Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/11/23

Номер провадження: 1-в/511/5/24

01 лютого 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора- ОСОБА_3 ,

засудженого- ОСОБА_4 ,

представника Роздільнянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, подання начальника Роздільнянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 1- групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.02.2023 року за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75, п.1,2 ч.1 ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2023 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло подання начальника Роздільнянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 , оскільки останній неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності чим порушує покладені на нього обов`язки.

Подання обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку Роздільнянського районного відділу «Центр пробації» з 31.03.2023 року. За період відбування покарання з іспитовим строком ОСОБА_4 було допущено порушення порядку та умов відбування покарання з іспитовим строком, а також обов`язків встановлених судом. Протягом відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності: 18.03.2023 року за ст.109 ч.3 КУпАП, 30.03.2023 року за ст.51 ч.1 КУпАП, 18.05.2023 року за ст.178 ч.1 КУпАП. До засудженого ОСОБА_4 03.08.2023року органом пробації було застосовано письмове попередження, відібрано письмове пояснення та проведена індивідуальна профілактична бесіда, під час якої додатково роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням та недопущення скоєння нових злочинів чи адміністративних правопорушень під час відбування покарання з випробуванням. Після застосування письмового попередження та проведеної індивідуальної профілактичної бесіди ОСОБА_4 було вчинено нові правопорушення, 13.08.2023року за ст.175-1 КУпАП, 05.09.2023 року за ст. 109 ч. 3 КУпАП. що свідчить, на думку органу пробації, про небажання засудженого стати на шлях виправлення та виправдати довіру, покладену на нього судом.

Представник Роздільнянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 у судовому засіданні подання підтримала.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, оскільки вважав що не надано доказів, на які посилається орган пробації, та відсутня системність притягнення до адміністративної відповідальності.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні подання, зазначив, оскільки покладені обов`язки виконує належним чином, підтвердив, що дійсно він притягувався до адміністративної відповідальності тільки один раз, пообіцяв виправитися та більше не порушувати порядок.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника органу пробації, позицію прокурора та заперечення засудженого, дослідивши матеріали особової справи № 13/2023, суд робить висновки про те, що подання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 п. 8 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно ч. 2 п. 3 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

За змістом ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.02.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину ч.4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2роки .

Із наявних в матеріалах особової справи № 13/2023 року матеріалів, вбачається, що ОСОБА_4 31.03.2023 року узято на облік Роздільнянського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у Одеській області.

07.04.2023 року ОСОБА_4 були роз`яснені порядок та умови відбування призначеного судом покарання про, що свідчить, дана ним підписка, відібрано анкеті дані, також проведено профілактична бесіда, про що свідчить довідка проведення профілактичної бесіди, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, з постановою ОСОБА_4 був ознайомлений під підпис.

Протягом відбування покарання з випробуванням гр. ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності: 18.03.2023 року за ст.109 ч.3 КУпАП, 30.03.2023 року за ст.51 ч.1 КУпАП, 18.05.2023 року за ст.178 ч.1 КУпАП. 03.08.2023року.

До засудженого ОСОБА_4 03.08.2023року органом пробації було застосовано письмове попередження, відібрано письмове пояснення та проведена індивідуальна профілактична бесіда, під час якої додатково роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням та недопущення скоєння нових злочинів чи адміністративних правопорушень під час відбування покарання з випробуванням.

Після застосування письмового попередження та проведеної індивідуальної профілактичної бесіди ОСОБА_4 було вчинено нові правопорушення, 13.08.2023року за ст.175-1 КУпАП, 05.09.2023 року за ст. 109 ч. 3 КУпАП.

Окрім того, з подання вбачається та представник Роздільнянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_4 не порушував встановлені судом обов`язки та до кримінальної відповідальності не притягувався.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Згідно розділу IV п. 5, п. п. 5.4 Інструкції про порядок виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб засуджених до таких покарань від 19.12.2003 р. наказу № 270/1560, невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом /наприклад, не з`являється до сектору пробації два і більше разів підряд без поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Суд звертає увагу на те, що органом пробації не надано достатніх даних, що вказують на грубе порушення засудженим ОСОБА_4 умов відбування покарання. Доказів про те, що засуджений систематично вчиняє правопорушення чи створює суспільну небезпеку, перебуваючи на волі суду не надано.

Відносно притягнення засудженого до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що за період відбування покарання з іспитовим строком ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності 5 разів.

Суд вважає, що вчиненні адміністративні правопорушення не мають умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробування, не завдали значної шкоди суспільству та не свідчать про небажання останнього стати на шлях виправлення.

Аналізуючи обставини, за яких засуджений не порушував порядок явки на реєстрацію в органи пробації та встановлені судом обов`язки, але притягувався до адміністративної відповідальності, тому суд приходить до висновку, що орган пробації не довів в суді систематичність правопорушень та той факт, що засуджений не бажає ставати на шлях виправлення, оскільки не вбачає систематичного вчинення правопорушень засудженим. Окрім того, скасування застосованого судом відносно засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням тягне серйозні негативні наслідки для такої особи, тому суд вважає недопустимим формальний підхід у даному питанні.

Так, згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціації та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання право слухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказане подання є необґрунтованим, а обставини наведені в ньому такими, які не мають достатніх підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання, а тому за вказаних обставин у задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК України та ст. ст. 94,110,369-372, п. 8 ч. 1 ст. 537, п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Роздільнянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , відмовити.

Особову справу ОСОБА_4 повернути до Роздільнянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.

На ухвалу може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 01.02.2024 року.

Суддя ОСОБА_1