Номер провадження № 1-кп/334/387/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року

Ленінський районий суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 , захисника особи, стосовно якої розглядається клопотання адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002177 від 26.10.2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луганськ, українки, громадянки Федеративної Республіки Німеччина, незаміжньої, яка має середню освіту, не працевлаштована, без постійного місця проживання та реєстрації на території України, мешкає у АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- за ознаками вчинення суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2023 року в провадження Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.121 КК України, внесеному в ЄРДР за № 0002177 від 26.10.2023 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що 26.10.2023, приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у салоні маршрутного таксі «Mercedes Sprinter», д.р.н. НОМЕР_1 , за маршрутом руху «Дніпро-Запоріжжя», який рухався по вул. Каширське шосе, неподалік від буд. 66 по вул. Шишкіна у м. Запоріжжя, у ході раптово виниклого неприязного відношення до раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, узявши в праву руку кухонний ніж, нанесла ним один удар в область лівого ока неповнолітньому ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді різаних ран верхньої повіки лівого ока, однак не довела свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень до кінця, оскільки була зупинена пасажирами вказаного маршрутного таксі.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст.15 ч.1 ст.121 КК України, як закінчений замах на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Посилаючись на те, що суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_4 у стані неосудності, прокурор просить застосувати до неї примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом, до Дніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України".

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_6 , законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, відповідно поданої останніми заяви прохали проводити розгляд справи без їх участі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 винною себе у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнала, не оспорювала фактичні обставини справи, в скоєному щиросердно розкаялася.

Захисник ОСОБА_5 вважав за можливе вказане клопотання задовольнити.

У судовому засіданні шляхом дослідження доказів у кримінальному провадженні, а саме допиту ОСОБА_4 , дослідження висновків судово-медичних експертиз № 2025п від 26.10.2023, №2133/к від 10.11.2023, № 2290/к від 01.12.2023, висновку судово-психіатричної експертизи № 398 від 20.11.2023р., інших письмових доказів, дослідження даних про особу підозрюваної, встановлено і знайшло підтвердження, що мало місце суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.121 КК України, яке вчинено саме ОСОБА_4 .

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 398 від 20.11.2023р. ОСОБА_4 виявляє ознаки тимчасово хворобливого розладу психічної діяльності у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії. Тому, на теперішній час вона не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування відносно неї примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно ч.5 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Відповідно до ст.512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Суд, при визначенні виду і міри медичного характеру, враховує не тільки характер захворювання ОСОБА_4 та рекомендації експертів, але також і її відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про її особу, те що остання раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, працювала медичною сестрою в клініці «Сана» м. Мюнхен, за місцем роботи характеризується позитивно, в скоєному щиросердно розкаялася.

Заслухавши думку прокурора, яка вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, думку захисника, який підтримав думку прокурора, саму ОСОБА_4 , яка не заперечувала проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про те, що, оскільки в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.121 КК України, що підтверджується дослідженими у суді доказами, зазначені дії вчинені нею у стані неосудності, оскільки на період вчинення суспільно-небезпечного діянь вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, внаслідок психічного захворювання, та на даний час не видужала і до неї слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

До ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, підстав для його зміни суд не вбачає.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.93,94 КК України, ст.ст. ч.2 ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002177 від 26.10.2023 року, відносно ОСОБА_4 , щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння за правовою кваліфікацією ч.2 ст.15 ч.1 ст.121 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом, до Дніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України".

Речові докази: мобільний телефон «Iphone MD 297DN», мобільний телефон «Iphone 8», рожеву кофту, чорну куртку, сині джинси зі слідами нашарування речовими бурого кольору та пов`язку зі слідами нашарування речовини бурого кольору, що належать ОСОБА_4 , та які передані на зберігання до камери схову Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, - повернути ОСОБА_4 , як власнику; предмет, схожий на металевий ніж зі слідами нашарування речовини бурого кольору, який переданий на зберігання до камери схову Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити. Ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30.10.2023, якими накладено арешт на зазначені речі, - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня її проголошення.

Копію ухвали після її проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1