Справа № 525/1284/23
Провадження № 1-кп/525/195/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2023 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2023 за №0001242 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сіверськ, Артемівського району, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого оглядачем-ремонтником вагонів 4 розряду пункту технічного обслуговування вагонів станції Сіверськ Структурного підрозділу «Лиманське вагонне ДЕПО» Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця», на утриманні маючого малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

у с т а н о в и в:

16.10.2023 близько 09 год. 00 хв. (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , виявив у банкоматі банку АТ «Державний ощадний банк України», банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з чіпом «NFS», власником якої є ОСОБА_5 , за допомогою якої можлива оплата без введення пін-коду картки, після чого в нього раптово виник умисел на заволодіння карткою для подальшого викрадення коштів, які знаходяться на відповідному банківському рахунку.

При цьому платіжна картка за своїм юридичним значенням (правовим режимом) та функціональним призначенням відповідно до чинного законодавства є платіжним інструментом - засобом доступу до банківського рахунку, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених договором, і є різновидом офіційних документів.

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне привласнення чужого майна, скориставшись необачністю потерпілого, того ж дня, 16.10.2023, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи особисті корисливі мотиви на заволодіння чужим майном, привласнив банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з чіпом «NFS», власником якої є ОСОБА_5 , та відповідно до пункту 1.27 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», абз. 2 ст. 1 ЗУ «Про інформацію» є документом, після чого покинув приміщення, за адресою: АДРЕСА_3 .

Окрім цього, 16.10.2023 близько 09 год. 00 хв. (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , виявив у банкоматі банку АТ «Державний ощадний банк України», банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з чіпом «NFS», власником якої є ОСОБА_5 , за допомогою якої можлива оплата без введення пін-коду картки, після чого в нього раптово виник умисел на привласнення картки та викрадення грошових коштів із неї.

У подальшому ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів із зазначеної банківської картки, діючи в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 08 листопада 2023 року строком на 90 діб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, о 09 год. 30 хв. із зазначеною банківською карткою прибув до АЗС «MaksAuto», розташованої за адресою: вул. Станіслава Горєва, 43, селище Гоголеве Миргородського району Полтавської області, де за допомогою викраденої картки здійснив дві оплати, в розмірі по 300 грн., кожна. Після чого ОСОБА_4 , з метою продовження реалізації свого злочинного умислу, о 09 год. 46 хв. прибув до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де за допомогою викраденої картки здійснив оплату в розмірі 92 грн. Після чого ОСОБА_4 , з метою продовження реалізації свого злочинного умислу, о 09 год. 54 хв. прибув до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де за допомогою викраденої картки здійснив оплату в розмірі 263 грн. Далі ОСОБА_4 , з метою продовження реалізації свого злочинного умислу о 09 год. 57 хв. прибув до магазину «Кулиничі», розташованого за адресою: вул. Станіслава Горєва, селище Гоголеве Миргородського району Полтавської області, де за допомогою викраденої картки здійснив оплату в розмірі 96 грн. Далі ОСОБА_4 , з метою продовження реалізації свого злочинного умислу, о 10 год. 02 хв. прибув до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де за допомогою викраденої картки здійснив оплату в розмірі 279,77 грн. Далі ОСОБА_4 , з метою продовження реалізації свого злочинного умислу, о 10 год. 04 хв. прибув до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де за допомогою викраденої картки здійснив дві оплати в розмірі 128,90 грн. та 152,80 грн. Далі ОСОБА_4 , з метою продовження реалізації свого злочинного умислу, о 10 год. 07 хв. прибув до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де за допомогою викраденої картки здійснив оплату в розмірі 176,50 грн. Власником зазначених грошових коштів є ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1788 грн. 97 коп.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердив всі обставини скоєння кримінальних правопорушень. Пояснив, що дійсно 16.10.2023 близько 09 год. 00 хв., перебуваючи в селищі Гоголеве Миргородського району Полтавської області, вирішив перевірити баланс картки своєї баби, підійшовши до банкомату «Ощадбанку», який розташований у «Будинку культури», виявив у ньому банківську картку АТ КБ «ПриватБанк». Він витяг її з банкомату та поклав до кишені. Після цього він поїхав до АЗС, що розташована поруч та вирішив спробувати розрахуватися привласненою банківською карткою, заправив газу на 300 грн., оплата пройшла успішно, коду при розрахунку не запитало, він придбав ще пального на 300 грн. Потім у різних продуктових магазинах в селищі Гоголеве придбав продукти харчування для своєї сім`ї, всього витративши з вказаної банківської картки грошей на загальну суму 1788 грн. 97 коп. Сів до автомобіля та поїхав до с. Михайлівка, де він на даний час проживає, на перехресті біля села викинув банківську картку. Через декілька днів приїхали працівники поліції і він відразу їм усе розповів. Про те, що власником витрачених ним коштів є потерпілий у справі ОСОБА_5 дізнався від працівників поліції, через деякий час відшкодував потерпілому збитки завдані кримінальним правопорушенням. Пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення через те, що його сім`я опинилася у складних життєвих обставинах. За місцем його постійного проживання ведуться активні бойові дії, він вимушений був поїхати, у зв`язку з чим залишився без роботи, офіційно не звільнений, але заробітної плати не отримує, про вчинене шкодує, обіцяє, що більше такого не повториться, просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні надав покази аналогічні до фабули обвинувачення, пояснив, що 16.10.2023 він хотів перевірити чи є на картці гроші, він пішов до банкомату, що розташований в «Будинку культури» в селищі Гоголеве, перевірив баланс на рахунку, гроші на картці були, він їх не знімав, потім відволікся і пішов у своїх справах. На наступний день його матері прийшла пенсія і він вирішив сплатити рахунки за комунальні послуги, але виявив, що його картка АТ КБ «ПриватБанк» відсутня, він звернувся до своєї дочки, яка через застосунок «Приват24» подивилася та повідомила, що з картки зняті гроші у магазинах. Він звернувся до банку заблокував картку та отримав нову. Повідомив, що шкода завдана кримінальним правопорушенням йому відшкодована у повному обсязі, претензій до обвинуваченого він не має, просив суд суворо ОСОБА_4 не карати, вважав, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Оскільки фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності позицій учасників судового розгляду немає, їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за доцільне не досліджувати доказів стосовно цих обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Крім повного визнання своєї вини обвинувачем, його вина також підтверджується письмовими доказами, дослідженими судом у судовому засіданні, а саме:

-довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів по картковому рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_5 , картка НОМЕР_2 за період з 15.10.2023 по 18.10.2023, згідно якої було 16.10.2023 оплачено 9 покупок на загальну суму 1788 грн. 97 коп. ( а.с. 33);

-розпискою потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування йому ОСОБА_4 шкоди завданої кримінальним правопорушенням ( а.с. 34-35).

Судом також були досліджені матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 ( а.с. 36-52), матеріали досудової доповіді ( а.с. 53-56).

Отже, допитавши обвинуваченого та потерпілого, покази яких повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті, дослідивши матеріали справи, у обсязі, який наданий стороною обвинувачення, судом достовірно встановлено наступне.

Своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у привласненні документів ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, його дії вірно кваліфіковані за цією статтею Кримінального кодексу України.

Своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, що є кваліфікуючими ознаками скоєного, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, його дії вірно кваліфіковані за цією статтею Кримінального кодексу України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування шкоди завданої потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено. При цьому суд, вважає безпідставним посилання прокурора, як на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_4 вчинення ним кримінального правопорушення в умовах воєнного стану.

Так, відповідно до положень ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання, у тому числі, є вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, інших надзвичайних подій.

Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Вчинення крадіжки в умовах воєнного стану є кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тому не може бути враховане судом, як обставина, що обтяжує покарання.

Щодо кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, то матеріали справи не містять жодних доказів, що привласнення документів останнім було вчинено з використанням умов воєнного стану.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок та тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, на утриманні має малолітню дитину, щиро розкаявся в скоєному, публічно вибачився, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, повністю відшкодував завдані збитки, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує вік обвинуваченого, його майновий стан, мету та мотиви вчинення кримінальних правопорушень, позицію потерпілого, який просив суворо його не карати, матеріали досудової доповіді, згідно якої орган пробації вважав за можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, те, щоб покарання не було для обвинуваченого «непосильним тягарем» у розумінні практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Беручи до уваги викладене вище, суд приходить до переконання, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та з метою запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, слід призначити йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, підстав для його застосування до набрання вироком законної сили судом не встановлено, відповідних клопотань прокурором заявлено не було.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 100, 176-179, 349, 369-371, 373-376, 394, 395 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Речові докази по справі: відеозапис з камери спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », за адресою: АДРЕСА_4 за 16.10.2023 з назвою video_2023-10-16_10-01-36; відеозапис з камери спостереження АЗС «MaksAuto», вул. Горєва, 43, селище Гоголеве, Миргородського району Полтавської області за 16.10.2023 з назвою: IMG_8216, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах справи.

Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1