Справа № 128/2334/23
УХВАЛА

04 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в порядку підготовчого судового засідання в залі суду в м. Вінниці в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості по якому 24.03.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості по якому 24.03.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У підготовче судове засідання з`явились прокурор ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 , її представник - адвокат ОСОБА_7 .. Обвинувачений ОСОБА_4 присутній в режимі відеоконференції

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту немає. Розгляд справи просив проводити у відкритому судовому засіданні з участю обвинуваченого, його захисника, потерпілої та її представника.

Також, в підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, оскільки визначені в ухвалі про обрання запобіжного заходу ризики не відпали та не зменшились. Зокрема, обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілу з метою зміни їх показань, щоб уникнути кримінальної відповідальності або з метою отримання більш м`якого покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення; переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не зможуть запобігти наявним ризикам, тому є необхідність у продовженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З огляду на це заперечив щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на біль м`який.

Окрім того, прокурор не заперечував щодо прийняття до розгляду цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 ..

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 не заперечував щодо призначення судового розгляду кримінального провадження. Також не заперечував щодо прийняття до розгляду цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 , зазначивши, що стороною захисту подано до суду та направлено потерпілій копію відзиву на позовну заяву. Щодо клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та заявив власне клопотання, в якому просив змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, а саме цілодобовий арешт, а оскільки ОСОБА_4 є військовослужбовцем, то вказаний арешт просив визначити з перебуванням у військовій частині. В обгрунтування власного клопотання вказав, що обвинувачений повністю визнає свою вину, розкаюється, сприяв досудовому розслідуванню, раніше не судимий, має постійне місце проживання. Окрім того, вважає, що прокурором не наведено доказів того, що обвинувачений може переховуватися від суду, може впливати на потерпілу та свідків, а тому, вважає, що визначені прокурором ризики відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо призначення кримінального провадження відносно нього до судового розгляду. Щодо прийняття до розгляду цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 поклався на розсуд суду. Щодо клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував, а щодо клопотання свого захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який, то не підтримав дане клопотання.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник - адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора про призначення кримінального провадження до судового розгляду, про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також просили прийняти до розгляду поданий потерпілою цивільний позов.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження з приводу заявлених клопотань, суд приходить до такого висновку.

Суд зазначає, що статтею 7 КПК України визначено загальні засади кримінального провадження, серед яких: рівність перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів. Також, частиною першою статті 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

З частини третьої статті 314 КПК України випливає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Таким чином, підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом не встановлено. Перешкоди для призначення судового розгляду відсутні.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілу та її представника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Кримінальне провадження підсудне Вінницькому районному суду Вінницької області.

Підстави для прийняття рішення про проведення закритого судового розгляду, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України відсутні.

Не вбачається підстав для закриття провадження на підставі п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а тому підстави для його повернення відсутні.

З метою підготовки справи до судового розгляду судом визначено дату та місце проведення судового розгляду на 12 год. 00 хв. 11 грудня 2023 року в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області з участю прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілої, її представника.

Відсутні клопотання сторін та учасників кримінального провадження про витребування певних речей чи документів.

Щодо клопотання прокурора про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу та продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

В подальшому ухвалами Вінницького районного суду Вінницької області продовжено строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до 10.12.2023 включно.

Вирішуючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального провадження або переховуватися від суду. Суд також зважає на фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік, характер висунутого звинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.

Станом на даний час зазначені в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2023 обставини, що слугували підставою для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися, інших обставин, які б давали підстави до зміни запобіжного заходу сторонами не надано.

Таким чином, суд вважає, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може допустити невиконання процесуальних обов`язків, покладених на нього в зв`язку зі статусом обвинуваченого.

Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не встановлено.

Враховуючи вимоги норм розділу ІІ КПК України, зокрема, ст.ст. 177, 183, 199 КПК України, враховуючи той факт, що на даний час судовий розгляд даного кримінального провадження ще не розпочато, суд, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що більш м`які заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 слід задоволити. Відтак клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо поданого потерпілою ОСОБА_6 цивільного позову, суд враховує таке.

Відповідно до частини четвертої статті 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Частиною п`ятою статті 128 КПК України регламентовано, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вимоги до позовної заяви містяться у частині третій статті 175 Цивільного процесуального кодексу України. Зазначеним вимогам поданий позов відповідає, крім того, як вже суд зазначив вище, частина п`ята статті 128 КПК України містить застереження, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими саме КПК України, і лише у разі коли, процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Зважаючи на завдання кримінального судочинства, визначені у статті 2 КПК України, суд вважає за доцільне прийняти поданий до суду позов до розгляду.

Керуючись ст.ст. 128, 314-316 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у відкритому судовому засіданні на 12 год. 00 хв. 11 грудня 2023 року в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області, суддею одноособово із викликом обвинуваченого, його захисника, потерпілої, її представника та повідомленням прокурора.

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задоволити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 01 лютого 2024 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий арешт за місцем проходження військової служби - відмовити.

Копію ухвали в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 направити для виконання начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)».

Позовну заяву цивільного позивача ОСОБА_6 до цивільного відповідача ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - прийняти до розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1