Справа № 214/4220/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні ( в режимі відеоконференції), кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 п.13 ч.2 ст. 115 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000562 від 19.04.2023 року),-

ВСТАНОВИЛА:

До суду надано письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначає на наявність ризиків, передбачених у п.п.1,3,5 ст.177 КПК України і в обґрунтуваннязастосуваннязапобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: даний ризик підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного та насильницького злочину протии життя особи, і в разі доведення вини обвинуваченому ОСОБА_7 у скоєнні данного кримінального правопорушення загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, і тому, побоюючись покарання, обвинувачений може переховуватись від суду, тим самим перешкоджати об`єктивному розслідуванню та встановленню істини по кримінальному провадженню, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності. Крім того ОСОБА_7 не працює, не має постійного місця мешкання, що свідчить про слабкість соціальних зв`язків які б могли стримати його не покидати межі м. Кривого Рогу; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальномупровадженні: даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного та насильницького злочину протии життя особи та з метою уникнення відповідальності ОСОБА_7 перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 яких він добре знає; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується: даний ризик підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_7 зловживає спиртними напоями, веде антисуспільний спосіб життя, раніше судимий, тому може продовжити свою злочинну діяльність.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання, вказав на те, що у минудлому засіданні свідки його обмовили. Заперечує проти тримання під вартою, бо потребує лікування.

Захисник ОСОБА_6 підтримав пропозицію підзахисного.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжних заходів суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, судом розглядається клопотання про доцільность продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовженя запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховую, що згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальномупровадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це робиться з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Враховуються, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування (рішення ЄСПЛ «Смірнови проти Росії» (п. 60).

Також, суд враховує наявність дійсної необхідності захисту суспільних інтересів, яка, незважаючи на презумпцію невинуватості, має переважне значення порівняно з вимогою поваги до особистої свободи відповідно до ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченому ОСОБА_7 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного та насильницького злочину проти життя особи, і в разі доведення вини обвинуваченому ОСОБА_7 у скоєнні данного кримінального правопорушення загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, і тому, побоюючись покарання, обвинувачений може переховуватись від суду, тим самим перешкоджати об`єктивному розслідуванню та встановленню істини по кримінальному провадженню, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності. Крім того ОСОБА_7 не працює, не має постійного місця мешкання, що свідчить про слабкість соціальних зв`язків які б могли стримати його не покидати межі м. Кривого Рогу може незаконно впливати на свідка та потерпілого.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Однак, розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, враховуючи вищезазначене, тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується що на думку суду, є підставою для продовження останнім саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не забезпечать виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків і їх належну поведінку.

Судом було досліджене питання щодо зменшення ризиків, які існували на момент обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак доказів, які б підтверджували вказані обставини, суду не надано та не зазначено про існування таких доказів. Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_7 суд на теперішній час не встановив.

Таким чином, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_7 та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зникли, з урахуванням ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу, та приходить до висновку про необхідність продовження відносно останніх дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки їх належну процесуальну поведінку може забезпечити лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 350, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 п.13 ч.2 ст. 115 КК України на строк, що не перевищує двох місяців, тобто строком до 14 березня 2024 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання начальнику ДУ «Дніпровської ВК-89».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з моменту отримання.

Повний текст ухвали складений та оголошений 16 січня 2024 року о 12-10 годині.

Головуючий суддя ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3