Справа № 365/633/23
Номер провадження: 1-кп/365/59/23
У Х В А Л А

21 грудня 2023 року смт Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду № 2 кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002885 від 18.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Згурівського районного суду перебуває кримінальне провадження № 0002885, внесене до ЄРДР 18.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 надав суду угоду про визнання винуватості, яку просив затвердити. Угода підписана між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і захисником ОСОБА_6 21.12.2023. В угоді зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 185 КК України, яке є особливо тяжким злочином. Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно та в повному обсязі визнав свою вину. Обставинами, які пом`якшують покарання зазначено: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди. Обставин, які обтяжують покарання не виявлено. Сторони узгодили призначити ОСОБА_5 , із урахуванням положення ч. 1 ст. 69 КК України, покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 5 ст. 185 КК України, у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку. Обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення угоди та її затвердження, наслідки невиконання угоди.

Потерпілий ОСОБА_4 просив угоду про визнання винуватості затвердити, пояснив, що надав письмову згоду на укладення даної угоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 також просили затвердити вказану угоду.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, перевіривши добровільність підписання угоди про визнання винуватості, роз`яснивши обвинуваченому наслідки укладення такої угоди та наслідки невиконання умов угоди, суд вважає, що в затвердженні вказаної угоди необхідно відмовити з наступних підстав.

В пункті 2 угоди про визнання винуватості зазначено, що відповідно до абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

А також зазначено, що 05 грудня 2023 року потерпілим ОСОБА_4 надано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 .

В угоді діям ОСОБА_5 надано правову кваліфікацію як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 185 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Вищезазначений перелік є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Зі змісту угоди вбачається, що правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , не відноситься до особливо тяжких злочинів, у провадженнях щодо яких, за наявності визначених п. 2, 3 ч. 4 ст. 469 КПК України, процесуальний закон передбачає можливість укладення угод про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. При цьому, суд звертає увагу, що положення абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України не є самостійним випадком, який дає підстави для укладення угоди про визнання винуватості, а лише уточнює обставини за яких можливе укладення такої угоди у випадках передбачених п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 469 КПК України.

Відповідно ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, не вбачає законних підстав для її затвердження, оскільки її умови суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК у випадку відмови у затвердженні угоди судове провадження продовжується в загальному порядку.

Відповідно до ч. 8 ст. 474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Керуючись статями 468, 469, 471, 474 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 21.12.2023, укладеної між прокурором Згурівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і його захисником ОСОБА_6 .

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що повторне звернення з угодою про визнання винуватості в межах даного кримінального провадження не допускається.

Розгляд кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002885 від 18.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1