Справа № 346/1235/23
Провадження № 1-кс/346/88/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 р.м. Коломия Івано - Франківської області

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, в частині відмови у повторному та одночасному допиті свідків,

в с т а н о в и в :

22 січня 2024 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача (прийнятому ним у кримінальному провадженні №№0000245, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.10.2022 року з правовою кваліфікацією ст.356 КК України) від 03.01.2024 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення слідчих дій, якою остання просила:

- повторно допитати свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та поставити їм питання - хто конкретно дав вказівку зламати замок на приміщенні, де зберігалася службова документація Коломийського ліцею №6; чому саме замок був зламаний, а не відкритий ключем, яка була необхідність зламу; хто конкретно проводив роботи по зламуванню даного замка і перенесенню службової документації; куди зникла службова документація із зазначеного приміщення; якими нормативно-правовими актами керувалися особи, які вчиняли дані дії та надавали вказівки; який залишок грошових коштів перебував на балансі навчального закладу станом на 6 вересня 2022 р. та на момент ліквідації ліцею;

- вилучити посадові інструкції станом на 6 вересня 2022 р. осіб, причетних до зламування замка у приміщенні Коломийського ліцею №6, з метою оцінки їх повноважень на такі дії;

- провести одночасний допит двох чи більше осіб за участю ОСОБА_3 та за участю інших свідків по справі.

Але ухвалою від 23.01.2024 року слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову дізнавача від 03.01.2024р. про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, в частині відмови дізнавачем у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення слідчих дій щодо вилучення посадових інструкцій (станом на 06.09.2022р., осіб, причетних до зламування замка у приміщенні, з метою оцінки їх повноважень на такі дії), позаяк у цій частині, нею подана скарга на рішення дізнавача, що не підлягає оскарженню, оскільки така процесуальна дія, як вилучення документу не являється слідчою (розшуковою) дією чи негласною слідчою (розшуковою) дією. А перелік рішень дізнавача, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні слідчому судді, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України, і зокрема пункт 7 дійсно передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення дізнавача про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Проте, в іншій частині скарги ОСОБА_3 слідчий суддя відкрив провадження. Отже, предметом розгляду слідчого судді є скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача від 03.01.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, в частині відмови у повторному та одночасному допиті свідків.

Аргументи скаржника.

За її заявою було внесено відомості до реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України, в якому вона має статус потерпілої особи. Зазначає, що після скасування судом постанови про закриття кримінального провадження, розслідування було продовжено, але всі слідчі (розшукові) дії проведені не були. Вказує, що вона подала клопотання про проведення слідчих дій, зокрема про повторний допит працівників діючого на той час ліцею №6 з питаннями, які вона запропонувала, а також одночасний допит двох чи більше осіб при суттєвих розбіжностях у показаннях допитуваних осіб.

Позиція органу досудового розслідування.

Будь-який представник до суду не з`явився, і будь-яких заперечень проти задоволення вказаної скарги до суду не надійшло. Проте з огляду на зміст постанови про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , дізнавач відмовила у повторному допиті працівників ліцею №6, оскільки вони вже були допитані повторно, а у здійсненні одночасного допиту було відмовлено з підставвідсутності розбіжностей у показах свідків.

Оцінка суду щодо можливості розгляду скарги.

В силу положень частини 3 статті 306 КПК України розгляд будь-яких скарг на рішення під час досудового розслідування здійснюється за обов`язковою участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Отже, за цими положеннями особа, яка подала скаргу або її захисник чи представник, має обов`язок приймати участь у розгляді скарги.

Разом з цим суд відзначає, що КПК України, не врегульовано питання щодо правових наслідків неявки цих осіб для розгляду скарги, а тому на виконання положень частини 6 статті 9 КПК України (якими передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу) суд застосовує частину 3 статті 26 КПК України якою передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим кодексом.

Таким чином, незважаючи на неявку вказаних осіб і той факт, що ОСОБА_3 не відмовляється від розгляду слідчим суддею поданої скарги, її слід розглянути по суті.

Оцінка суду щодо скарги, по суті.

Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).

Розглядаючи дану скаргу, слідчий суддя виходить із того, що вона пов`язана із судовим контролем за дотриманням права будь-якої людини захищати свої права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами від порушень і протиправних посягань інших (частина 5 статі 56 Конституції України), і зокрема, з огляду на положення частини 1 статті 2 КПК України, через притягнення до кримінальної відповідальності особу чи осіб, які порушують її право чи свободу.

І слідчий суддя відзначає, що вказане право будь-якої людини захищати своє право чи свободу саме у порядку кримінального провадження, яке включає можливість ініціювати його, включає в себе і право просити дізнавача провести певні процесуальні дії (у тому числі й слідчі), що знаходить свій прояв у положеннях частини 1 статті 220 КПК України за якими, клопотання потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Які, до речі, можуть бути як прямо вказані у КПК України, так і не вказані прямо взагалі.

Отже, праву будь-якої людини заявляти клопотання, з огляду на зміст частини 1 статті 220 КПК України, кореспондує обов`язок слідчого, дізнавача чи прокурора розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх виключно за наявності відповідних підстав.

Разом з цим слідчий суддя відзначає, що за положеннями статті 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування. Для чого, згідно з п.2 ч.2 ст.40-1 КПК України дізнавач уповноважений проводити у тому числі й слідчі (розшукові) дії, під якими, в силу ч.1 ст.223 КПК України розуміються дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Але не слід забувати, що за положеннями ч.2 ст.40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повнвоажень, забороняється. При цьому, в силу ч.1 ст.40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Тож з огляду на викладене, наявність підстав для задоволення клопотання потерпілого, зокрема про проведення слідчий дій, повинно встановлюватись дізнавачем зважаючи на завдання кримінального провадження і такої його засади, як публічність, що передбачена ст.25 КПК України, і яка передбачає обов`язок слідчого (і відповідно - дізнавача) вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. А також наявність, конкретних, прямо передбачених у КПК України підстав для проведення конкретної слідчої дії. Але також, звичайно, доцільність проведення кожної окремої слідчої дії повинна оцінюватись дізнавачем, з урахуванням конкретних вже здобутих ним доказів та встановлених ним обставин у конкретному кримінальному провадженні, керуючись при цьому метою проведення конкретної слідчої дії, наявністю відомостей про можливість досягнення мети, для якої пропонується її провести, об`єтивну (реальну) можливість її проведення та пам`ятаючи про саму суть процесу доказування, який у кожному кримінальному провадженні має свої межі.

Як вже вказувалось, 28.12.2023р. пані Лідія звернулась до дізнавача із клопотанням про проведення слідчий дій, зокрема серед іншого, просила повторно допитати працівників діючого на той час ліцею №6 з певними, визначеними нею, конкретними питаннями, а також провести одночасний допит двох чи більше осіб, у тому числі й за її участю (а.с.6).

І слідчий суддя одразу відзначає, що нею у клопотанні не вказано яких же конкретно працівників вона просила допитати повторно, чому вона вирішила, що поставлені нею питання не були завдані раніше, і що вони мають значення для кримінального провадження (тобто, обставини, які свідки могли би повідомити входять до предмету доказування). Проте, дізнавач у постанові зазначила, що працівники ліцею №6 були допитані повторно. І пані Лідія не надала слідчому судді жодних контраргументів для того аби останній міг встановити, що повторного допиту працівників ліцею не було, або, що мала місце помилковість чи безпідставність відмови дізнавача у проведенні повторного допиту.

Що стосується відмови у проведенні одночасного допиту, то тут слідчий суддя чітко відзначає, що підстава для його проведення прямо передбачена КПК України, зокрема для з`ясування причин розбіжностей у конкретних, вже наданих показаннях, вже допитаних свідків (ч.9 ст.224 КПК України). Але у своєму клопотанні про проведення слідчий дій, пані ОСОБА_10 не вказала, які конкретно покази, яких конкретно людей мають розбіжності, чи мають обставини, які можу повідомити свідки, правове значення для даного кримінального провадження. При цьому дізнавач зазначив, що при допиті працівників ліцею №6 розбіжностей не виявлено. І пані ОСОБА_10 не надала слідчому судді жодних контраргументів для того аби останній міг встановити, що дійсно існувала потреба у одночасному допиті конкретних свідків.

Тож зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає, що підстав для скасування постанови дізнавача, яку оскаржує пані ОСОБА_10 не має, і тому у задоволенні її скарги слід відмовити.

Таким чином, на підставі вище викладеного та керуючись статтями 1-29,32,36,40,40-1,60,214,215,303-310,369-372,376,392-395,532 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_11 від 03.01.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, в частині відмови у повторному та одночасному допиті свідків - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлено 29 січня 2024 року та оголошено о 17 годині.

Головуючий суддя : ОСОБА_1