Справа № 522/9481/19
Провадження № 1-кп/522/1914/23
У Х В А Л А

в порядку ст. 331 КПК України

27 вересня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Одесі клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Криве Озеро, Миколаївської обл., громадянин України, освіта неповна середня, неодружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Учасники процесу:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

законний представник обвинуваченого - ОСОБА_5

захисник - ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001231 від 28.05.2019, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки в обвинуваченого не зменшилися ризики передбачені ст. 177 КПК України, він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке відповідальність передбачена у вигляді позбавлення волі.

Захисник та обвинувачений заперечили проти продовження тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов висновку про таке.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину ч. 2 ст. 187 КК України, який карається позбавленням волі строком понад 5 років.

Так, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, зважаючи на суспільний інтерес у забезпечені швидкого, ефективного та об`єктивного кримінального провадження щодо злочинів проти власності, суд вважає реальним ризик передбачений в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, відповідно до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію судового провадження, суд вбачає реальним ризик, що обвинувачений у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані.

Також, суд бере до уваги, той факт, що інкримінований злочин ОСОБА_3 є умисним, з метою наживи, раніше обвинувачений уже притягався до відповідальності, що свідчить про наявність ризику, що обвинувачений може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд також бере до уваги відсутність стійких соціальних зв`язків; тяжкість покарання що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою, характер вчиненого кримінального правопорушення, що ставиться у обвинувачення, вік та стан здоров`я, що не перешкоджає застосуванню запобіжного заходу.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд вважає, що таке продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Керуючись ст. ст. 314-315, 132, 176-178, 183, 193-194, 196-197, 372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому - задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 25 листопада 2023 року.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - до відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1