ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/1670/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/263/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження №11-сс/817/263/23 за апеляційною скаргою прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року клопотання старшого слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходлу у вигляді тримання під вартою задоволено частково, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби з 21:00 години кожного вечора до 07:00 години кожного наступного ранку строком на 60 діб із покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нове, яким задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначення застави в розмірі 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 2 013 000 грн., та у випадку її внесення покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обґрунтовує скаргу невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам справи посилаючись на неврахування ним того, що ОСОБА_7 , будучи засудженим за вчинення майнового злочину до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення, перевиховання не став та під час іспитового строку підозрюється у вчиненні нового особливо тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Також зазначає що відносно ОСОБА_7 розслідується ще одне кримінальне провадження у якому йому висунута підозра в скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Звертає увагу на те, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_10 , з метою дачі нею неправдивих показань, оскільки підозрюваному відоме її місце проживання. Також вказує, що органом досудового розслідування вживаються заходи щодо встановлення факту причетності до вчинення злочину інших осіб, та встановлюються очевидці, які можуть відомі обставини вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину.

Вважає що з метою уникнення покарання ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що в цілому свідчить про неможливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з мотивів у ній викладених, підозрюваного та його захисника, які щодо задоволення апеляційної скарги заперечили, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим відділенням Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 5 ст. 185 КК України(таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, поєднане з проникненням у житло) дані про яке внесено до ЄРДР 12.07.2023 року за №0000452.

У скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , який під час дії воєнного стану в Україні, діючи умисно з корисливих мотивів шляхом підбору ключа до вхідних дверей, таємно проник в приміщення квартири АДРЕСА_1 та з валізи, яка знаходилась у дерев`яній шафі, що була розташована у одній із кімнат вищевказаної квартири, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання негативних наслідків, таємно викрав грошові кошти в сумі 500000 гривень, 37000 доларів США, 11000 євро, що належали ОСОБА_11 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Перевіряючи висновок слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, колегія суддів вважає його правильним оскільки його зроблено на підставі ретельної перевірки та аналізу доказів, долучених до клопотання, зокрема, даних, які містяться у: протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколі огляду місця події від 12.07.2023 року в ході якого виявлено та вилучено сліди кримінального правопорушення; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_11 , у якому він повідомив про обставини вчинення крадіжки та речі, які у нього були викрадені; протоколі огляду місця події від 13.07.2023 року в ході якого виявлено та вилучено сліди кримінального правопорушення; висновку дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/120-23/8559-Д від 09.08.2023 року; висновку дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/120-23/9540-Д від 14.09.2023 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 17.07.2023 року; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.07.2023 року; рапорті аналізу оперативного моніторингу від 28.09.2023 року та інших матеріалах кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів вважає що вказаних доказів достатньо для того щоб вважати винусуту ОСОБА_7 підозру обґрунтованою оскільки слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

З огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі, на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, та яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про те, що існують ризики його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки усвідомлюючи те, що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі підозрюваний може переслідувати мету його уникнення.

Також колегія суддів вважає що існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, який обумовлений тим, що підозрюваному відоме місце проживання свідка ОСОБА_10 , тому він особисто та через третіх осіб може незаконно впливати на неї з метою дачі нею неправдивих, неповних показань або умисного ухилення від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати, при цьому ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від такої осіб та дослідження їх судом. Також колегія суддів враховує те, що органом досудового розслідування вживаються заходи щодо встановлення факту причетності до вчинення злочину інших осіб, та встановлюються очевидці, які можуть відомі обставини вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, тому перебування підозрюваного на волі може перешкодити встановити істину у кримінальному провадженні та притягнути винних осіб до кримінальної відповідальності.

Ризик продовження вчинення ОСОБА_7 вчинення кримінальних правопорушень підтверджується тим, що він є раніше судимою особою, а вказаний злочин, в скоєнні якого він підозрюється, мав місце під час іспитового строку за попереднє кримінальне правопорушення, окрім того, щодо ОСОБА_7 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за підозрою у скоєнні ним іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що свідчить про систематичність та стійкість його протиправної поведінки.

Колегія суддів також враховує практику ЄСПЛ, зокрема, рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, у якому ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а тому не дивлячись на те, що тяжкість обвинувачення хоч і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

З огляду на вищенаведне, а також з врахуванням обставин визначених ст.178 КПК України щодо вагомості наявних доказів, даних про особу підозрюваного, який є будучи раніше судимою особою, двічі підозрюється у скоєнні нових (тяжкого та особливо тяжкого злочинів), колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді про те, що менш суворий запобіжний захід зможе запобігти настанню існуючих ризиків оскільки відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні. Тому колегія суддів вважає, що слід задовольнити клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу.

Також колегія суддів, керуючись ч. 5 ст. 182 КПК України, та враховуючи обставини кримінального правопорушення, вартість майна, у крадіжці якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу, вважає, що слід визначити заставу у розмірі 750 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка здатна забезпечити виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України . Такий розмір застави, на думку колегії суддів, не є завідомо непомірним для підозрюваного і одночасно є достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків. При цьому, саме такий розмір застави з огляду на вчинення ОСОБА_7 злочину, в якому він підозрюється, під час дії іспитового строку буде достатнім стримуючим засобом, для того щоб він не зміг перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та вчиняти нові кримінальні правопорушення.

У випадку внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, зокрема, з ОСОБА_10 .

За таких обставин, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а ухвалу слідчого судді - скасувати із постановленням нової, якою клопотання слідчого слід задовольнити, застосувавши щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави - 750 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КК України, у випадку її внесення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного за ч. 5 ст. 185 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 00 год. 16 грудня 2023 року.

Визначити ОСОБА_7 заставу - 750 (сімсот п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 013 000 (два мільйони тринадцять тисяч) гривень для внесення на депозитний рахунок Тернопільського апеляційного суду р/р UA0082849, ЄДРПОУ отримувача 42261572, МФО 820172, банк отримувача ГУДКСУ у Тернопільській області, призначення платежу за ОСОБА_7 згідно ухвали Тернопільського апеляційного суду від 10.11.2023 року у кримінальному провадженні №0000452 від 12.07.2023 року.

У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному криміннальному провадженні, в тому числі з ОСОБА_10 .

Роз`яснити ОСОБА_7 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та процесуального прокурора у вказаному провадженні.

Встановити строк дії ухвали до 16 грудня 2023 року.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий

Судді