Номер провадження: 11-сс/813/1469/23
Справа № 495/7374/23 1-кс/495/1513/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

представника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.07.2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000275 від 18.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.07.2023 року було частково задоволено клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000275 від 18.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України, із забороною відчуження:

- конструкції водяної надувної гірки, що складається з трьох відділень секцій гірок та басейну із зображенням зайця червоного, синього, жовтого та зелених кольорів;

- фільтру сіро-чорного кольору «HAYWARD PRO SERIES» модель TOP S 244 TXE SIDE S 244 SXE, 14 m, 150 кг;

- насосу CENTIFVGAL SBRIGANI EVRO Centro -200.

У задоволенні клопотання в іншій - частині відмовлено.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій ухвалу слідчого судді про арешт майна вважає незаконною та такою, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що:

- відсутній склад кримінального правопорушення, а відтак і саме правопорушення відсутнє;

- клопотання слідчого не погоджене прокурором, та підписане неуповноваженим слідчим, а прокурор ОСОБА_9 у даному провадженні є неуповноваженою особою;

-питання про арешт майна у даному провадженні має ініціювати саме прокурор, оскільки йдеться про арешт майна третьої особи;

-в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту кримінального правопорушення;

-в клопотанні не зазначена правова підстава накладення такого арешту.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги в судове засідання апеляційного суду не з`явився, намагались з`єднатися з Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, де перебуває прокурор, однак з технічних причин не вдалось встановити зв`язок, в зв`язку з чим в телефонному режимі прокурор просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності, а тому за згодою учасників провадження, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе провести судове засідання без участі прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача; представника володільця майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу; обговоривши доводи клопотання; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає що, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до змісту клопотання слідчого, 17.07.2023 о 08:39 до ЧЧ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення про те, що до медичної установи був доставлений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з травмами, які отримав коли купався на водній горці, яка розташована на вул. Грецька, біля Дністровського лиману у м., Білгород-Дністровський, що спричинило порушення вимог законодавчих про охорону праці суб`єктом підприємницької діяльності, що спричинило шкоду здоров`ю потерпілого.

За даним фактом 18.07.2023 року відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000275, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України.

В ході огляду місця події від 17.07.2023 року, проведеного за адресою: берег Дністровського лиману, географічна локація 46,19766 30,35868, біля кафе «Замок», розташованого за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Грецька, 25, було виявлено та вилучено:

- конструкція водяної надувної гірки, що складається з трьох відділень секцій гірок та басейну із зображенням зайця червоного, синього, жовтого та зелених кольорів;

- фільтр сіро-чорного кольору «HAYWARD PRO SERIES» модель TOP S 244 TXE SIDE S 244 SXE, 14 m, 150 кг;

-насос CENTIFVGAL SBRIGANI EVRO Centro -200.

Постановою дізнавача від 18.07.2023 року конструкція водяної надувної гірки, що складається з трьох відділень секцій гірок та басейну із зображенням зайця червоного, синього, жовтого та зелених кольорів; фільтр сіро-чорного кольору «HAYWARD PRO SERIES» модель TOP S 244 TXE SIDE S 244 SXE, 14 m, 150 кг; -насос CENTIFVGAL SBRIGANI EVRO Centro -200 були визнані речовим доказом та долучені до матеріалів кримінального провадження №0000275 від 18.07.2023 року.

Як вбачається зі змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000275 від 18.07.2023 (а.с. 2-3), слідчий визначив метою накладення арешту на зазначене в ньому майно - його збереження як речового доказу, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Водночас, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя залишив поза увагою той факт, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, слідчим в клопотанні не було наведено та до самого клопотання не було додано документів, які б підтверджували підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Попередня правова кваліфікація злочину - порушення вимог законодавчих про охорону праці суб`єктом підприємницької діяльності, що спричинило шкоду здоров`ю потерпілого, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.271 КК України.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Аналіз змісту матеріалів, долучених до клопотання слідчого показав, що у зазначеному процесуальному документі, не дотримані вимоги наведених вище норм кримінального процесуального закону, адже, окрім витягу з ЄРДР, заяви ОСОБА_11 від 17.07.2023, рапорту від 17.07.2023 року, протоколу огляду місця події від 17.07.2023, договір оренди, акт приймання передачі орендованого майна №551/06 з додатком від 10.06.2023 року, рішення про погодження розміщення водного надувного атракціону від 30.05.2023 року та пояснень від 17.07.2023 року, до клопотання не долучено жодного доказу на його обґрунтування, не доведено, що майно, на яке накладено арешт, є предметом кримінального провадження.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя у мотивувальній частині ухвали, повторюючи клопотання слідчого загальною фразою зазначив, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, проведення відповідних експертних досліджень, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності, однак у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді не зазначено, якими доказами підтверджуються доводи слідчого про те, що конструкція водяної надувної гірки, що складається з трьох відділень секцій гірок та басейну із зображенням зайця червоного, синього, жовтого та зелених кольорів; фільтр сіро-чорного кольору «HAYWARD PRO SERIES» модель TOP S 244 TXE SIDE S 244 SXE, 14 m, 150 кг; насос CENTIFVGAL SBRIGANI EVRO Centro -200 відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України.

Отже, слідчий за погодженням з прокурором подав клопотання про накладення арешту, не вмотивувавши його належним чином, а слідчий суддя, частково задовольнивши це клопотання, також не навів відповідних мотивів.

Більш того, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, розглядаючи клопотання, слідчий суддя при накладенні арешту на майно фактично обмежився лише наведенням фактичних обставин відповідно до клопотання слідчого, цитуванням вимог кримінального процесуального закону та узагальненим посиланням на те, що накладення арешту необхідне для забезпечення можливості встановлення важливих обставин в кримінальному провадженні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз змісту ухвали слідчого судді свідчить про те, що вона копіює зміст клопотання слідчого, посилання на ст.ст. 98, 170 КПК України, але не містить докладних мотивів на обґрунтування судового рішення, при цьому, слідчий суддя посилається в ухвалі на необхідність накладення арешту на зазначене вище майно з метою забезпечення збереження речових доказів, однак при цьому не мотивує необхідності накладення арешту на майно.

Частиною третьою статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя при прийнятті до розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст. 171 КПК України та не виконав приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно яких встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, своєю ухвалою повертає клопотання прокурору з встановленням строку в 72 години для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При цьому п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею були допущені перелічені вище, істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого необхідно повернути прокурору для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин з моменту його отримання.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407,409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.07.2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000275 від 18.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду протягом 72 годин з моменту отримання зазначеної ухвали.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4