Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/281/24

Номер провадження: 1-кс/511/69/24

30.01.2024 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, згідно якого адвокат ОСОБА_6 просить скасувати арешт, накладений Роздільнянським районним судом Одеської області з наступного майна, а саме:

-автомобіль HYUNDAI ELANTRA, рама № НОМЕР_1 , білого кольору, д/з НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон марки «Nokia G20», темного кольору, в чорному чохлі, ІМЕІ-1: НОМЕР_3 , ІМЕІ-2: НОМЕР_4 , з сім картою мобільного оператора «Водафон», номер телефону НОМЕР_5 ;

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J6», темного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_6 , ІМЕІ-2: НОМЕР_7 , з сім картою мобільного оператора «Водафон», номер телефону НОМЕР_8 .

Стислий виклад обгрунтування клопотання.

Арешт, на вказане у клопотанні майно, накладений незаконно, а тривале зберігання автомобіля на невизначеній території на відкритій ділянці місцевості, може призвести до швидкого його псування, а також вказаний автомобіль в сім`ї є єдиним засобом пересування та заробітку.

Позиція учасників справи.

Представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 надіслала на адресу суду клопотання про проведення судового засідання без її та ОСОБА_5 участі.

Слідчий відділення № 2 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 заперечували проти задоволення вказаного клопотання, оскільки наразі триває досудове розслідування та потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не відпала та арешт накладено обгрунтовано.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Відділенням № 2 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000032 від 11 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 332 КК України.

По вказаним матеріалам, 19 січня 2024 року слідчим суддею Роздільнянського районного суду Одеської області накладено арешт на вищевказане майно у вигляді заборони відчуження, розпорядження та використання.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказана ухвала суду набрала законної сили 25 січня 2024 року.

Також, з матеріалів кримінального провадження та ухвали слідчого судді, встановлено, що вищевказане майно слідчим визнано речовим доказом.

З диспозиції частини першої статті 174 КПК України вбачається, що арешт може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням можливе лише за таких умов: із клопотанням про скасування арешту звернулася належна особа (підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження); вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до частини 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пункт 7 частини другої статті 131 КПК України визначає, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень статті першої Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Обтяження відповідного майна арештом становить втручання держави у право на мирне володіння майном у значенні другого речення першого пункту статті 1 Першого протоколу. Таке втручання має відбуватись із чітким, послідовним дотриманням вимог національного закону та забезпеченням гарантій захисту основоположних прав особи, має бути законним та пропорційним.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Частина четверта статті 173 КПК України визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного, врахувавши позицію сторін, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню, оскільки слідчим та прокурором не доведено необхідності накладення арешту на транспортний засіб у найбільш обтяжливий спосіб.

В іншій частині, з метою досягнення дієвості цього провадження, наразі адвокатом ОСОБА_6 не доведено, що відпала потреба у накладенні арешту на вищевказане майно або арешт накладено необгрунтовано.

Відносно доводів адвоката ОСОБА_6 щодо подання клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно на розгляд слідчому судді з порушенням строків, встановлених КПК України, слідчий суддя зазначає, що при розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя не оцінює ухвалу про арешт майна на предмет її законності, вмотивованості чи обґрунтованості, оскільки це відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції під час апеляційного оскарження такої ухвали. У цьому випадку суд встановлює підстави для скасування арешту, які існували на момент арешту майна та впливають на його обґрунтованість чи подальше застосування арешту, але які не досліджувалися в силу відсутності особи, щодо майна якої вирішувалося клопотання про арешт, або ж нові підстави, які виникли після арешту майна та які впливають на його обґрунтованість чи подальше застосування.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого антикорупційного суду від 27 грудня 2023 року у справі № 991/10516/23.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт у вигляді заборони використаннята розпорядження, накладений 19 січня 2024 року Роздільнянським районним судом Одеської області на наступне тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль HYUNDAI ELANTRA, рама № НОМЕР_1 , білого кольору, д/з НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_5 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 02.08.2023 року).

В іншій частині - арешт, накладений 19 січня 2024 року Роздільнянським районним судом Одеської області (справа № 511/281/24, номер провадження: 1-кс/511/65/24) - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1