КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/6791/22-к Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/2792/2023 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.05.2022,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.05.2022 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення (злочину) до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що згідно наявних в матеріалах справи даних, вбачається, що до Офісу Генерального прокурора була направлена заява ОСОБА_6 від 13.01.2022 про вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що обставини чи відомості, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, які підлягають внесенню до ЄРДР в заяві не зазначені. Посилання особи, яка подала скаргу на наявність відомостей та даних про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України в доданих до заяви документах необґрунтовані, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов до висновку про те, що відсутні підстави для прийняття та внесення відомостей по даній заяві до ЄРДР та відповідно зобов`язання слідчого вчинити такі дії відповідно до ст. 214 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді Печерського районного міста Києва від 11.05.2022, постановлення її з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати протиправним не внесення Генеральним прокурором відповідних відомостей на підставі заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 13.01.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та порушення прав гарантованих ст. 56 КПК України. Зобов`язати Генерального прокурора внести відповідні відомості на підставі заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 13.01.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та визнати його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що на адресу Генерального прокурора 13.01.2022 ним було направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення, у заяві були вказані об`єктивні данні, які свідчать про ознаки злочину та надано докази, на підтвердження реальності конкретної події злочину і на підставі ст. 214 КПК України дана заява підлягала реєстрації, шляхом внесення даних відомостей до ЄРДР. Вказує, що в КПК України, відсутні норми, які чітко регламентують, форму, зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення. Також, зазначає, що в КПК України, відсутні норми, які надають право Генеральному прокурору не вносити відомості до ЄРДР на підставі його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.01.2022 року.

Крім того, апелянт вважає, що на підставі ч. 2 ст. 55 КПК України з моменту подання заяви про вчинення злочину до Генерального прокурора, а саме з 13.01.2022, він набув статусу потерпілого, а тому в ухвалі слідчий суддя зобов`язаний був вказати докази на підтвердження, що кримінальне правопорушення не було вчинено щодо нього та, що не було порушено права, які гарантовані йому Конституцією України та КПК України.

Зрештою апелянт, вважає, що на підставі п. 1 ч. 2 ст. 56 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний був задовольнити його скаргу, так як на підставі даної норми та також ч. 4 ст. 214 КПК України, працівники Офісу Генерального прокурора зобов`язані були зареєструвати його заяву про вчинення кримінального правопорушення та визнати його потерпілим, чого вчинено не було.

Крім того, в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.05.2022 у зв`язку із поважними причинами.

В обґрунтування клопотання, ОСОБА_6 зазначає, що не був присутнім при розгляді зазначеної скарги в Печерському районному суді міста Києва 11.05.2022 року, а отримав копію ухвали тільки 11.04.2023 рекомендованим листом.

ОСОБА_6 та представник Офісу Генерального прокурора, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. При цьому, ОСОБА_6 ще в тексті апеляційної скарги вказав, що не бажає приймати участь в апеляційному розгляді. Враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність осіб, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Враховуючи, те, що оскаржувана ухвала слідчого судді, хоч і була постановлена з викликом сторін, проте, розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_6 , зі змістом вказаної ухвали останній ознайомився після отримання копії 11.04.2023, що підтверджується штемпелем Укрпошти на долученому до апеляційної скарги копії конверту і наступного дня, направив до суду апеляційну скаргу, а тому зважаючи на те, що виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, а також те, що апеляційну скаргу було направлено наступного дня після отримання копії ухвали, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження в даному випадку пропущений із поважних причин і підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги по суті, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі скарги, 13.01.2022 ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку направив на адресу Генерального прокурора заяву, в якій просив внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України службовими особами Львівської обласної прокуратури, однак, такі відомості до ЄРДР у відповідності до вимог ст.214 КПК України внесені не були.

У зв`язку з чим ОСОБА_6 таку бездіяльність оскаржив до суду, і в своїй скарзі просив визнати протиправними дії уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо невнесення відповідних відомостей за його заявою від 13.01.2022 до ЄРДР та порушення прав, гарантованих ст. 56 КПК України, а також зобов`язати Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості за його заявою від 13.01.2022 та визнати його потерпілим у кримінальному провадженні.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя виходив з того, що в заяві останнього не наведено обставин чи відомостей, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, які підлягають внесенню до ЄРДР, а посилання ОСОБА_6 на наявність відомостей та даних про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України є необґрунтованими.

З висновком слідчого судді щодо відмови у задоволенні скарги ОСОБА_6 погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів провадження, в заяві від 13.01.2022 просив внести відомості в ЄРДР і розпочати кримінальне провадження щодо посадових осіб Львівської обласної прокуратури, які на переконання заявника не виконали ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01.07.2021 по справ №461/5405/21.

Однак, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, ОСОБА_6 в заяві не навів конкретних обставин, які б свідчили про вчинення посадовими особами Львівської обласної прокуратури кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, а посилання в заяві на невиконання ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львові від 01.07.2021, якою, як зазначає сам заявник, було зобов`язано лише розглянути по суті його заяву від 03.06.2021, і на виконання якої Львівською обласною прокуратурою зважаючи на те, що у даному зверненні від 03.06.2021 ставилось питання щодо протиправних дій суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду та з інших питань, заяву ОСОБА_6 було скеровано до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, що, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що в заяві від 13.01.2022 наведено об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину, і дана заява підлягає реєстрації, шляхом внесення відомостей до ЄРДР, колегія суддів вважає безпідставними.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що кримінальним процесуальним законом не передбачено норм, які чітко регламентують форму, зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також норм, які б надавали право уповноваженим особам офісу Генерального прокурора не вносити відомості до ЄРДР на підставі заяви про вчинення кримінального правопорушення, то слід зазначити, що хоч кримінальний процесуальний закон чітко і не регламентує форму та зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення, однак не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її подання до офісу Генерального прокурора не тягне за собою безумовні процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР. Вносяться ж відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких ОСОБА_6 наведено не було, а відтак, не було і бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР.

Зважаючи на те, що не кожна заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що після направлення такої заяви засобами поштового зв`язку на адресу Генерального прокурора він набув статусу потерпілого, а також посилання на п.1 ч.2 ст. 56 КПК України, колегія суддів вважає безпідставним.

Висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, а тому доводи ОСОБА_6 в цій частині є неспроможними.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою ОСОБА_6 та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Поновити ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.05.2022.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.05.2022, якою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення (злочину) до Єдиного реєстру досудових розслідувань - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4