Справа № 444/3512/23
Провадження № 1-кп/444/349/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження №0000359, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2023 року

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Бердичів, Житомирської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, не працює, освіта середня, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 дата видачі 12.05.2017 року, орган, що видав 1814,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області кримінальне провадження №0000359, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 21 серпня 2023 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, знаходячись в парку біля вулиці Ярослава Мудрого у м. Рава-Руська Львівського району Львівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , кулаком правої руки наніс останньому один удар в область нижньої щелепи зліва.

Внаслідок завданого удару, потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді косого перелому її тіла ліворуч, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що він 21 серпня 2023 року увечері зустрівся з потерпілим, вони випили пива та пішли гуляти в м. Рава-Руська на алею, де зустріли інших своїх друзів та знайомих. В нього із потерпілим ОСОБА_5 виник конфлікт з приводу того, що він рекомендував потерпілого на роботу до свого друга в кафе «Тераса» в м. Рава-Руська до свого друга, але водночас поручився перед другом за дії потерпілого. Однак, поведінка потерпілого ОСОБА_7 в цей день не відповідала етичним нормам, а тому він відмовився нести відповідальність за дії потерпілого перед своїм другом, і написав потерпілому повідомлення про те, що він звільнений. Після цього, потерпілий ОСОБА_5 прийшов до нього виясняти відносини щодо даної ситуації, чим фактично спровокував його, і через втрату самоконтролю та надмірну емоційність він вдарив потерпілого правою рукою в ліву частину щелепи. Обвинувачений зазначив, що він просив потерпілого перенести цю розмову щодо прийняття на роботу на інший день. Також обвинувачений ствердив, що коли дізнався про стан потерпілого ОСОБА_5 задзвонив до нього з вибаченнями. Надав дві тисячі гривень на лікування. Потім, він точної цифри не пригадує, ще близько семи тисяч гривень він зібрав та перекинув на картковий рахунок матері потерпілого. Як йому повідомив потерпілий, операція мала коштувати приблизно 15-20 тисяч гривень і він сказав що зразу не зможе заплатити таку суму, а поступово відшкодує кошти, так як він не працює. На даний час він потерпілому решту коштів не відшкодовував. Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- допитом потерпілого ОСОБА_5 від 08.11.2023 року, який надав покази про те, що він 21 серпня 2023 року увечері зустрівся з обвинуваченим, вони випили пива та пішли гуляти в м. Рава-Руська на алею, де зустріли інших своїх друзів та знайомих. Між ним та обвинуваченим стався конфлікт і він пішов в інший парк. Після того йому в «Інстаграм» прийшло повідомлення, що він звільнений і він прийшов з своїм другом ОСОБА_8 до обвинуваченого запитати, чому саме його звільнено. Між ними розпочалася розмова в ході якої обвинувачений запитав, чи його вдарити, на що він відповів, що так, але обвинувачений від нього відійшов. Після чого він почав говорити з своїм другом ОСОБА_8 повернувшись до нього, а тоді обвинувачений підійшов і вдарив його в ліву сторону щелепи. Потерпілий зазначив, що обвинувачений у відшкодування шкоди надав 1000 тис. гривень, потім ще 1000 тис. гривень, а пізніше переказував кошти на картковий рахунок його матері. Загальна сума, яку відшкодував обвинувачений становить приблизно 4000 тис. гривень. Однак, сума коштів, яка була ним затрачена та яку повинен відшкодувати обвинувачений становить близько 60 000 тис. гривень. Потерпілий зазначив, що цивільний позов в даному кримінальному провадженні ним не заявлено. Також потерпілий підтвердив, що обвинувачений просив у нього вибачення;

- протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 30.08.2023 року від ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду предмету від 31 серпня 2023 року, а саме мобільного телефону марки Хіаоmі Rеdmі9, ІМЕІ: НОМЕР_3 , із встановленою сім картою оператора мобільного звязку «Lifесеll» № НОМЕР_4 ;

- висновком експерта №45/2023 судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (експертиза почата 31.08.2023р., експертиза закінчена 07.09.2023р.) згідно з якою у гр. ОСОБА_5 було виявлено одну рану на нижній губі з ліва, яка могла виникнути при проведенні оперативного втручання, травма нижньої щелепи у вигляді косого перелому її тіла ліворуч утворилась від дії твердого тупого предмета з обмеженою контактною поверхнею, могла виникнути 21 серпня 2023 року, як вказано в постанові та потерпілим, та відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 07.09.2023 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_9 від 08.09.2023 року з додатком відеозаписом слідчого експерименту;

- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_5 від 08.09.2023 року з додатком відеозаписом слідчого експерименту;

- висновком експерта №47/2023 судово-медичної експертизи (додаткова) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (експертиза почата 12.09.2023р., експертиза закінчена 14.09.2023р.) згідно з якою механізм виникнення травми нижньої щелепи у вигляді косого перелому її тіла ліворуч у ОСОБА_5 відповідає його показам про обставини отримання ним травми при ударі кулаком в ділянку нижньої щелепи зліва, які він надав у Протоколі допиту потерпілого від 31.08.2023 року і що зображено на відео, яке записане на СD-R диску, долученому до матеріалів кримінального провадження, а саме до протоколу проведення слідчого експерименту від 08.09.2023 року;

- протоколом огляду місця події від 18.09.2023 року з фототаблицею;

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_3 від 19.09.2023 року з додатком відеозаписом слідчого експерименту;

Аналізуючи та оцінюючи усі докази в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що кожен доказ є належним, допустимим та достовірним і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 умисного заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а саме вчинення кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 полягає в тому, що він вчинив умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а тому кваліфікація таких дій за ч.1 ст.122 КК України є правильною.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Що стосується призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує наступне.

Обставинами, які передбачені ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , які передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, обставини справи та дані, що характеризують особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, часткове відшкодування обвинуваченим коштів на лікування потерпілого, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, наявність обставин, які пом`якшують покарання, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст.122 КК України.

Враховуючи характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і його звільнення на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, але за умови контролю за його поведінкою.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю один рік з покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов в справі не заявлено.

Питання про речові докази належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Керуючись статтями 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази а саме:

- виписку-епікриз із медичної картки стаціонарного хворого №24081 КНП ЛОР «ЛОКЛ», протокол КТ обстеження, плівку та СD-диск із КТ-обстеженням, які запаковано у сейф-пакет № 7266745 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст. 395 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1