Провадження №1-кс/369/4203/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000638 від 14.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом відділу поліції №1 Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000638 від 14.045.2022 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 13.05.2022 до відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області надійшла письмова заява від ОСОБА_4 , з приводу того, що в квітні 2022 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа майном, що належало ТОВ «Торгівельно-промислова компанія «ЕНЕРГІЯ».

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 , 1979 р.н., повідомив наступне, що з лютого 2018 року по середину квітня 2022 року він працював на посаді технічного директора ТОВ «ТПК Енергія». В період часу з 05.04.2022 по 06.04.2022 директором ТОВ «ТПК Енергія» ОСОБА_4 було надано вказівку підготувати техніку для вивозу в м. Кременчук. Головному механіку ОСОБА_6 було надано вказівку для підготовки техніки (її технічного стану) з метою її переміщення для виконання профільних робіт. Гр. ОСОБА_5 передав гр. ОСОБА_6 ключі від техніки та свідоцтва про реєстрацію даної техніки. Техніка (автомобіль марки «Пежо Боксер», д.н.з. НОМЕР_1 ; кран маніпулятор на базі «Даф», д.н.з. НОМЕР_2 ; бурільно-крановий механізм 301 на базі «Газ 66», д.н.з. НОМЕР_3 ; автомобіль марки «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_4 ). Через декілька гр. ОСОБА_5 звільнився. Після цього через деякий час до ОСОБА_5 зателефонував директор ТОВ «ТПК Енергія» ОСОБА_4 та почав запитувати, щодо вище вказаної техніки. Зі слів ОСОБА_4 гр. ОСОБА_5 стало відомо, що головний інженер ОСОБА_6 забрав ключі та саму техніку, яку йому доручили по ремонтувати, місце знаходження техніки було невідоме. Особисто ОСОБА_5 телефонував гр. ОСОБА_6 , останній повідомляв, про те, що техніка знаходиться в м. Києві, що найближчим часом він її поверне, однак до цього часу ОСОБА_6 її не повернув, на телефоні дзвінки не відповідає.

На передодні всіх цих подій було здійснено ремонт крана-маніпулятора на СТО ТОВ «Сінта-Груп» в с. Святопетрівське, вул. Білогородська, 14, Бучанського району Київської області. Особисто ОСОБА_5 просив гр. ОСОБА_6 домовитись з власником СТО про оплату робіт частинами за ремонт вище вказаної техніки. Зі слів ОСОБА_6 гр. ОСОБА_5 стало відомо, що він домовився про відстрочку в повній оплаті ремонту. В подальшому гр. ОСОБА_5 стало відомо, що автомобіль марки «Фольцваген Крафтер», д.н.з. НОМЕР_5 , який користується ТОВ «ТПК ЕНЕРГІЯ» знаходився як залог за виконання ремонтних робіт, однак через деякий час як стало відомо гр. ОСОБА_6 дав свої особисті кошти власнику СТО за ремонт та забрав техніку, яка була нібито як залог. В подальшому ОСОБА_6 відмовився віддавати техніку, хоча директор ТОВ «ТПК ЕНЕРГІЯ» мав віддати останньому той завдаток, який він нібито віддав на СТО за ремонт.

В ході досудового розслідування стало відомо, що 20.12.2021 між ТОВ «ЗІОН ХХІ» та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГІЯ» укладено договір оренди №2402-01 оренди транспортного засобу, а саме транспортного засобу марки «DAF LF 45, номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2005, колір синій, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , видане ТСЦ 0742. Договір дійсний до 31.12.2022 року, та до вище вказаного договору складено акт приймання-передачі згідно з договором №2402-01 оренди транспортного засобу від 20.12.2021 року.

Крім того, 01.08.2020 року між ТОВ «ЗІОН XXI» та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» ЕНЕРГІЯ» укладено договір оренди №144801 оренди транспортного засобу, а саме транспортного засобу марки «PEUGEOT BOXER 230», номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2017, колір білий, номер кузова НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , видане ТСЦ 3245. Договір дійсний до 31.12.2022 року, та до вище вказаного договору складено акт приймання-передачі згідно з договором №144801 оренди транспортного засобу від 01.08.2020 року.

Крім того, 11.07.2020 року між ТОВ «ЗІОН ХХI» та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГІЯ» укладено договір оренди №1107-01 оренди транспортного засобу, а саме транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», номерний знак НОМЕР_5 , рік випуску 2015, колір білий, номер кузова НОМЕР_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 , видане ТСЦ 6341. Договір дійсний до 31.12.2021, строк оренди дорівнює строку дії цього договору. У випадку коли не пізніше ніж за 10 (десять) робочих днів до закінчення терміну дії цього Договору жодна із сторін не заявила про його припинення, цей Договір вважається подовженим на кожний наступний календарний рік на таких самих умовах, та до вище вказаного договору складено акт приймання-передачі згідно з договором №1107-01 оренди транспортного засобу від 11.07.2020 року.

Крім того, 09.10.2021 року між ТОВ «ЗІОН ХХI» та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГІЯ» укладено договір оренди №2634-01 оренди транспортного засобу, а саме транспортного засобу марки «ГАЗ 66», номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 1979, колір зелений, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_12 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_13 , видане ТСЦ 8041. Договір дійсний до 31.12.2021, строк оренди дорівнює строку дії цього договору. У випадку коли не пізніше ніж за 10 (десять) робочих днів до закінчення терміну дії цього Договору жодна із сторін не заявила про його припинення, цей Договір вважається подовженим на кожний наступний календарний рік на таких самих умовах, та до вище вказаного договору складено акт приймання-передачі згідно з договором №2634-01 оренди транспортного засобу від 09.10.2021 року.

30.03.2021 ОСОБА_6 було написано заяву, щодо прийняття його на роботу на посаду начальника транспортного відділу з 01.04.2021 року.

31.04.2021 згідно наказу №51-К ОСОБА_6 від 01.04.2021 прийнято на роботу на посаду начальника відділу транспорту.

Так згідно посадової інструкції начальника відділу транспорту, на останнього покладаються завдання та обов`язки:

-виконує роботу, безпосередньо пов`язану з прийманням, обліком, зберіганням та видаванням транспортних засобів, запчастин та комплектуючих до них, бере на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереженості матеріальних цінностей, переданих йому;

-забезпечує своєчасну й комплектну поставку на об`єкти будівельних матеріалів, конструкцій і деталей, раціональне використання транспортних засобів;

-здійснює організацію вантажно-розвантажувальних і транспортних робіт, реалізацію заходів щодо механізації цих робіт і скорочення простоїв транспортних засобів під час вантаження та розвантаження;

-визначає обсяги вантажоперевезень, потребу в транспортних засобах за кількістю та номенклатурою і забезпечує цю потребу за рахунок власного та залученого транспорту;

-здійснює розподіл транспортних засобів і оперативний контроль за їх використанням;

-виконує розрахунки матеріально-технічних ресурсів (запасних частин, паливних і мастильних та інших матеріалів) та бере участь у складанні заявок на ці ресурси;

-контролює технічний стан транспортних засобів, складання та виконання графіків планово-запобіжних ремонтів, контролює організацію та виконує передачу транспортних засобів для технічного обслуговування та ремонту;

-організовує роботу з питань охорони праці, безпечного руху транспорту; аналізує причини дорожньо-транспортних пригод; розробляє та реалізує заходи для запобігання їм;

-забезпечує ведення оперативного обліку роботи транспортних засобів; здійснює впровадження передових методів і форм організації праці на вантажно-розвантажувальних і транспортних роботах;

-бере участь у розробленні колективного договору та виконанні його заходів;

-керує працівниками відділу.

Начальник відділу транспорту зобов`язаний:

-дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей (транспортних засобів, запчастин та комплектуючих до них) і вживати заходів для відвернення заподіяння їм шкоди;

-своєчасно повідомляти керівництво про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження переданих йому для зберігання матеріальних цінностей;

-вести облік, складати і надавати у встановленому порядку звіти про рух і залишки переданих йому для зберігання матеріальних цінностей;

-брати участь в інвентаризації переданих йому для зберігання матеріальних цінностей.

У разі припинення трудових відносин, здає адміністрації підприємства товарно-матеріальні цінності, що знаходяться в його розпорядженні. При виявленні нестачі або ушкодження таких товарно-матеріальних цінностей, зобов`язується відшкодувати їхню вартість у повному обсязі.

Вищезазначені транспортні засоби у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані транспортні засоби марки «DAF LF 45, номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2005, колір синій, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , видане НОМЕР_14 ; марки «PEUGEOT BOXER 230», номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2017, колір білий, номер кузова НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , видане ТСЦ 3245; марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», номерний знак НОМЕР_5 , рік випуску 2015, колір білий, номер кузова НОМЕР_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 , видане ТСЦ 6341; марки «ГАЗ 66», номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 1979, колір зелений, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_12 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_13 , видане ТСЦ 8041, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх відчуження, розпорядження та/або користування пошкодження, псування, зникнення, приховування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченого пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках Кримінального кодексу України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою або нижчою за ринкову вартість, і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи те, що транспортні засобимарки «DAF LF 45, номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2005, колір синій, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , видане НОМЕР_14 ; марки «PEUGEOT BOXER 230», номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2017, колір білий, номер кузова НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , видане ТСЦ 3245; марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», номерний знак НОМЕР_5 , рік випуску 2015, колір білий, номер кузова НОМЕР_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 , видане ТСЦ 6341; марки «ГАЗ 66», номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 1979, колір зелений, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_12 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_13 , видане ТСЦ 8041, мають значення речових доказів, а також беручи до уваги що будуть створені можливості для його відчуження, пошкодження, приховування, з урахуванням підстав ризиків невжиття заходів забезпечення кримінального провадження та доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначені вище транспортні засоби.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-171 КПК України, Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, ст. 41 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органам дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 ГПУ, МВС України, ДПАУ СБУ, ДСАУ,

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор просив суд прийняти клопотання до розгляду та накласти арешт на транспортні засоби марки «DAF LF 45, номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2005, колір синій, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , видане НОМЕР_14 ; марки «PEUGEOT BOXER 230», номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2017, колір білий, номер кузова НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , видане ТСЦ 3245; марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», номерний знак НОМЕР_5 , рік випуску 2015, колір білий, номер кузова НОМЕР_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 , видане ТСЦ 6341; марки «ГАЗ 66», номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 1979, колір зелений, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_12 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_13 , видане ТСЦ 8041.

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися рухомим майном, а саме: переліченим вище та зазначеними в пункті 1 транспортними засобами, незастосування заборони розпорядження та користування якими може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

В судове засідання слідчий не з`явився.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує можливість використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортні засоби марки «DAF LF 45, номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2005, колір синій, номер кузова НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , видане НОМЕР_14 ; марки «PEUGEOT BOXER 230», номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2017, колір білий, номер кузова НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , видане ТСЦ 3245; марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», номерний знак НОМЕР_5 , рік випуску 2015, колір білий, номер кузова НОМЕР_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 , видане ТСЦ 6341; марки «ГАЗ 66», номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 1979, колір зелений, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_12 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_13 , видане ТСЦ 8041.

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися рухомим майном, а саме: переліченим вище та зазначеними в пункті 1 транспортними засобами, незастосування заборони розпорядження та користування якими може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвала виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 22.12. 2023 року о 13 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_7