Справа № 346/6720/23
Провадження № 1-в/346/380/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, раніше неодноразово судимого (13 разів), останній раз 27.04.2021 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці; засудженого 23.03.2022 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, на підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 4 роки,-

в с т а н о в и в :

в поданні зазначено, що засуджений ОСОБА_5 (початок строку відбування якого: 24.07.2021 року, кінець строку: 26.02.2025 року, та якому в строк покарання зараховано час тримання під вартою з 21.02.2021 року по 19.07.2021 року) на заходи виховного впливу реагує добре, робить з них висновки, працевлаштований у виробничій майстерні установи, до роботи відноситься добросовісною. Приймає активну участь у роботах з благоустрою місць позбавлення волі, розуміє їхню необхідність. Йому оголошено 2 заохочення, дисциплінарні стягнення не накладались. Бере участь у програмах/заходах та в реалізації плану індивідуальної роботи, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками, а також має стабільні зв`язки з рідними та близькими, які позитивно на нього впливають. Засуджений відбув 2/3 строку призначеного покарання, виконавчі листи на засудженого не поступали, довів своє виправлення.

Представник адміністрації колонії в судовому засіданні подання підтримав, а також зазначив, що ОСОБА_5 працевлаштований в установі з липня 2022 року, однак, мали місце перерви в його роботі (що відображено в довідці про працевикористання) через відсутність матеріалів, але він допомагав на відділенні та залучався до робіт по благоустрою місць позбавлення волі не більше 2 годин на день, а також брав участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», здобув в установі професійно-технічну освіту (деревообробник), документи на підтвердження чого ймовірно містяться в матеріалах особової справи, однак, таких в останній не виявлено.

Засуджений в судовому засіданні просить задовольнити вказане подання, оскільки має намір створити сім`ю після звільнення, а також з`ясувати місце перебування його дружити та дитини, які залишилось на тимчасово окупованій території в м. Нова Каховка, зв`язку з якими він не має. При цьому просить врахувати, що він працює в установі, виконує роботи по благоустрою та змінив (переосмислив) своє відношення і розуміє, що таке тюрма та не хоче в ній перебувати. Послугами захисника при розгляді зазначеного подання скористатись не бажає.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що засуджений не довів, що став на шлях виправлення, враховуючи, що для вирішення питань такого роду береться до уваги весь період відбування покарання, а не безпосередньо, що передує перед зверненням до суду з таким поданням. Його працевлаштування відбувалося періодами, він залучався до робіт по благоустрою місць позбавлення волі не більше 2 годин в день, а з його пояснень, враховуючи, що 13 разів судимий, не зрозуміло, які висновки він зрозумів та усвідомив за час відбування покарання; заохочення він отримував в 2023 році, що передувало часу настання можливого звернення до суду з таким поданням, хоча відбував покарання з 2021 року.

Вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, заслухавши пояснення вказаних учасників, суд дійшов таких висновків.

Згідно із п.2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до правил ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно з положеннями ч.2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п.п.1, 2, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто досягнення мети передбаченої ст. 50 КК України.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Оскільки питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, то важливим питанням є ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Між тим, примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно норм закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 з 24.05.2022 року відбуває покарання в Державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)» згідно з вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23.03.2022 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, на підставі ч. 1 ст.70 КК України визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, яке обчислювати з часу затримання 24.07.2021 року; зараховано в строк відбування покарання перебування під вартою з 21.02.2021 року по 19.07.2021 року (арк. особ. справи № 24-28).

Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 07.07.2022 року вбачається, що останній в місцях позбавлення волі перебуває з 24.07.2021 року. Під час тримання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» засуджений не допускав порушень вимог режиму утримання, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. З 24.05.2022 року він відбуває покарання в ДУ «Коломийська ВК (№ 41)», за час відбування якого не допускав порушень режиму утримання, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. Працевлаштований на ДП Підприємство ДКВС України (№41) , до роботи відносився посередньо. До персоналу установи ставиться ввічливо, однак, робить це з метою поблажливого ставлення до себе, на заходи виховного впливу реагує слабо, належних висновків не робить. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». До робіт по благоустрою установи залучається виключно під контролем адміністрації; у взаємовідносинах із засудженими не конфліктний; в індивідуальних бесідах не завжди відвертий (арк. особ. справи № 46).

З характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 02.11.2023 року вбачається, що за час відбування покарання не допускав порушень режиму утримання, дисциплінарні стягнення не накладались, оголошено 2 заохочення. На заходи виховного впливу реагує добре, працевлаштований у виробничій майстерні, до праці відноситься добросовісною. У відношенні до представників колонії ввічливий та тактовний, законні вимоги виконує. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Бере участь у програмах/заходах, не допускає порушень, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками. Не усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення для потерпілої особи, заперечує серйозність або мінімізує наслідки своїх дій, вважає, що деякі типи антисоціальної поведінки прийнятні. У відомостях щодо оцінки ризиків повторного вчинення кримінального правопорушення на засудженого ОСОБА_5 вказано, що у засудженого встановлено середній рівень такого ризику, а також ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній (а.с. 2-3).

Суд звертає увагу, що 07.07.2022 року засіданням комісії Державної установи «Коломийська виправна колонія» (№41)» відмовлено засудженому ОСОБА_5 у застосуванні ст.101 КВК України як такому, що не довів, що стає на шлях виправлення (арк. особ. справи № 45, 51).

02.03.2023 року засіданням комісії вирішено позитивно у застосуванні ст.82 КВК України щодо ОСОБА_5 , однак, не застосовано згідно з поданою заявою ( арк. особ. справи № 55, 61).

Відповідно до психологічної характеристики засудженого ОСОБА_5 згідно з отриманими результатами тестування за методикою «Айзенка» переважає флегматичний тип темпераменту. Минулий досвід сприймається не критично, проте помилки усвідомлюються, непослідовність і непостійність у стосунках з оточуючими призводять до конфліктів (а.с. 5).

Згідно з даними довідки № 273 про працевикористання засудженого ОСОБА_5 за період з червня 2022 року по вересень 2023 року у відповідній графі (червень 2022 року, з листопада 2022 року по лютий 2023 року, з липня 2023 року по вересень 2023 року) відсутні будь-які дані, що стосуються його працевлаштування. З липня по жовтень 2022 року та з березня по червень 2023 року він працював та отримував заробітну плату, однак, зі змісту характеристики, приймає участь в роботах по благоустрою, що не може свідчити про належне доведення того, що він став на шлях виправлення(а.с. 9).

Суд також враховує, що засуджені до позбавлення волі працюють у місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей залежно від статі, віку, працездатності, стану здоров`я, спеціальності.

Засуджені до позбавлення волі залучаються до робіт з благоустрою установ, слідчих ізоляторів і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення установ та слідчих ізоляторів продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

Суд вважає, що залучення засудженого до виконання робіт з благоустрою, які не перевищують дві години на день, не свідчить про стійке сумлінне ставлення засудженого до праці та не вказує на те, що зусилля засудженого стати на шлях виправлення свідчать про необхідність умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, яке буде більшою мірою відповідати його меті та буде сприяти перевихованню засудженого, дозволить йому успішно інтегруватися в суспільство та стати для нього корисним та запобігти можливості вчинити нові правопорушення.

Відповідно до даних довідки про заохочення та стягнення засудженого від 02.11.2023 року за весь час відбування покарання ( з 24.07.2021 року) засудженому ОСОБА_5 04.01.2023 року та 04.07.2023 року оголошено подяки (за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці); дисциплінарні стягнення не накладались (а.с. 4 ).

Слід зазначити, що застосування заходів заохочення полягає в тому, що основною підставою для прийняття рішення про їх застосування повинна бути об`єктивна оцінка всієї правомірної поведінки засудженого під час відбування покарання.

Суд звертає увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України.

Крім того, обов`язковими умовами для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є відбуття визначених ч.3 ст.81 КК України частин покарання в залежності від ступеня тяжкості вчиненого злочину, форми вини та кримінального минулого засудженого.

Згідно з даними вимоги про судимість ОСОБА_5 за період з 1994 по 2021 роки тринадцять разів, не враховуючи вироку, за яким відбуває покарання, притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення, в тому числі, тяжких злочинів, якому неодноразово призначались покарання у виді реального позбавлення волі (арк. особ. справи № 36-38).

Судом встановлено, що строк початку відбування покарання засудженому рахується з 24.07.2021 року, кінець строку 26.02.2025 року, призначеного судом покарання за умисний тяжкий злочин (ч. 2 ст. 186 КК України).

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Суд враховує, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, і хоча він відбув передбачений законом мінімум строку визначеного остаточного покарання для можливості звільнення умовно-достроково, проте, до закінчення строку відбування покарання залишилось ще понад 1 рік та 3 місяці, що є значним терміном для звільнення, на який потрібні вагомі докази виправлення засудженого.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обов`язків.

Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Таким чином, на переконання суду, з врахуванням згаданих вище обставин справи в даному випадку відсутні достатні правові підстави для застосування до засудженого ст. 81 КК України, оскільки процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Вище зазначене свідчить про те, що засуджений не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення, що є підставою для умовно-дострокового звільнення. Під час розгляду подання не наведено конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Враховуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, суд приходить до висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення, в даному випадку, не є виправданим. Тому в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.6 КВК України, ст.81 КК України, керуючись ст. ст. 336, 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 , засудженого 23.03.2022 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 27.11.2023 року о 08:55 год.

Суддя: ОСОБА_1