ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року

м. Київ

справа № 557/960/17

провадження № 51-4982 км 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06 червня 2023 року стосовно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с. Харалуг Корецького району

Рівненської області, яка зареєстрована та

проживає:

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2, 3 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Корецький районний суд Рівненської області вироком від 22 вересня 2021 року визнав ОСОБА_8 невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 358 КК та виправдав у зв`язку з недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення.

Цим же вироком засудив ОСОБА_8 за:

- ч. 1 ст. 358 КК (в редакції Закону станом на 2008 рік) - до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (далі - НМДГ), що становить 850 грн;

- ч. 3 ст. 358 КК (в редакції Закону станом на 2008 рік) - до покарання у виді штрафу в розмірі 30 НМДГ, що становить 510 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначив ОСОБА_8 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 НМДГ, що становить 850 грн.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК звільнив ОСОБА_8 від призначеного за частинами 1, 3 ст. 358 КК покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Рівненський апеляційний суд ухвалою від 06 червня 2023 року скасував вирок суду та закрив кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 за відсутності в її діях складу кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2, 3 ст. 358 КК.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувалась у підробленні офіційного документу, вчиненому повторно, та їх використанні за таких обставин.

ОСОБА_8 у період з 30 липня до 29 грудня 2008 року незаконно, умисно, з метою подальшого використання підробленого документу, внесла завідомо неправдиві відомості: до трьох екземплярів Акта від 22 січня 1988 року про закінчення та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння на ім`я ОСОБА_9 , дописавши в графу п. 5 кожного із екземплярів указаного документу слово «брама», яка фізично позначала межу між присадибною ділянкою ОСОБА_9 та землями загального користування; до Генерального плану забудови земельної ділянки ОСОБА_9 у АДРЕСА_2 , від 25 вересня 2007 року, дописавши слово «двір» (повторно) на тій частині схематичного плану господарства ОСОБА_9 , де відображено межі проїзду, який розташований між присадибними земельними ділянками АДРЕСА_3 , і відноситься до земель загального користування.

Крім того, ОСОБА_9 використала завідомо підроблені документи - три екземпляри Акта від 22 січня 1988 року про закінчення та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння на ім`я ОСОБА_9 та Генеральний план забудови земельної ділянки ОСОБА_9 , подавши їх:

- у судовому засіданні під час розгляду 29 грудня 2008 року заяви ОСОБА_9 «Про перегляд заочного рішення по цивільній справі №2-340/08 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про усунення перешкод в користуванні землями загального користування (заїзду) та присадибною земельною ділянкою»;

- до Рівненського апеляційного суду під час апеляційного перегляду судового рішення по справі №2-340/08;

- у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи №2-195/09 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про усунення перешкод;

- до суду апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду судового рішення по справі 2-195/09;

- до Корецької міської ради, яка прийняла рішення № 353 «Про оформлення права приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_2 » та до Рівненського БТІ для проведення поточної інвентаризації з метою подальшого оформлення права власності.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

За змістом касаційної скарги потерпілий ОСОБА_6 , не погоджуючись із ухвалою апеляційного суду через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги потерпілий мотивує тим, що суд апеляційної інстанції, не врахувавши належним чином доказів, наявних в матеріалах кримінального провадження, його показань та свідків, дійшов безпідставного висновку про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 за відсутності в її діях складу кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2, 3 ст. 358 КК. Вказує також на те, що в дія ОСОБА_8 наявні усі елементи інкримінованих їй складів кримінальних правопорушень.

На касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 подала письмові заперечення, в яких, із наведенням відповідних аргументів, просила залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без зміни.

Позиції учасників судового провадження

Потерпілий та його представник підтримали доводи касаційної скарги, просили скасувати оскаржуване судове рішення і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Прокурор заперечила проти задоволення касаційної скарги, просила залишити оскаржуване судове рішення без зміни.

Мотиви Суду

Положеннями ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Потерпілий у поданій касаційній скарзі посилається на істотне порушення приписів кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 судом апеляційної інстанції.

Істотне порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зі змісту ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями 368-380 КПК, ухвала суду апеляційної інстанції, окрім іншого, має містити встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними, мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. У разі скасування або зміни судового рішення в ухвалі має бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку чи ухвали (ч. 2 ст. 418, ст. 419 КПК).

При цьому, у випадку встановлення судом апеляційної інстанції обставин, передбачених статтею 284 КПК, рішення про скасування обвинувального вироку та закриття кримінального провадження, передбачене ст. 417 цього Кодексу, має бути належним чином вмотивоване, а такі висновки суду мають бути підтверджені доказами, безпосередньо дослідженими в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що суд апеляційної інстанції під час апеляційного провадження дотримався вказаних вимог закону з огляду на таке.

Корецький районний суд Рівненської області вироком від 22 вересня 2021 року визнав ОСОБА_8 невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 358 КК та виправдав у зв`язку з недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення. Цим же вироком засудив ОСОБА_8 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 3 ст. 358 КК, та призначив відповідне покарання.

Не погоджуючись із вироком, ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просила скасувати оскаржуване судове рішення та закрити кримінальне провадження стосовно неї за відсутності в її діях складу кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2, 3 ст. 358 КК. Крім того, у поданій апеляційній скарзі просила суд апеляційної інстанції дослідити ряд доказів у кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 404 КПК.

Рівненський апеляційний суд ухвалою від 06 червня 2023 року задовольнив апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 , скасував вирок суду першої інстанції та закрив кримінальне провадження стосовно неї у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2, 3 ст. 358 КК.

Свої висновки суд апеляційної інстанції мотивував тим, що суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_8 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 3 ст. 358 КК (в редакції станом на 2008 рік), не дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального законів.

Так, ОСОБА_8 була визнана винуватою в тому, що вона умисно підробила документ - Акт про закінчення та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей, та в подальшому використала його.

Під підробленням документа потрібно розуміти як повне виготовлення сфальсифікованого документа, так і часткову фальсифікацію змісту справжнього документа. В останньому випадку (так звана переробка) перекручення істини відбувається шляхом внесення у документ неправдивих відомостей (виправлення, внесення фіктивних записів, знищення частини тексту, витравлення, підчистка, змивання, підробка підпису, тощо).

Тобто, внесення до документів неправдивих відомостей, які інкримінуються ОСОБА_8 , означає включення інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності, до офіційного документа.

Суд апеляційної інстанції дослідив у судовому засіданні технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , де в характеристиці будинку, господарських будівель та споруд зазначені ворота металеві 5,6 кв.м., огорожа - металева сітка; нотаріально посвідчений договір від 18 жовтня 1979 року, в п.п. «д» п. 2 якого міститься зобов`язання забудовника ( ОСОБА_9 ) огородити садибу зі сторони вулиці металевою сіткою та пофарбувати паркан, ворота та калитку зі сторони вулиці фарбою зеленого кольору.

При цьому суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованих висновків про те, що досліджені документи та сторони кримінального провадження підтвердили наявність воріт (брами) на території домоволодіння ОСОБА_8 ; представник потерпілого та прокурор фактично оспорювали правильність встановлення цієї брами на землях загального користування, що є предметом вирішення в порядку цивільного судочинства; не встановлено, що внесені ОСОБА_8 до Акту відомості про браму є неправдивими відомостями в розумінні об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 358 КК.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про недоведеність винуватості ОСОБА_8 у внесенні завідомо неправдивих відомостей до Генерального плану забудови земельної ділянки, оскільки висновком судово-почеркознавчої експертизи № 10647/10648/12-32 від 29 березня 2013 року дану обставину не доведено, а сторона обвинувачення та потерпілий не надали жодного доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_8 в частині внесення завідомо неправдивих відомостей до Генерального плану забудови земельної ділянки, шляхом дописання слова «двір», та відповідно - використання даного документа в суді як доказу по справі, в тому числі при подачі апеляційної скарги на рішення Корецького районного суду від 29 жовтня 2009 року у цивільній справі № 2-195/09.

Разом із цим суд апеляційної інстанції, зваживши на те, що в ході апеляційного розгляду не було встановлено достатніх доказів, які б свідчили про внесення ОСОБА_8 саме завідомо недостовірних відомостей до Акту про закінчення та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння та до Генерального плану забудови земельної ділянки, дійшов, на переконання суду, обґрунтованого висновку про те, що відсутні підстави стверджувати, що обвинувачена, долучаючи зазначені документи до матеріалів цивільної справи та надаючи їх до Корецької міської ради, діяла з прямим умислом, тобто, що в її діях наявна суб`єктивна сторона складу цього злочину.

Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону, постановлена ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.

Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність та обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції, умотивованість його висновків, потерпілий у касаційній скарзі не навів.

Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, Судом не встановлено.

Керуючись статтями 441, 442 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06 червня 2023 року стосовно ОСОБА_8 - без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3