Провадження № 1-кп/161/1459/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 24 жовтня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002577 від 25.08.2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, розлученого, пенсіонера, не працюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 25 серпня 2023 року близько 01.00 год., перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України № 4551/2023 від 26 липня 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2023 року, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, через відчинені вхідні двері незаконно проник до квартири АДРЕСА_3 , де таємно викрав з кишені штанів грошові кошти в сумі 20020 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_6 грошві кошти в сумі 20020 гривень. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати. Завдані збитки не відшкодовані.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив суду, що 25.08.2023 обвинувачений перебуваючи у його квартирі, викрав належні йому кошти. Цивільний позов підтримує в повному обсязі. Просить покарати обвинуваченого суворо.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, вчиненими в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, у вчиненому щиро розкаявся, раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, є особою пенсійного віку, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, разом з тим, заподіяні збитки не відшкодовані, потерпілий наполягає на суворій мірі покарання.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи конкретні обставини справи, а саме повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Крім того, потерпілий ОСОБА_6 подав до суду цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 20020 гривень.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, оглянувши та дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення цивільного позову.

У відповідності до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов.

Відповідно до вимог п.3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Вирішуючи питання стягнення матеріальної шкоди, що виникла внаслідок кримінально караних діянь обвинуваченого, судом враховується, що така в повній мірі відповідає обставинам вчиненого та перебуває у причиново наслідковому зв`язку із діями обвинуваченого, а відтак підлягає стягнення із нього.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а скасування арешту майна відповідно до вимог ст.174 КПК України.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди задовольнити.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 20020 ( двадцять тисяч двадцять гривень).

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Нокіа», ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-карткою на поверхні якої написано НОМЕР_2 ; банківські картки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ,№ НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , копія паспорта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 8 арк., картка платника податків ОСОБА_4 на 1 арк., свідоцтво про народження ОСОБА_7 , батарею Ergo, моделі R181 та бритву - повернути (залишити) за належністю законному володільцю ОСОБА_4 .

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.08.2023 на речі та предмети, скасувати.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 2151 (дві тисячі сто п`ятдесят одну) гривню судових витрат за проведення судової дактилоскопічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/103-23/10069-Д від 12.09.2023 року).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1