У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000515 прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000515, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.10.2023 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 13.10.2023 до чергової частини ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від інспектора СРПП ОСОБА_4 про те, що під час патрулювання в населеному пункті с. Дубрівка, траса М-06, ним було зупинено транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , та під час поверхневої перевірки в останнього було виявлено згорток з білою кристалічною речовиною, ззовні схожою на наркотичну.

Прокурор вказує, що в ході проведення огляду місця події від 13.10.2023 року за адресою с. Дубрівка, автодорога М-06 (Київ-Чоп) 788 км. Ужгородського району, було виявлено та вилучено: поліпропіленовий зіп-пакет, у якому наявна кристалічна речовина білого кольору, ззовні схожа на наркотичну, який поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 0003282.

З огляду на викладене, виникла необхідність у зверненні до слідчого суді із клопотанням про накладення арешту на вищевказану вилучену речовину, так як така має значення в якості речового доказу у даному кримінальному провадженні, а тому прокурор просить накласти арешт на таку.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, додаткових заяв чи матеріалів не подавав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР підтверджено, що СД ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000515 від 14.10.2023 року, попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 309 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 13.10.2023 в ході проведення огляду місця події за адресою: с. Дубрівка, автодорога М-06 (Київ-Чоп) 788 км. Ужгородського району, було виявлено та вилучено: поліпропіленовий зіп-пакет, у якому наявна кристалічна речовина білого кольору, ззовні схожа на наркотичну, який поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 0003282.

Постановою дізнавача від 16.10.2023 вищевказана речовина була визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Таким чином, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів (в тому числі цінних паперів, грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів, що вилучена 13.10.2023 року в ході проведення огляду місця події речовина, ззовні схожа на наркотичну, має значення речового доказу у кримінальному проваджені, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучену 13.10.2023 в ході проведення огляду місця події за адресою: Закарпатська область, с. Дубрівка, автодорога М-06 (Київ-Чоп) 788 км. Ужгородського району, речовину, а саме поліпропіленовий зіп-пакет, у якому наявна кристалічна речовина білого кольору, ззовні схожа на наркотичну, який поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 0003282.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1