Справа № 703/4629/23

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Попружна Ставищенського району Київської області, з неповною середньою освітою, заміжньої, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.115 КК України, -

встановив:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.115 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 застосованого щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області відносно обвинуваченої ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід на вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.11.2023. На даний час продовжують існувати ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, під тягарем відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі може залишити місце свого проживання, та таким чином остання може переховуватись від суду; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілих, свідків, оскільки свідки у даному провадженні знайомі з обвинуваченою та у разі зміни запобіжного заходу остання зможе реально на них впливати, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, так як досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 причетна до вчинення двох умисних правопорушень, а тому існує ризик того, що вона може вчинити інші злочини.

Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обвинувачена в судовому засіданні просила змінити їй запобіжний захід на домашній арешт до вироку суду, для того, щоб мати зможу побути з батьками.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти клопотання, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, вказав, що такий запобіжний захід забезпечить належну поведінку обвинуваченої. Ризики, вказані прокурором вважає необґрунтованими та не доведеними.

Суд, врахувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Як встановлено під час підготовчого судового засідання, ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області відносно обвинуваченої ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід на вигляді тримання під вартою, по 21 січня 2024 року включно.

Провести судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у строк дії вказаного запобіжного заходу не представляється можливим з об`єктивних причин, які не залежать від суду.

При застосуванні слідчим суддею щодо ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу та його продовженні суд було враховано тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрювалась, а на даний час обвинувачується, особу обвинуваченої, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, спосіб життя, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання прокурора у судовому засіданні судом встановлено, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при застосуванні та продовженні обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовженні, не зменшилися, не втратили свою актуальність та продовжують існувати на даний час.

Так, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, під тягарем відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, а також можливості бути засудженою до позбавлення волі може залишити місце свого проживання та таким чином остання може переховуватись від суду; ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілих, свідків, підтверджується тим, що свідки у даному провадженні знайомі з обвинуваченою та у разі зміни запобіжного заходу остання зможе реально на них впливати; ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох умисних правопорушень, а тому існує ризик того, що вона може вчинити інші злочини.

При цьому, доводи обвинуваченої щодо наявності батьків похилого віку, як підстава для зміни запобіжного заходу на домашній арешт, судом не приймаються до уваги, оскільки наявність у обвинуваченої батьків похилого віку не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу та не виключає можливість настання інших ризиків зазначених в ухвалі суду.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Керуючись ст.177, 178, 331, 336, 369-372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто по 15 березня 2024 року включно.

Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж судового розгляду кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду скарги апеляційним судом, якщо така не буде скасована.

Копії ухвали направити начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити прокурору, обвинуваченій та захиснику.

Повний текст ухвали оголошено о 12 год. 30 хв. 19 лютого 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1