огляду він був легалізований.

За таких обставин суд констатує те, що в рамках вказаного кримінального провадження огляд автомобілю "Geely", реєстраційний номер НОМЕР_1 , був проведений без відповідного дозволу слідчого судді та в подальшому такий огляд не був легалізований.

Крім того, як зазначає власник майна ОСОБА_4 у поданій до суду заяві, добровільної згоди на проведення огляду він не надавав.

Частиною 1 ст.87 КПК України передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно з ч.2 ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Відповідно до ч.4 ст.87 КПК України докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Враховуючи те, що огляд автомобілю "Geely", реєстраційний номер НОМЕР_1 був проведений без відповідного дозволу слідчого судді та судом встановлено, що підстави, передбачені ч.3 ст.233 КПК України для проведення такого невідкладного огляду не існували, а також в матеріалах справи відсутні докази легалізації огляду, суд визнає, що огляд був проведений незаконно, що в подальшому тягне за собою недопустимість отриманих під час такого огляду доказів, а тому виключає можливість для накладення арешту на вилучене майно.

На підставі зазначених обставин, які свідчать про недоведеність достатності правових підстав для накладення арешту на майно, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданнями цього кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити.

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001746 від 25.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя ОСОБА_1