СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/137/24
Провадження № 1-кс/306/36/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року м. Свалява

Слідчий суддя Свалявського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: на мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI А1», IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чорного кольору із забороною користування та розпорядження тимчасово вилученим майном у кримінальному провадженні №0000031 від 17 січня 2024 року.

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним клопотанням посилаючись на те, що в кінці жовтня 2023 року громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 за адресою свого проживання, виявила відсутність належного їй мобільного телефону марки «XIAOMI REDMI А1», IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , всередині якого знаходилася сім-карта № НОМЕР_3 .

17 січня 2024 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В клопотанні слідчий СВ зазначає, що в ході огляду місця події 18.01.2024року, який проводився навпроти огорожі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI А1», IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чорного кольору(поміщено до спецпакету НПУ WАR153877). В обгрунтування доводів клопотання слідчий СВ посилається на те, що майно (вказане слідчим у клопотанні) постановою слідчого СВ ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2 від 18.01.2024 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000031 за ч.4 ст.185 КК України. Вимоги слідчий СВ мотивує тим, що тимчасово вилучене майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, може містити відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому є необхідним накладення арешту на зазначене в клопотанні майно. Просить клопотання задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні із забороною користуватися та розпоряджатися майном у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України - з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України - сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання речей, документів, проведення інших процесуальних дій.

Слідчим суддею вжито заходи щодо повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна слідчого СВ та власника майна. Розгляд клопотання призначено у судовому засідання на 16:00 годину 26.01.2024 року.

Слідчий СВ подав до суду заяву (вх.№477) про розгляд клопотання у його відсутності. Вимоги у клопотанні про накладення арешту підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази, якими слідчий СВ обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні; ч.3 ст.26 КПК України - слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України - тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду; ч.5 ст.132 КПК України - під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України - у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; п. 1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження).

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000621 від 04.10.2023 року відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Постановою слідчого СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 18 січня 2024 року про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження - мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI А1», IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чорного кольору визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000031 від 17.01.2024 року за ч.4 ст.185 КК України.

За правилами ст. 84, 85 КПК України - доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Слідчий суддя на даній стадії не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а на підставі оцінки сукупності отриманих даних (які мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення; повинні давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків) доходить висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження - арешт майна у кримінальному провадженні №0000031 за ч.4 ст.185 КК України (крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану).

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан. Згідно Закону України №2117-IX від 03.03.2022 року до ст.185 КК України внесено зміни, які передбачають покарання за кримінальне правопорушення, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч.5 ст. 173 КПК України - у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, яке підлягає арешту, підстави застосування арешту майна, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном (заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі майна).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України - тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей щодо яких є достатні підстави вважати, що вони пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Слідчий суддя встановив, що слідчим СВ у клопотанні обґрунтовано необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно (зазначене у клопотанні), яке з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, приймає до уваги, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на вказане тимчасово вилучене майно із забороною користування та розпорядження може призвести до неможливості його дослідження, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що накладення арешту на тимчасово вилучене майно (зазначене у клопотанні) проводиться з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо досудового розслідування, приймаючи до уваги правову підставу для арешту тимчасово вилученого майна, наслідки арешту, можливість використання такого речового доказу як доказу у даному кримінальному провадженні за ч.4 ст.185 КК України, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити.

Відповідно до п. 1 ч.5 ст. 173 КПК України - у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, яке підлягає арешту; ст. 175 КПК України - ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 16, 21, 93, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI А1», IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чорного кольору із забороною використовувати та розпоряджатися тимчасово вилученим майном до закінчення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000448 від 23 вересня 2023 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Ухвала виконується негайно. Ухвала слідчого судді про арешт майна під час досудового розслідування може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Копію ухвали після її постановлення направити слідчому СВ.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ

СВАЛЯВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ

ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_5