УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000153 від 03.11.2022,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суд м. Києва від 19.05.2023 (у справі №757/20348/23-к) в рамках кримінального провадження №0000153 від 03.11.2022, а саме на:

-ноутбук марки «HP» модель 12-V011dx, s/n 3CE6202TIBH;

-ноутбук марки «APPLE», s/n C02HD1CVQ05G;

-жорсткий диск марки «WD» s/n WXD1E647D2N9KA;

-мобільний телефон марки «XIOMI» s/n НОМЕР_1 із СІМ-карткою оператора ТОВ «Лайфселл»;

-мобільний телефон марки «IPHONE 12» s/n НОМЕР_2 із СІМ-карткою оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_3 .

Відповідно до змісту клопотання, арешт на майно накладено необґрунтовано та безпідставно, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що таке майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, у зв`язку із невідповідністю такого майна ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України, а застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не відповідає принципу розумності і співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому просить скасувати згаданий арешт.

В судовому засіданні представник власника майна не прибув.

Прокурор заперечував з приводу задоволення даного клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слід дійти такого висновку.

При розгляді клопотання слідчий суддя вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даного клопотання Шевченківському районному суду м. Києва.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Так, слід приймати до уваги, що фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування (Державного бюро розслідувань) є м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що є загальнодоступною інформацією, а отже слідчий суддя вважає, що дане клопотання підсудне Шевченківському районному суду м. Києва.

Як встановлено в судовому засіданні, Державним бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000153 від 03.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Далі, як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Печерського районного суд м. Києва від 19.05.2023 (у справі №757/20348/23-к) в рамках кримінального провадження №0000153 від 03.11.2022 накладено арешт на майно, вилучене 12.05.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на те, що є предметом даного клопотання.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно з вимогами ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Водночас, як встановлено в судовому засіданні, арешт на вказане майно було накладено з метою забезпечення речових доказів, а з урахуванням особливостей кримінального провадження, предмету досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що такий арешт цілком прийнятним та необхідним, в тому числі і на поточний момент.

При цьому слідчий суддя також бере до уваги те, що матеріали клопотання не містять достатнього документального підтвердження, що арешт накладено необґрунтовано або відпала потреба в арешті майна, про що в першу чергу має свідчити повна відсутність ризиків (приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження), передбачених ст. 170 КПК України, а отже, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суд м. Києва від 19.05.2023 (у справі №757/20348/23-к) в рамках кримінального провадження №0000153 від 03.11.2022, а саме на:

-ноутбук марки «HP» модель 12-V011dx, s/n 3CE6202TIBH;

-ноутбук марки «APPLE», s/n C02HD1CVQ05G;

-жорсткий диск марки «WD» s/n WXD1E647D2N9KA;

-мобільний телефон марки «XIOMI» s/n НОМЕР_1 із СІМ-карткою оператора ТОВ «Лайфселл»;

-мобільний телефон марки «IPHONE 12» s/n НОМЕР_2 із СІМ-карткою оператора ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1