СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1382/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні за № 0001925 від 19.05.2023, стосовно ОСОБА_3 , який вчинив дії за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_3 ,

законний представник - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва 17.07.2023 надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні за № 0001925 від 19.05.2023, стосовно ОСОБА_3 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 21.07.2023 вказане клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру призначене до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Захисник про призначення судового розгляду на підставі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не заперечував.

Законний представник особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, думку якого підтримав ОСОБА_3 також вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається зі змісту п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні за № 0001925 від 19.05.2023, який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, не відповідає вимогам КПК та КК України, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:

1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;

2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими цією главою.

Кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Згідно з положеннями ст. 511 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується складенням слідчим клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, яке затверджується прокурором, або самостійно складається прокурором і надсилається суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Разом з тим, з клопотання вбачається, що слідчий СВ Святошинського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 передбачені ст. 94 КК України, у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку до закладу з надання психіатричної допомоги.

Крім того, у порушення вимог ч. 2 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 не містить позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Таким чином, відомості щодо можливості участі ОСОБА_3 у розгляді клопотання про застосування стосовно нього примусових заходів медичного характеру, з огляду на характер розладу психічної діяльності чи його психічного захворювання, мають бути відображені у клопотанні про застосування стосовно нього примусових заходів медичного характеру.

Слід зазначити, що вирішення питання про можливість участі особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, брати участь у судовому розгляді є важливою гарантією дотримання права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Однак, у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_3 , всупереч вимог ч. 4 ст. 503 КПК України, не міститься жодних посилань на те, що ОСОБА_3 є суспільно небезпечним, а також на ступінь небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, що має значення при прийнятті рішення судом про застосування певного, визначеного Кримінальним кодексом України, виду примусових заходів медичного характеру.

Також суд звертає увагу на деякі формулювання, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , які суперечать вимогам КК та КПК України в частині поняття та мети примусових заходів медичного характеру та особливого порядку здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Так, у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 саме клопотання та правова кваліфікація діяння ОСОБА_3 сформульовані як: «Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0001925 від 19.05.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_3 » та «Дії ОСОБА_3 , які виразились у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану, кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України», що є неприпустимим, оскільки відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відтак, формулювання у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру, а саме те, що ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану, та кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а також наведення обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, відповідно до ст. 66 та 67 КК України, не відповідають вимогам закону.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15 4 ст. 185 КК України, не відповідає вимогам КК та КПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 92 КК України, ст. 291, 292, 314, 369-372, 395, 503, 504, 511 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні за № 0001925 від 19.05.2023, стосовно ОСОБА_3 , який вчинив дії за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Святошинський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали проголошено 24 листопада 2023 року.

Суддя ОСОБА_1