Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.11.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/286/21 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2021.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та громадянин Йорданії, мешканець АДРЕСА_1 , не одружений, непрацюючий, несудимий, засуджений:
- за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 02 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково.
Речові докази по справі: автомобіль марки «Шкода Октавія» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 залишено останньому, мотоцикл марки «КАWАSАКІ - ZЕРНYR 750», що знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_9 - залишено останньому.
Судові витрати по справі за проведення експертиз у розмірі 3289 грн стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави.
Згідно вироку ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
12.07.2018 близько 14 год 10 хв Аль-Хаватмі Із Фаваз Мохаммад, керуючи легковим автомобілем марки «Шкода Октавія», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись в м. Ужгороді по вул. Слов`янській Набережній у напрямку вул. Баб`яка, навпроти ЖК «Боздошт Еліт», діючи всупереч вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу їдучому назустріч водію ОСОБА_9 , який керував мотоциклом марки «КАWАSАКІ - ZЕРНYR 750», д.н.з. НОМЕР_2 , та рухався у
напрямку готелю Ужгород пл. Б. Хмельницького, розпочав маневр повороту ліворуч, не переконавшись у тому, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, створив своїми діями небезпеку для руху водію мотоцикла на такій віддалі, коли вже останній шляхом екстреного гальмування не мав технічної можливості зупинитися, у результаті чого між автомобілем марки «Шкода Октавія» та мотоциклом марки «КАWАSАКІ - ZЕРНYR 750», відбулося зіткнення на смузі руху мотоцикліста, внаслідок чого водій мотоциклу ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.
В доповненні до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що в суді першої інстанції його захисником заявлено клопотання про виклик та допит в судовому засіданні експерта, який здійснював судову інженерно-транспортну експертизу, а також свідків - понятих, які були присутніми під час складення протоколу огляду місця події та схеми ДТП, однак таке клопотання судом без достатніх мотивів відхилено. В наступному судовому засіданні стороною захисту заявлено повторне клопотання щодо виклику експерта, однак у його задоволенні судом в черговий раз було необґрунтовано відмовлено, а заявлене захисником клопотання про призначення додаткової судово - автотехнічної експертизи взагалі проігноровано. Також обвинувачений звертає уваги на те, що перший його допит як підозрюваного проведено без участі захисника, а неповнота протоколу огляду місця ДТП, невідповідність та суперечливість експертного висновку від 31.08. 2018, свідчать про упередженість досудового розслідування, що в свою чергу призвело до необґрунтованого судового рішення. Просить призначити у справі додаткову судову інженерно-транспортну експертизу, а також викликати і допитати в якості свідків понятих та експерта, яким здійснено судову інженерно-транспортну експертизу.
12.10.2021, 26.04.2022, 14.06.2022 та 14.09.2022 обвинувачений ОСОБА_7 та захисник-адвокат ОСОБА_6 подали до апеляційного суду письмові клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 та його представника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. При цьому враховується думка захисника-адвоката ОСОБА_6 , який не заперечив проти розгляду апеляційної скарги без участі обвинуваченого, який обізнаний про час і місце судового розгляду та наполягав на задоволенні його заяви про звільнення від кримінальної відповідальності за строками давності.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та клопотання, думку прокурора, яка не заперечила проти задоволення клопотань про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за строками давності, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухиляється від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Отже, суд встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 309/1201/15-к).
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України 12.07.2018, за яке передбачене покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років та останній відноситься до кримінальних проступків (ч. 2 ст. 12 КК України). Тобто, на день розгляду апеляційної скарги минуло понад три роки з дня вчинення ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення. Протягом цього строку останній не ухилявся від слідства або суду, а тому строки давності не зупинялись.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.07.2021 ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, що свідчить проте, що строки давності не переривались.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України визнав, а під час апеляційного розгляду подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття відносно нього кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
За змістом ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 у справі № 425/4506/15-к, дотримання умов, передбачених ч. 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, тому вважає за необхідне клопотання обвинуваченого задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 з доповненням до неї на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2021 щодо АЛЬ-ХАВАТМІ Із Фаваз Мохаммад задовольнити частково.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2021 щодо АЛЬ-ХАВАТМІ Із ОСОБА_11 скасувати.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_13 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України обвинуваченого ОСОБА_13 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України,- закрити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду вскладі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді