Справа № 991/9031/23
Провадження № 1-кс/991/9105/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарг ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, прокурора,

В С Т А Н О В И Л А :

1. 13,16 та 17 жовтня 2023 року до Вищого антикорупційного суду надійшли скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, прокурора у кримінальних провадженнях, внесених на підставі ухвал слідчих суддів у справах №№ 991/5783/22, 991/7984/20, 991/9656/20, 991/1870/21, 991/6862/21, 991/4202/21, 991/4203/21, 991/6072/21.

Ухвалою слідчого судді від 20 жовтня 2023 року зазначені скарги було об`єднано в одне провадження.

Скарги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 звернувся до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (надалі - САП) та Національного антикорупційного бюро України (надалі - НАБУ) з клопотаннями в порядку ст. 220 КПК України, втім вони розглянуті не були.

2. Дослідивши матеріали скарг, а також відомості, які містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, слідчий суддя встановила, що ОСОБА_2 неодноразово звертався до Вищого антикорупційного суду зі скаргами аналогічного характеру, зокрема 25-26 вересня 2023 року ОСОБА_2 подав до Вищого антикорупційного суду понад 30 скарг (ухвала слідчого судді від 28 вересня 2023 року у справі № 991/8477/23).

За результатами розгляду цих скарг (ухвала слідчого судді від 02 жовтня 2023 року, справа № 991/8389/23) було з`ясовано, що кримінальні провадження за заявами ОСОБА_2 , внесені до ЄРДР на підставі ухвал слідчих суддів, наразі розслідуються Солом`янським управлінням поліції ГУ НПУ у м. Києві:

- № 0001493, внесене до ЄРДР на підставі ухвали у справі № 991/4203/23 від 23 червня 2021 року;

- № 0000336, внесене до ЄРДР на підставі ухвали у справі № 991/4202/21 від 23 червня 2021 року;

- № 0000628, внесене до ЄРДР на підставі ухвали у справі № 991/7984/20 від 30 вересня 2020 року;

- № 0000896, внесене до ЄРДР на підставі ухвали у справі № 991/1870/21 від 29 березня 2021 року;

- № 0000740, 0002416, розпочаті на підставі ухвали у справі № 991/9656/20 від 27 листопада 2020 року;

- № 00000452, до якого долучено ухвалу у справі № 991/6072/20 від 29 липня 2020 року, позаяк таке провадження розпочате 19 липня 2020 року на підставі такої ж заяви ОСОБА_2 ;

- № 0001836, внесене до ЄРДР на підставі ухвали у справі № 991/5783/22 від 06 грудня 2022 року.

Зазначені кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0012569.

Також слідчим суддею було встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді у справі № 991/6862/21 від 13 жовтня 2021 року відомості до ЄРДР не вносились, оскільки таке рішення не приймалось. Зазначеною ухвалою зобов`язано видати ОСОБА_2 витяг у кримінальному провадженні.

З огляду на відсутність у провадженні НАБУ зазначеного кримінального провадження слідчим суддею була констатована відсутність повноважень у САП та НАБУ розглядати клопотання ОСОБА_2 та відмовлено у задоволенні скарг.

3. Крім того, ОСОБА_2 неодноразово у минулому звертався з аналогічними скаргами, за результатами розгляду яких слідчими суддями були встановлені аналогічні обставини та постановлені відповідні ухвали, зокрема:

- ухвала від 14 березня 2023 року у справі № 991/1138/23;

- ухвала від 13 березня 2023 року у справі № 991/1087/23;

- ухвала від 14 березня 2023 року у справі № 991/1138/23;

- ухвала від 15 лютого 2023 року у справі № 991/1234/23;

- ухвала від 15 лютого 2023 року у справі № 991/1219/23;

- ухвала від 15 лютого 2023 року у справі № 991/1100/23;

- ухвала від 01 березня 2023 року у справі № 991/1271/23.

4. Викладене слідчому судді дозволяє констатувати, що:

- скарги подано у межах одного кримінального провадження. Факт об`єднання кримінальних проваджень, зареєстрованих на підставі ухвал слідчих суддів у справах №№ 991/5783/22, 991/7984/20, 991/9656/20, 991/1870/21, 991/6862/21, 991/4202/21, 991/4203/21, 991/6072/21, неодноразово був констатований слідчими суддями та достеменно відомий ОСОБА_2 ;

- бездіяльність, яка оскаржується, має аналогічний характер та стосується нерозгляду клопотань скаржника;

- скаржник неодноразово, десятки разів звертався до Вищого антикорупційного суду з аналогічними скаргами;

- неодноразово слідчими суддями була констатована відсутність повноважень у САП та НАБУ розглядати клопотання ОСОБА_2 у межах цього кримінального провадження, оскільки зазначене кримінальне провадження розслідується Солом`янським управлінням поліції ГУ НПУ у м. Києві;

- попри обізнаність ОСОБА_2 про відсутність таких повноважень, він подав до Вищого антикорупційного суду ще принаймні 31 аналогічну скаргу.

5. Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень. Можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нерозгляді клопотань учасника кримінального провадження, спрямована на захист його права обстоювати свою позицію у межах засади змагальності, збалансувати процесуальні можливості сторін кримінального провадження та забезпечити їм можливість реалізувати свої процесуальні права.

Слід зауважити, що кримінальний процесуальний закон визначає механізм реалізації права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, втім не містить жодних запобіжників від зловживання цим правом з боку особи.

Якщо виходити з формального тлумачення процесуальних норм цього правового інституту, то обов`язок слідчого та прокурора розглянути клопотання учасника кримінального провадження поширюється на всі випадки звернень до них з такими клопотаннями та жодним чином в цій частині не обмежений.

Втім, Велика Палата Верховного Суду застерігає від надання переваги словеснограматичному (буквальному) трактуванню норм законодавства без одночасного цільового (телеологічного) їх тлумачення, оскільки таке тлумачення не дозволить встановити зміст, а також мету та практичне значення існування тієї чи іншої норми у законодавстві. Це може призвести до значних та невиправданих ускладнень у правозастосовній практиці (постанова від 11 грудня 2019 року у справі №536/2475/14-к).

Телеологічне тлумачення сукупності норм, які складають цей інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, передбачає право особи на судовий контроль та оцінку законності відповідних дій (бездіяльності) слідчого чи прокурора, а також право на апеляційне оскарження рішення слідчого судді, ухваленого за результатом такої оцінки. Саме такий механізм захисту порушеного права визначає кримінальний процесуальний закон.

Багаторазове, необмежене ані кількістю, ані часом звернення до правоохоронних органів з клопотаннями створює формальні підстави для ініціювання необмеженої кількості процедур оскарження по суті одних і тих самих дій (бездіяльності) щодо їх нерозгляду.

Вочевидь, багаторазовий розгляд слідчими суддями одного й того самого питання суперечитиме принципу остаточності судового рішення «res judicata» та релевантній йому засаді обов`язковості судових рішень (ст. 21 КПК України).

6. Кримінальний процесуальний закон не визначає алгоритм дій слідчого судді у випадку встановлення факту багаторазового (повторного) оскарження особою бездіяльності уповноважених суб`єктів щодо нерозгляду аналогічних за змістом клопотань.

Втім подання таких скарг є достатньо вагомою підставою констатувати факт зловживання особою правом, тобто використання права всупереч його меті.

Також кримінальний процесуальний закон не визначає межу, коли використання особою права набуває ознак зловживання ним, втім, Верховний Суд неодноразово висловлював позиції з цього приводу та зазначав, що заборона зловживання правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала ККС ВС від 30 травня 2018 року у справі №676/7346/15-к). Процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання (постанова ККС ВС від 09 квітня 2019 року у справі № 306/1602/16-к). При цьому Верховний Суд неодноразово констатував зловживання учасниками кримінального провадження процесуальними правами, зокрема, на участь в апеляційному розгляді, на отримання судових рішень, на залучення перекладача (постанови ККС ВС від 24 вересня 2019 року у справі №755/10138/16-к та від 19 лютого 2019 року у справі № 236/1798/16-к, ухвала ККС ВС від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к).

Верховний Суд зазначив, що наслідком встановлення судом факту зловживання правом має бути постановлення рішення про залишення такої скарги без розгляду (постанова Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 937/1056/20).

7. Як зазначала слідчий суддя, ОСОБА_2 до подання цих 31 скарг десятки разів звертався до Вищого антикорупційного суду фактично з одного і того самого питання, яке стосувалося нерозгляду його клопотань САП та НАБУ у межах кримінального провадження № 0012569, яке розслідується іншим правоохоронним органом.

Зміна ОСОБА_2 підстав оскарження, зокрема зазначення різних номерів ухвал слідчих суддів, на підставі яких вносилися відомості до ЄРДР, подання повторних клопотань, звернення з тотожними клопотаннями до різних посадових осіб, зміна прохальної частини клопотань тощо свідчить лише про свідоме створення скаржником формальних підстав для численного дублювання процедур оскарження та жодним чином не пов`язана з намаганням захистити свої порушені права у передбачений законом спосіб.

Як зазначила Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду в ухвалі від 26 вересня 2023 року у справі № 991/7906/23, хоч КПК України прямо не передбачає такий спосіб реагування на зловживання процесуальним правом як залишення скарги без розгляду, проте це відповідає загальним засадам кримінального провадження, практиці Верховного Суду, усталеній практиці Вищого антикорупційного суду і Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Наведені обставини є достатньо вагомими для констатації факту зловживання скаржником своїм правом, а тому є підставою для припинення розгляду цих скарг та залишення їх без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, прокурора - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1