Провадження №11-кп/824/5941/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2023 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 січня 2024 року включно, з визначенням застави у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ухвали суду, в провадженні Солом`янськогорайонного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, у якому прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2023 року ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 січня 2024 року включно, та визначено заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого постійного місця проживання у м. Києві не має, що вказує на відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків та підкріплює продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та змінити ОСОБА_8 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтуванні вказує, що сторона обвинувачення не надала суду жодних доказів того, що існують ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_8 .

Апелянт вважає, що тяжкість покарання не є самостійною достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Зазначає, що на час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у суду були відсутні докази того, що ОСОБА_8 причетний до вчинення іншого кримінального правопорушення або має намір вчинити злочин, тому ризик вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, відсутній.

Захисник зазначає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Крім того, судом не враховано, що ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину визнав повністю, давав правдиві показання, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину. Також просить суд апеляційної інстанції врахувати, що розмір застави у вигляді 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб є непомірним для ОСОБА_8 та його родини та, вважає, що розмір застави у межах 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_8 належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання, клопотань про його участь у судовому засіданні від обвинуваченого до суду не надійшло.

За таких обставин, у відповідності до вимог ч.4 ст.4221 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка вважала вимоги апеляційної скарги необґрунтованими, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Правовими приписами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано.

Так, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , як того вимагає закон, суд встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує прокурор, підтверджуються матеріалами провадження.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу та при продовженні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 не зменшились.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до положень ст.12 КК України, є тяжким злочином. Санкція інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Обвинувачений є раніше неодноразово судимим, та вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення під час іспитового строку, офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має, зареєстрованого постійного місця проживання у м. Києві не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків.

Сукупність вказаних обставин, на думку апеляційного суду свідчить про обґрунтованість висновків суду щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також твердження сторони захисту, що стороною обвинувачення не доведено їх наявність, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які на даний час виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України, та на даний час не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка вказує на те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч.4 ст.182 УКПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції було враховано всі обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , дані про його сімейний стан, ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про завідомо непомірність для обвинуваченого визначеного судом розміру застави будь-якими доказами не підтверджені.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 401, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2023 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 січня 2024 року включно, з визначенням застави у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн. - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: