13.10.2023
справа №642/5533/23
провадження №1-кс/642/2979/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Харкова

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю заявника: ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_3 зі скаргою, в якій він просить:

Зобов`язати уповноважену особу (прокурора) Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова, припинити дію щодо передачі (доручення) матеріалів справи до ДБР.

Якщо таке рішення прийняте, скасувати рішення прокурора про доручення (передачі) матеріалів справи до ДБР.

Зобов`язати уповноважену особу (прокурора) Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова, надати йому пам`ятку потерпілого відповідно до вимог ст. 55 КПК України.

Визнати дії та бездіяльність уповноважених осіб (прокурора) Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова неправомірними.

В поданій скарзі заявник просить зобов`язати уповноважену особу (прокурора) Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова, надати пам`ятку потерпілого відповідно до вимог ст. 55 КПК України та визнати дії/бездіяльність уповноважених осіб (прокурора) Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова неправомірними.

В судове засідання заявник з`явився.

Доводи скарги підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Неявка прокурора не перешкоджає розгляду звернення, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши пояснення скаржника, перевіривши доводи скарги, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Це, зокрема: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою ; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним. З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Аналіз заявлених скаржником у прохальній частині поданої скарги вимог на предмет їх відповідності положенням ч.1 ст.303 КПК України дає слідчому судді підстави прийти до висновку, що скаржником в поданій скарзі не зазначено чіткого та конкретного рішення, дії чи бездіяльність слідчого/дізнавача/прокурора, які підлягали б оскарженню в порядку вимог ч.1 ст.303 КПК України, яка містить вичерпний перелік об`єктів оскарження на досудовому провадженні.

В зв`язку з наведеним, вважаю, що заявлені скаржником вимоги не підлягають вирішенню слідчим суддею під час досудового розслідування.

Крім того, потерпілим у кримінальному провадженні згідно частини 1 статті 55 КПК України може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини 7 статті 55 КПК України якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Отже, процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого (Постанова ВП ВС від 16 січня 2019 року у справі №439/397/17).

В поданій скарзі заявник просить зобов`язати уповноважену особу (прокурора) Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова, надати пам`ятку потерпілого відповідно до вимог ст. 55 КПК України, проте не надає ані витягу з ЄРДР ані постанови про відмову у визнанні потерпілим. Тобто вказане свідчить, що в силу п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК така вимога не може бути предметом розгляду даної скарги.

Слідчий суддя вважає, що звернення заявника з вищезазначеними вимогами є передчасним.

Таким чином у відповідності до вимог ч.4 ст. 304 КПК України вважаю за необхідне відмовити в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, ч. 2 ст. 305, ст. 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 13.10.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1