Провадження №1-кс/522/122/24
УХВАЛА

09 січня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси клопотання дізнавача СД ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000831 від 12.12.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання дізнавача СД ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000831 від 12.12.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні сектору дізнання відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000831 від 12.12.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.12.2023 до Ч/Ч відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення через оператора 102, що за адресою: м. Одеса, просп. Олександрівський, 41, виявлено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при собі виявлено невідому кристалічну речовину білого кольору, яку останній зберігав для власного вживання без мети збуту. ЖЄО 30074.

В ході подальшого досудового розслідування кримінального провадження, з метою документування та фіксації вчинення кримінального проступку громадянином ОСОБА_6 , з метою відшукання предметів заборонених у вільному обігу, органами досудового розслідування 12.12.2023 року проведено огляд місця події, де біля гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував за адресою: м. Одеса, проспект Олександрівський, 41, було вилучено зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору.

Вилучені предмети мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Дізнавач, посилаючись на вимоги ст.ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів та подальшого експертного дослідження, просить накласти арешт на вказане майно.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій клопотання підтримав та просив судове засідання провести за його відсутності.

Враховуючи вимоги ч.1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та дізнавача.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні сектору дізнання відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000831 від 12.12.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.12.2023 до Ч/Ч відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення через оператора 102, що за адресою: м. Одеса, просп. Олександрівський, 41, виявлено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при собі виявлено невідому кристалічну речовину білого кольору, яку останній зберігав для власного вживання без мети збуту. ЖЄО 30074.

В ході подальшого досудового розслідування кримінального провадження, з метою документування та фіксації вчинення кримінального проступку громадянином ОСОБА_6 , з метою відшукання предметів заборонених у вільному обігу, органами досудового розслідування 12.12.2023 року проведено огляд місця події, де біля гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував за адресою: м. Одеса, проспект Олександрівський, 41, було вилучено зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, проведення експертного дослідження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на вищезазначене тимчасово вилучене майно.

Крім того, доводи слідчого дають підстави вважати, що строк звернення до суду з клопотанням про арешт майна пропущений з поважних причин, огляд був проведений у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з виявленням обставин кримінального правопорушення, а тому наявні підстави для поновлення слідчому пропущеного процесуального строку на подання зазначеного клопотання.

Керуючись ст.ст. 167-173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити дізнавачу строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Клопотання дізнавача СД ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000831 від 12.12.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №0000831 від 12.12.2023 року під час проведення 12.12.2023 року огляду місця події біля гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету Національної поліції України.

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1