В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 03.12.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком на 160 годин,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України,

- з клопотанням дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 4 ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 та прокурора Оріхівського відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні,

- з заявою обвинуваченого ОСОБА_2 про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні; заявою захисника адвоката ОСОБА_5 про підтвердження добровільності беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоди зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами та згоди на розгляд обвинувального акту за його відсутності;

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт за таких обставин.

Вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 03.12.2021 року ОСОБА_2 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 160 годин, який 11.01.2022 року був поставлений на олік до Оріхівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області.

18 січня 2022 року ОСОБА_2 під особистий підпис був ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання, попереджений про правові наслідки ухилення від відбування призначеного покарання, та в цей же день отримав направлення до КНП «Благоустрій» для відбування покарання з 19.01.2022 року по 31.01.2022 року, де останньому був встановлений графік відбування покарання, щоденно в робочі дні з 08 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв.

Проте ОСОБА_2 , керуючись умислом на ухилення від відбування покарання, до комунального некомерційного підприємиства «Благоустрій» не з`явився, покарання, призначене за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 03.12.2021 року, у виді громадських робіт тривалістю 160 годин не відбув.

Заява обвинуваченого, що надійшла разом з обвинувальним актом, містить посилання на беззаперечне визнання винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоду на розгляд справи у спрощеному провадженні.

Заява захисника адвоката ОСОБА_5 - містить посилання на підтвердження адвокатом добровільності беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоду на розгляд обвинувального акту за відсутності підозрюваного.

Означені обставини є підставою для розгляду обвинувального акту щодо кримінального проступку, яким є діяння, що передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження.

За змістом ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, тому суд посилається на ці обставини, що встановлені органом досудового розслідування, які, за змістом заяв учасників судового провадження, ними не оспорюються.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 389 України, ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винної, обставин, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням викладеного суд бере до уваги, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке в розумінні ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Наявність у нього судимості свідчить про певний ступінь його суспільної небезпеки та схильність до вчинення злочинів.

Разом з тим у вчиненому він щиро покаявся, активно сприяв встановленню фактичних обставин справи, що суд визнає пом`якшуючими покарання ОСОБА_2 обставинами.

Обтяжуючою покарання обставиною є рецидив злочинів.

При вирішенні питання про вид і розмір покарання суд враховує і дані про особу обвинуваченого, який не страждає на захворювання, що становлять небезпеку для оточення та сприяють вчиненню протиправних проступків.

Описані судом пом`якшуючі обставини, наведені дані про особу обвинуваченого дають підстави для призначення покарання, що передбачене санкцією частини статті обвинувачення, у вигляді обмеження волі та для часткового приєднання покарання, не відбутого за попереднім вироком, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.

З описаних міркувань виходить суд, ухвалюючи про звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відомостей про процесуальні витрати в провадженні, як і про речові докази, суду не надано.

У зв`язку з тим, що учасники кримінального провадження не клопочуться про обрання запобіжного заходу, який на стадії досудового розслідування не застосовувався, суд не знаходить підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили

Керуючись ст. ст. 373, 374, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком один рік.

При складанні покарань за сукупністю вироків 160 годин громадських робіт, призначених вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 03.12.2021 року, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України привести у відповідні їм 20 дням обмеження волі.

Покарання за сукупністю вироків згідно із ст. 71 КК України призначити шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком покарання, не відбутого за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 03.12.2021 року, у виді десяти днів обмеження волі, визначивши, що відбуванню підлягає один рік десять днів обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити, якщо обвинувачений протягом іспитового строку тривалістю в один рік не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1