ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/707/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

проводячи судовий розгляд кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002907 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В :

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться вище вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні 04.12.2023 року прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. При цьому прокурор зазначила про існування обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим особливо тяжкого злочину, при доведенні провини за який йому загрожує покарання від 7 до 12 років позбавлення волі та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків незаконного впливу на потерпілу, законного представника та свідка, переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Захисник ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та зазначив, що ризики, на які посилається прокурор, не підтверджені доказами, а відповідно відносно його підзахисного слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника та зазначив, що має місце порушення закону, всі відомі йому докази у справі жодним чином не доводять його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, а суд безпідставно тримає його під вартою.

Розглядаючи питання яке обговорюється суд виходить із наступного.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розв`язуючи питання щодо запобіжного заходу суд не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_5 враховує обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину та виходить із того, що у зв`язку із ступенем суспільної небезпеки, характером вчинення, мірою покарання та наслідками, злочин у вчиненні якого останній обвинувачуються є злочином особливої категорії, та бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року та "Мюрей проти Сполученого Королівства" від 28.10.1994 року, згідно з якими підставою для запобіжного заходу у вигляді взяття під варту при вчиненні особливої категорії злочинів може бути більш низький поріг обґрунтованості підозри.

Окрім того, суд враховує те, що злочин у якому обвинувачується ОСОБА_5 відповідності до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, міру покарання яка йому загрожує у разі доведення вини від 7 до 12 років позбавлення волі, а також інформацію про вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, місце проживання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.

Так, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, офіційно не працевлаштований, немає постійного заробітку, має місце проживання у м. Києві, в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, судом окрім норм КПК України, враховуються вимоги п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, та суспільний резонанс, і саме наведені вище обставини у їх сукупності та інформація і характеристики обвинуваченого, разом із обвинуваченням у вчиненні злочину особливої категорії, дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу та законного представника, а також свідка допит якого заплановано у наступному судовому засіданні, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п.80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувального акту, обвинуваченому інкриміновано вчинення умисного особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, та вважає, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст. 177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Окрім цього, під час проведення судового засідання судом не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних звязків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Також суд бере до уваги те, що ухвали суду щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 неодноразово переглядалися Апеляційним судом та були залишені без змін.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 176-206 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 12.02.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя:

Судді: