Справа № 341/405/19
Провадження № 1-кп/349/21/23
В И Р О К

іменем України

09 листопада 2023 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вигівка Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, зареєстроване місце проживання якого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, раніше судимий 27 травня 2020 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.289, ч.2,3 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_7

встановив:

ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких, встановлених судом, обставин.

ОСОБА_3 , який 27 травня 2020 року був засуджений Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.289, ч.2,3 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75,104 КК України звільнений від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, у період іспитового строку повторно вчинив кримінальне правопорушення.

14 вересня 2020 року біля 12 год., ОСОБА_3 , перебуваючи на вул.Бандери в м.Бурштині Івано-Франківської області зустрів своїх знайомих - братів ОСОБА_8 , за місцем проживання яких вони вживали спиртні напої. Після чого вирішили піти до Бурштинського торгово-економічного коледжу Київського національного торгово-економічного університету, який розташований в м.Бурштині по вул.Ольги Басараб, де раніше навчалися ОСОБА_9 і ОСОБА_3 . По дорозі до навчального корпусу вони зустріли студента 1-го курсу коледжу ОСОБА_10 , який тримав у руках мобільний телефон марки "meizu" та переглядав на телефоні відео. Під чохлом тефона ОСОБА_10 зберігав кошти в сумі 500 гривень, які було видно через отвір, який призначений для відеокамери. Під час наближення до ОСОБА_10 у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого. З цією метою ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_10 , реалізовуючи злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, несподівано для потерпілого, забрав з його рук телефон з грошовими коштами в сумі 500 грн., зняв з телефона чохол та відкрито викрав грошові кошти в сумі 200 гривень однією купюрою. Після чого повернув ОСОБА_10 мобільний телефон з рештою коштів, а з викраденими коштами залишив місце події. Внаслідок неправомірних дій неповнолітнього ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_10 було завдано майнову шкоду в сумі 200,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні за участю захисника ОСОБА_7 визнав себе винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті. Надав показання, що детально розповісти про обставини події, 14 вересня 2020 року не може, оскільки минуло багато часу і він не може нічого пригадати. Однак у вчиненому щиро розкаюється, засуджує свою поведінку та просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина повністю доведена дослідженими та перевіеними у судовому засіданні доказами - показаннями потерпілого, свідків, письмовими доказами.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 , який є особою з інвалідністю, пояснив, що поступив на навчання в ОСОБА_11 14 вересня 2020 року в післяобідній час йшов з гуртожитку до магазину. В руці тримав телефон, під чохлом якого були грошові кошти в сумі 500 гривень, дві купюри по 200 і одна номіналом 100. По дорозі зустрів трьох незнайомих йому хлопців. Один з них підійшов до нього та забрав телефон з грошовими коштами в сумі 500 грн., зняв чохол, забрав 200 гривень. Після чого повернув йому телефон та 300 гривень купюрами 200 гривень та 100 гривень. У цей час до нього підійшов невідомий чоловік, запитав, що сталося. Він розповів. У подальшому було викликано працівників поліції. Цього ж дня в поліції йому повернули грошові кошти. Не настоює на суворому покаранні щодо обвинуваченого. Будь-яких претензій до ОСОБА_3 у нього немає, оскільки кошти йому повернуто.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 пояснив, що раніше до цієї події, яка сталася 14 вересня 2020 року, зустрічав в м.Бурштині ОСОБА_3 , який підходив до нього, просив дати йому цигарку. Казав, що вміє ремонтували мотоцикли. 14 вересня 2020 року він заходив в магазин по вул.Ольги Басараб. Побачив потерпілого ОСОБА_10 і ОСОБА_3 , який знімав з телефона чохол і щось діставав. Почув слова - "це не по пацанськи". Йому це не сподобалося, а тому вирішив з`ясувати у потерпілого, що сталося. Закликав його до магазину. ОСОБА_10 повідомив, що він є інвалідом, сиротою, студентом коледжу, розповів, що в нього забрали грошові кошти. Він вирішив провести його до гуртожитку. Викликав працівників коледжу. Біля гуртожитку побачив Велинця та ОСОБА_8 , які розпивали спиртне, після чого було викликано працівників поліції.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що у 2020 році працювала на посаді соціального педагога в Бурштинському коледжі. У зв`язку з цим знає ОСОБА_10 , який є сиротою, особливою дитиною з нестійкою психікою. Його дуже легко образити, він не сприймає насильства. Пригадує день, однак точної дати не може вказати, коли щодо нього було вчинено протиправні діїї. Коли вона прийшла до гуртожитку, ОСОБА_10 плакав. Було викликано праціників поліції. Вона була разом з ОСОБА_10 в поліції у зв`язку з вчиненням щодо нього протиправниї дій. ОСОБА_10 в її присутності писав заяву, що в нього відібрали грошові кошти. Вказав на ОСОБА_3 , який раніше теж навчався в їхньому коледжі та про якого вона чула тільки негативні відгуки. Деталей події не пригадує.

Свідок ОСОБА_9 надав показання, що 14 вересня 2020 року перебував разом з братом ОСОБА_14 , який на даний час знаходиться на роботі в республіці Польща, та ОСОБА_3 , з яким раніше разом навчався в коледжі, вживали спиртні напої. Після чого пішли до Бурштинського коледжу. Він не причетний до викрадення грошових коштів у потерпілого ОСОБА_10 . Не бачив, як це робив хтось інший. Вони втрьох сиділи біля гуртожитку на вул.О.Басараб і їх трьох затримали працівники поліції. Пригадує, що бачив у той день ОСОБА_15 . Більше нічого пояснити не може.

Відповідно до рапорта помічника оперативного чергового Галицького ВП ОСОБА_16 14 вересня 2020 року о 14 год. 28 надійшло повідомлення від соціального педагога про викрадення у студента ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 200 грн.

Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14 вересня 2020 року, ОСОБА_10 , студент І курсу Бурштинського ТЕК КНТЕУ в присутності соціального педагога ОСОБА_13 подав заяву про відкрите викрадення в нього 14 вересня 2020 року о 14 год. 50 хв. в м.Бурштині по вул.О.Басараб, 1 грошових коштів в сумі 200 грн., які він зберіга під чохлом мобільного телефона.

За протоколом огляду місця події від 14 вересня 2020 року ОСОБА_10 в приміщенні службового кабінету №19 Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП добровільно видав грошову кюпюру номіналом 200 гривень, яку в нього було відкрито викрадено 14 вересня 2020 року по вул.Ольги Басараб хлопцем у червоній бейсболці та було повернуто йому цим самим хлопцем в приміщенні Галицького ВП.

Під час слідчого експерименту, проведеного 30 жовтня 2020 року за участю потерпілого ОСОБА_10 в присутності соціального педагога ОСОБА_13 , ОСОБА_10 вказав яким маршрутом направлявся до магазину 14 вересня 2020 року о 14 год. 50 хвилин, коли вийшов з гуртожитку. Вказав місце, де в нього були викрадені невідомим грошові кошти в сумі 200 гривень з-під чохла мобільного телефона, вказав напрямок, куди направився хлопець, який викрав у нього грошові кошти.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання , суд виходить з наступного.

Згідно із ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За загальними положеннями призначення покарання, які зазначені в приписах частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці, визнання вини.

Обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Врахувавши характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, проживає разом з матір`ю, вітчимом та братами, на обліку в психіатра та нарколога не числиться, обставини справи - невелика сума викраденого майна, відшкодування матеріальних збитків, позицію потерпілого, який просив суворо обвинуваченого не карати, суд дійшов висновку про призначення йому покарання у виді мінімального строку позбавлення волі за даний злочин.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.1, ч.4 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Встановлено, що вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2020 року ОСОБА_3 було визнано винним за ч.2 ст.289, ч.2,3 ст.289 КК України та призначено покарання з застосуванням ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75, 104 КК України ОСОБА_3 було звільнено від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 роки. Однак, під час іспитового строку засуджений вчинив новий злочин.

На підставі викладеного, суд визначає ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України та частково приєднує до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст.50 КК України.

Потерпілий ОСОБА_10 не пред`явив цивільного позову в кримінальному провадженні.

Питання речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого на підставі ухвали слідчого судді було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який обчислювався з 02 жовтня 2020 року та який під час судового розгляду неодноразово продовжувався з правом внесення застави.11 жовтня 2021 року, після внесення застави в сумі 45 400 грн., обвинуваченого звільнено з місць попереднього ув`язнення. Враховуючи наведене, період попереднього ув`язнення з 02 жовтня 2020 року по 11 жовтня 2021 року слід зарахувати обвинуваченому у строк відбування покарання у виді позбавлення волі за даним вироком з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинувачений не порушував умови обраного щодо нього запобіжного заходу і сторони у ході судового розгляду не подавали клопотання про зміну запобіжного заходу, підстав для зміни запобіжного заходу немає. Оскільки застава, виходячи зі змісту ст.182 КПК України є безстроковим запобіжним заходом, дія цього запобіжного заходу припиняється після набрання вироком законної сили. Згідно з ч. 11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. З врахуванням наведеного, після набрання вироком законної сили за умови, що обвинувачений не порушить умови обраного йому запобіжного заходу у виді застави, внесену у даному кримінальному провадженні заставу слід повернути заставодавцю.

Керуючись ст. 368-369, 373- 374 , 376 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2020 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (пять) років 1 (один) місяць.

На підставі ст.72 КК України в строк покарання зарахувати частово відбуте покарання за вироком Калуського міськрайонного суду від 25 травня 2020 року- з 12 грудня 2019 року по 11 березня 2020 року, а такожа термін попереднього ув`язнення за цим кримінальним провадженням - з 02 жовтня 2020 року по 11 жовтня 2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з часу набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередньообраний - заставу.

Після набрання вироком законної сили внесену ОСОБА_17 заставу в сумі 45 400 грн. (за умови, що обвинувачений не порушить умови обраного йому запобіжного заходу у виді застави) повернути заставодавцю.

Речовий доказ - грошові кошти в сумі 200 гривень однією купюрою повернути потерпіліому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження за їх заявою.

Суддя: ОСОБА_1