КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/498/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 179 КПК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

при участі:

підозрюваного ОСОБА_6 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, у м. Кропивницькому, в

апеляційному порядку, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 вересня 2023 року /у межах кримінального провадження № 0000959 від 16.04.2022/, якою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, громадянина України, розлученого, із неповнолітньою дитиною на утриманні, працює на посаді старшого інспектора відділу протидії кіберзлочинам в Кіровоградській області Департаменту кіберполіції Національної поліції, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 11 листопада 2023 року, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 371 КК України: незаконного проникнення до житла, незаконного проведення в ньому обшуку службовою особою, групою осіб за попередньою змовою; дій, які явно виходили за межі наданих повноважень, завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, що супроводжувались насильством та погрозами застосування насильства, та такі, що ображали особисту гідність потерпілого, за відсутності ознак катування, групою осіб за попередньою змовою; завідомо незаконного затримання, групою осіб, за попередньою змовою.

Фабула підозри полягає у наступному.

ОСОБА_6 , обіймаючи посаду старшого інспектора відділу протидії кіберзлочинам в Кіровоградській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України, і, відповідно, будучи працівником правоохоронного органу, який має діяти лише на підставі і у межах та спосіб, передбачених Конституцією України, законами України, порушуючи вимоги ст. ст. 19, 28, 30 Конституції України, ст. ст. 3, 7-8, 18, 29, 31, 37-38 Закону України «Про національну поліцію», ст. ст. 38, 41, 208, 209, 233, 234 КПК України, складену Присягу поліцейського, на початку квітня 2022 року (не пізніше 15.04.2022), разом із іншими поліцейськими відділу протидії кіберзлочинам в Кіровоградській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - виконуючи службові обов`язки у м. Кропивницькому, у невстановлений спосіб отримали інформацію про можливе вчинення шахрайства стосовно мешканця м. Харків ОСОБА_10 й причетність до вчинення цього кримінального правопорушення курсанта Льотної академії НАУ ОСОБА_11

' Отже, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , 15.04.2022, у ранковий час, перебуваючи у м. Кропивницький, не зареєструвавши належним чином отриману інформацію щодо можливого вчинення злочину стосовно громадянина ОСОБА_10 , за відсутності зареєстрованого належним чином в ЄРДР кримінального провадження, не маючи законних підстав для проведення слідчих, процесуальних та превентивних дій, вирішили самостійно встановити ОСОБА_11 та перевірити на причетність до обставин вчинення можливого злочину.

З цією метою у цей же день приблизно о 10:40 годині, вказані особи на автомобілі Daewoo Lanos чорного кольору, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , прибули до гуртожитку Льотної академії НАУ у АДРЕСА_2, де на підставі договору про тимчасове проживання №1035/18 ЖК від 01.09.2018 року (до 30.06.2022) одноособово проживав ОСОБА_11 .

При цьому, розуміючи відсутність належним чином зареєстрованої інформації щодо вчиненого злочину, відсутність зареєстрованого належним чином кримінального провадження та будь-яких доручень слідчого чи прокурора на проведення процесуальних та слідчих дій, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , з метою прикриття відсутності законних підстав для їх втручання, здійснення психологічного тиску на ОСОБА_11 , схилення його в подальшому до визнання вини у можливому вчиненні злочину, який не був належним чином зареєстрований, висловлюючи йому та працівникам гуртожитка хибні доводи щодо наявності кримінального правопорушення, та беззаперечної причетності останнього до його вчинення, з метою посилення психологічного тиску, виходячи за межи наданих їм службових повноважень, вирішили провести обшук у житлі ОСОБА_11 , затримати його та доставити до відділу протидії кіберзлочинам в Кіровоградській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України.

О 10:50 годині 15.04.2022 ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , перебуваючи у гуртожитку Льотної академії, звернулись до керівництва гуртожитку з вимогою провести їх до кімнати ОСОБА_11 , і на їх вимогу комендантом гуртожитка викликаний ОСОБА_12 , який провів працівників поліції до кімнати ОСОБА_11 .

Тоді ж, 15.04.2022, приблизно о 10:56 годині, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою між собою та ОСОБА_8 , за відсутності будь-яких, передбачених законами і нормативними актами, законних підстав, без дозволу ОСОБА_11 та відповідної ухвали суду, погрожуючи ОСОБА_11 притягненням до кримінальної відповідальності, проникли до житла - кімнати № АДРЕСА_2, в якій він на той час одноособово проживав, та в період часу приблизно з 10:56 години до 10:59 години, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , діючи умисно, спільно та узгоджено між собою та ОСОБА_8 , незаконно, без наявності ухвали слідчого судді, за відсутності законних підстав, без обов`язкового залучення понятих та застосування відеозапису, провели обшук за місцем проживання ОСОБА_11 у кімнаті АДРЕСА_2 .

У результаті проведення обшуку вилучили належне ОСОБА_11 майно - мобільний телефон, гаманець, банківські картки та документи, що встановлюють особу.

Безпосередньо після вилучення вказаних речей та документів, ОСОБА_8 , діючи умисно, спільно, узгоджено, групою осіб за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , виходячи за межі своїх службових повноважень та у порушення вимог закону, без законних підстав, без дозволу ОСОБА_11 та відповідної ухвали суду, також проник до житла - кімнати № АДРЕСА_2.

У подальшому, 15.04.2022, приблизно об 11:10, безпосередньо після проведення незаконного обшуку та вилучення вказаних речей та документів, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , перебуваючи за тією ж адресою, за відсутності будь-яких, передбачених законних підстав, незаконно затримали ОСОБА_11 , наказавши останньому покинути приміщення гуртожитку разом з ними.

ОСОБА_11 через підкорення наказу змушений був слідувати разом з працівниками поліції та з цього моменту був позбавлений можливості вільно пересуватись та спілкуватись.

Того ж дня, 15.04.2022, після виходу з гуртожитку, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на автомобілі Daewoo Lanos чорного кольору, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , приблизно об 11:20 годині доставили затриманого ОСОБА_11 до приміщення відділу протидії кіберзлочинам в Кіровоградській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України, де останнього завели в один із кабінетів відділу на першому поверсі будівлі і незаконні утримували там, без можливості вільного пересування та спілкування приблизно до 18:30 години цього ж дня.

ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , 15.04.2022, у період часу приблизно з 11:30 години до 18:30 години, перебуваючи у службовому кабінеті на першому поверсі будівлі, за відсутності будь-яких, передбачених законних підстав, незаконно позбавивши ОСОБА_11 можливості вільно пересуватись та спілкуватись, без роз`яснення, передбачених законодавством прав затриманого, без складання будь-яких, передбачених законом документів, здійснювали незаконний допит останнього, та, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, вимагали від нього зізнатись у вчиненні шахрайства стосовно ОСОБА_10

Крім того, ОСОБА_9 , за допомогою службового комп`ютера склав та роздрукував невстановлені документи, які він, діючи умисно, спільно, узгоджено, групою осіб за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , погрожуючи застосуванням фізичного насильства вимагали підписати, при цьому ОСОБА_11 підписувати вказані документи відмовився, у зв`язку з чим, ОСОБА_6 , діючи умисно, спільно, узгоджено, групою осіб за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , наніс декілька ударів рукою в область голови ОСОБА_11 , які завдали останньому фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, внаслідок чого ОСОБА_11 підписав запропоновані документи.

Після цього, приблизно о 18:30 годині, ОСОБА_8 вивів ОСОБА_11 з приміщення відділу та повернув мобільний телефон та гаманець.

У цей же день, розуміючи незаконність дій вищевказаних працівників поліції ОСОБА_11 звернувся до правоохоронного органу з заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Слідчий суддя постановив задовольнити частково означене клопотання та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Своє рішення суд мотивував наступним.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами клопотання та наданими прокурором доказами.

Враховано положення ст. 178 КПК України: вік підозрюваного, відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, місця роботи, наявність неповнолітньої дитини на утриманні.

Слідчий суддя прийшов до висновку про наявність ризику переховування від досудового розслідування та суду, але - не встановив наявність інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також і фактів на підтвердження того, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та дотримання ним процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення застави.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Вважає, що слідчим суддею, при обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не достатньо враховано наявних ризиків, а саме: можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків; продовжити чи повторити незаконну поведінку.

Переконаний, що ОСОБА_6 може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

Підозрюваний, маючи достатній досвід ведення ОРД, може, використовуючи службове становище, самостійно або за допомогою набутих під час проходження служби зв`язків, впливати та чинити тиск на потерпілого та/або свідків, в тому числі із використанням сучасних технологій (через мережу Інтернет, соціальні мережі, тощо).

Прокурор зауважує, що підозрюваними перед обшуком вжито заходів щодо приховування службових комп`ютерів, мобільних телефонів, транспортних засобів.

При цьому, слід враховувати й тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_6 винуватим.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, серед яких тяжке умисне, вчинені вони групою осіб, за попередньою змовою, з погрозою застосування фізичного насильства й застосуванням такого стосовно потерпілого.

Крім того, слід враховувати, що вчинення всіх трьох інкримінованих кримінальних правопорушень пов`язане із виконанням підозрюваним своєї службової діяльності, - обов`язків поліцейського, до того ж під час воєнного стану, що суттєво негативно впливає на авторитет правоохоронних органів в цілому.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_6 , який заперечив апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

У відповідності до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Мета і підстави застосування запобіжних заходів регламентовані ст. 177 КПК України: ч. 1 цієї норми закону - Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується ; ч. 2 цієї норми закону - Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України: Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлює ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

Як висловився ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії», врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 371 КК України: незаконного проникнення до житла, незаконного проведення в ньому обшуку службовою особою, групою осіб за попередньою змовою; дій, які явно виходили за межі наданих повноважень, завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, що супроводжувались насильством та погрозами застосування насильства, та такі, що ображали особисту гідність потерпілого, за відсутності ознак катування, групою осіб за попередньою змовою; завідомо незаконного затримання, групою осіб, за попередньою змовою.

У представлених матеріалах існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача про можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.04.2022, заява про вчинення злочину, протокол огляду місця події від 15.04.2022 із фототаблицями, протокол тимчасового доступу до речей і документів від 01.08.2022 із додатками, протоколи допиту та додаткового допиту потерплого ОСОБА_11 від 12.05.2022, від 22.06.2022, від 24.08.2022, протоколи допиту свідків ОСОБА_13 від 07.07.2022, ОСОБА_14 від 05.07.2022, ОСОБА_12 від 31.08.2022, додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 23.08.2023, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із довідками від 30.08.2022, 31.08.2022, протоколи проведення слідчого експерименту від 31.08.2022, протокол огляду оптичного диску від 12.09.2022.

Вказані кримінальні правопорушення є умисними, тяжкими, нетяжким злочинами, кримінальним проступком, найтяжче із інкримінованих передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Кримінальне правопорушення інкримінується вчиненням в умовах воєнного стану.

Тож, слушними визнаються посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що вчинення всіх трьох інкримінованих кримінальних правопорушень пов`язане із виконанням підозрюваним своєї службової діяльності, - обов`язків поліцейського, суттєво негативно впливає на авторитет правоохоронних органів в цілому, тим більше у теперішній час; колегія суддів вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_6 розлучений, на утриманні має неповнолітню дитину, місце проживання та роботи - в цілому, має міцні соціальні зв`язки, не судимий.

Разом із тим, зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_6 , об`єктивно, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, в тому числі шляхом виїзду до територій, тимчасово непідконтрольних Україні.

Існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб, незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, зважаючи на: обізнаність підозрюваного ОСОБА_6 із характером, механізмами та методами ОРД, набуті зв`язки під час проходження служби у правоохоронних органах, займану службову посаду.

Враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Тож, слідчим суддею надано не повної оцінки всім обставинам, не взято до уваги всіх фактів, тому обрано занадто м`який запобіжний захід, не спроможний забезпечити належного дотримання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та виконання завдань кримінального судочинства.

Наявність у підозрюваного сім`ї, місця проживання, тощо, - уособлено не зменшує наявність виявлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та, зважаючи на встановлені зазначені вище обставини, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, не зможе гарантувати дотримання належної процесуальної поведінки і повного виконання своїх процесуальних обов`язків підозрюваним у разі обрання найбільш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Зважаючи на зазначене вище, колегія суддів вважає, що достатнім запобіжним заходом для запобігання виявленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного стане запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений апеляційним судом період доби, який за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує гідність підозрюваного ОСОБА_6 у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обумовлений процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Щодо доводів прокурора про необхідність застосування стосовно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - вказане не відповідає встановленим обставинам та ризикам.

Враховується, що наразі відсутні об`єктивні факти і докази на те, що підозрюваний намагається, намагатиметься або має намір знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Аналогічно ризик вчинити інше кримінальне правопорушення - не підтверджується фактичними даними.

ОСОБА_6 не судимий, до кримінальної, адміністративної відповідальності не притягався, тобто, за відсутності кримінальної історії минулого підозрюваного та належних доказів про його протиправну поведінку у матеріалах клопотання - неможливо стверджувати про схильність підозрюваного до асоціальної, протиправної поведінки, до вчинення ним протиправних вчинків.

Крім того, береться до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 має сталі соціальні зв`язки, не судимий, задовільно характеризований.

До того ж, наявні на теперішній час ризики - мінімізуються та нівелюються покладенням судом апеляційної інстанції на підозрюваного ряду обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Відтак, доводи апеляційної скарги прокурора - є такими, що заслуговують на увагу, частково знайшли своє підтвердження.

Згідно із п. 2) ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відтак, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу слідчого судді і постановляє нову ухвалу.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 вересня 2023 року /у межах кримінального провадження № 0000959 від 16.04.2022/, якою стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 11 листопада 2023 року, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - скасувати.

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення застави - задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці, у період доби з 20 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин.

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку дії ухвали Кропивницького апеляційного суду залишати житло за встановленою його теперішньою адресою проживання: АДРЕСА_1 , - у період доби з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок: прибувати до слідчого, а також прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою їх вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає /перебуває/ без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи, утримуватися від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, за виключенням процесуальної необхідності у даному кримінальному провадженні у присутності слідчого, прокурора, суду, здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також обов`язок надавати можливість працівникам органу Національної поліції безперешкодно з`являтися у житло за адресою: АДРЕСА_1 , - з метою контролю за поведінкою підозрюваного.

Виконання ухвали Кропивницького апеляційного суду покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали Кропивницького апеляційного суду про тримання особи під домашнім арештом встановити два місяці, тобто - до 16 грудня 2023 року включно.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4