КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 вересня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0005076 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та їй призначено покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Також цим вироком вирішено питання щодо запобіжного заходу та речових доказів.

На вказаний вирок суду прокурором у провадженні 15.06.2023 року подана апеляційна скарга, яка 19.09.2023 року разом з матеріалами кримінального провадження надійшла до Київського апеляційного суду.

Вивчивши апеляційну скаргу прокурора у провадженні, вважаю, що вона за змістом не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Так, відповідно до ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються:

1) найменування суду апеляційної інстанції;

2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив;

4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;

5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів;

6) перелік матеріалів, які додаються.

За змістом положень кримінального процесуального закону апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду, вказівку на те, у _____________________________________________________

Справа №11-кп/824/5203/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3

Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1

чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції. Особа, що подає скаргу, зобов`язана зазначити, які існують підстави для скасування або зміни судового рішення, навести обґрунтування своєї позиції.

Як слідує з апеляційної скарги прокурора у провадженні, він, не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченої, посилаючи на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, і вказуючи, що вирок підлягає зміні, просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 17.05.2023 року відносно ОСОБА_2 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та звільнити останню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. В решті вирок суду залишити без змін.

Обгрунтовуючи такі апеляційні вимоги прокурор послався на те, що, постановивши вирок про звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання, застосувавши при цьому норму ст. 49 КК України, яка є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, одночасно зазначивши дві різні норми законодавства одночасно.

Разом з тим, як регламентовано в п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Порядок розгляду питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності визначений §2 Глави 24 КПК України.

Зокрема, ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Також законом надано право підозрюваному, обвинуваченому заперечувати проти закриття кримінального провадження із передбаченої законом України про кримінальну відповідальність підстави для звільнення її від кримінальної відповідальності, і в такому разі досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Отже, апеляційним судом вирок ухвалюється лише у тих випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого.

Тож, висловлене в апеляційній скарзі, прохання прокурора щодо ухвалення апеляційним судом нового вироку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, не узгоджується з вимогами кримінального процесуального законодавства, зокрема ст. 284 КПК України, а також положеннями ст. 417 КПК України, які визначають порядок закриття кримінального провадження судом апеляційної інстанції при встановленні обставин, передбачених ст. 284 КПК України.

Крім того, зі змісту вироку Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року слідує, що суд, за результатами розгляду висунутого ОСОБА_2 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, дійшов висновку про необхідність кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та за цією нормою матеріального закону і призначив їй покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, від відбування якого звільнив на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Прокурор в апеляційній скарзі, як вказувалось вище, не оспорює правильність такої кваліфікації дій ОСОБА_2 та й просить її визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, але обгрунтування того, в якій процесуальний спосіб суд мав би здійснити перекваліфікацію дій, інакше ніж шляхом ухвалення вироку, як те передбачено ст. 374 КПК України, не зазначає.

При цьому звертає на себе увагу і той факт, що в даному випадку прокурором в апеляційній скарзі висловлене прохання про скасування оскаржуваного вироку лише в частині призначеного покарання.

Зважаючи на вищевикладене, слід дійти висновку, що апеляційна скарга прокурора у провадженні не містить конкретного прохання, яке б узгоджувалось з повноваженнями апеляційного суду за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, відповідно до положень ч. 1 ст. 407 КПК України, та й обгрунтування, яке б узгоджувалось зі змістом такого прохання.

За таких обставин, згідно ч. 1 ст. 399 КПК України, апеляційну скаргу прокурора у провадженні слід залишити без руху з наданням апелянту строку для усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 396-399 КПК України, суддя

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у провадженні на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року стосовно ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати прокурору у провадженні строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити прокурору у провадженні, що в разі невиконання ухвали суду апеляційна скарга буде повернута.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_1