Справа № 683/3725/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, депутатом не обирався, раніше судимий вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2023 року за ч.2 ст.307, ч.1 ст. 309, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч.1 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

16 вересня 2023 року в обідню пору доби (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , знаходячись за адресою:, АДРЕСА_2 під час розмови з потерпілою ОСОБА_4 , дізнався, що у власності останньої перебуває велосипед марки «Walter», білого кольору, тип рами жіночий, та у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаним майном шляхом зловживання довірою.

Так, ОСОБА_5 , діючи на досягнення свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, не маючи наміру в подальшому повертати майно, а також користуючись довірливими відносинами до нього зі сторони ОСОБА_4 , отримав від останньої велосипед марки «Walter», білого кольору, тип рами жіночий, вартістю 3200 грн., заволодівши у такий спосіб вказаним майном, та яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим своїми діями заподіяв потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив, що ОСОБА_4 16 вересня 2023 року надала йому свій велосипед марки «Walter», білого кольору в користування, а він, зловживаючи її довірою, здав його в ломбард за 1300 грн. Щиро розкаявся в скоєному та просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила, що надала обвинуваченому свій велосипед вартістю 3200 грн в користування, однак він його не повернув, на дзвінки не відповідав. Просила суворо не карати, оскільки завдана їй шкода відшкодована братом обвинуваченого.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст.349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, допитавши потерпілу ОСОБА_4 , суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення.

Таким чином, дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 є особою молодого віку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, відшодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, думку потерпілої про призначення обвинуваченого несуворого покарання, принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, те, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самими обвинуваченими та іншими особами, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.190 КК України.

При цьому виходить із неможливості призначення йому покарання у виді шрафу, громадських або виправних робіт, оскільки ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2023 року.

На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушеня до постановлення вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2023 року, яким він засуджений за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна, яке відбуває на даний час, тому остаточне покарання йому слід призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за цим вироком та попереднім вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2023 року.

У цьому кримінальному провадженні запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченному не обирався. Проте з 07 листопада 2023 року і до ухвалення судом цього вироку обвинувачений відбуває покарання за попереднім вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2023 року, тому цей строк підлягає зарахуванню в строк покарання, призначеного відповідно до ч. 4 ст.70 КК України.

Підстав для обрання йому запобіжного заходу суд не убачає.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2023 року у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна, з урахуванням вимог ст.72 КК України, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з 08 лютого 2024 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання, остаточно призначеного цим вироком, зарахувати строк відбутого ним частково покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2023 року у виді позбавлення волі з 07 листопада 2023 року по 07 лютого 2024 року включно.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя