20.12.2023
Справа № 642/7051/23
Провадження №1-кп 642/662/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів- ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001430 від 19.09.2023 у відношенні ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Ленінського районного суду м.Харкова надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001430 від 19.09.2023 у відношенні ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 06.12.2023 було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , яке прокурор обґрунтував тим, що ризики, визначені при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли. Зазначила, що враховуючи вагомість наявних доказів відносно обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою забезпечення заходів кримінального провадження та запобігання вищевказаним ризикам, а також приймаючи до уваги тяжкість кримінальних правопорушення, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі понад 10 років, є достатньо підстав вважати, що ризики заявлені при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою. Враховуючи, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, враховуючи тяжкість можливого покарання, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, адреси проживання яких йому відомі, та які ще не допитані в судовому засіданні, та вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існують ризики, визначені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник та обвинувачений проти клопотання прокурора не заперечили.

Суд, заслухавши доводи прокурора, захисника та обвинуваченого, дослідивши клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1,2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 21 вересня 2023 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та в подальшому ухвалою від 14 листопада 2023 року продовжено зазначений запобіжний захід, який спливає 19 грудня 2023 року.

Відповідно до ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак суд не приймає доводи захисника та обвинуваченої щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно ч. 1ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Зазначені прокурором ризики були встановлені ухвалами суддів та на даний час, на думку суду, не перестали існувати.

Суд вважає, що підозра є обґрунтованою до ступеню необхідного для даної стадії процесу. Наразі продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, погоджується із стороною обвинувачення, що наразі, продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Існує можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, що на думку суду обґрунтовано може викликати загрозу втечі обвинуваченого.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі і за злочини проти життя і здоров`я, з призначенням покаранням у виді реального позбавлення волі, ОСОБА_7 знаходився в місцях відбування покарання та усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагатись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від суду.

Також, в рамках провадження не допитувались свідки, це не виключає імовірний ризик впливу обвинуваченого, адже на даний момент ОСОБА_7 відомі особи свідків, місце їх проживання, коло спілкування, що дає йому можливість впливати на їх свідчення, оскільки вказані особи з числа близького його оточення, ведуть аморальний спосіб життя та схильні до протиправних дій.

Окрім того, обвинувачений раніше неодноразово судимий, законних джерел отримання заробітку не має, не працевлаштований, що свідчить про імовірність вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд враховує, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше неодноразово судимий, не працював, не одружений, не має постійного місця мешкання у м. Харкові та Харківської області, за встановленими під час розслідування даними мешкав в приміщенні за місцем вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

Крім того, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_7 , а також те, що заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і виправдовують обраний запобіжний захід, для запобігання ризиків, передбаченихст.177 ч.1 КПК України, вважає необхідним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Під час проведення підготовчого судового засідання судом встановлено:

1) відсутність перешкод призначення судового розгляду, які передбачені п.п.4-8 ч.1, ч.2 ст. 284 КПК України;

2) обвинувальний акт складено з дотриманням вимог КПК України,

3) відсутність підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1, ч.2 ст.284 КПК України,

4) кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м.Харкова.

Відповідно до вимог ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду, суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

У підготовчому засіданні прокурор зазначив про доцільність призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту не заперечували.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, колегія суддів вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Керуючись ст.ст. 176-177, 314-316, 331, 372 369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні на 22 січня 2024 року на 12 годину 30 хвилин.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, свідків, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування.

Здійснювати судовий розгляд колегіально судом у складі трьох суддів.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 12 лютого 2024 року включно.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою припиняє свою дію 12 лютого 2024 року.

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 20.12.2023.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2