Справа № 307/3324/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

31.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/459/23, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 серпня 2023 року, задоволено частково погоджене прокурором клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , (далі - слідчий), у кримінальному провадженні №0000542, відомості про кримінальне правопорушення у якому 12.08.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з базовою загальною середньої освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, раніше не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронних засобів контролю до 16 жовтня 2023 року та зобов`язано прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; з метою уникнення будь-якого тиску на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, спілкуватися з такими лише з дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 22 серпня 2023 року, до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, ОСОБА_7 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприянню їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб, діянні яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, і за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років. У клопотанні слідчий посилається на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Підтвердженням цього ризику є те, що ОСОБА_7 не має постійного місця роботи та обізнаний з методами і способами незаконного перетину кордону України з Румунією, і окрім цього підтримує сталі зв`язки з невідомими особами, які також причетні до незаконного перетину кордону України з Румунією інших громадян України. Крім того, ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, з метою можливої зміни показів на його користь або відмови від дачі показів, у тому числі на невстановлених органом досудового розслідування осіб, які причетні до незаконного переправлення осіб через Державний кордон України. Слідчий у клопотанні вказує і на існування ризику вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний хоча раніше не судимий, однак може організовувати інші незаконні перетини громадянами державного кордону України у період дії військового стану та заборони виїзду за кордон чоловіків у віці 18-60 років. У клопотанні слідчий зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не дозволить запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. З огляду на викладене вище, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція частини статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, що до клопотання приєднані докази, які слугували підставою для висунення підозри. Слідчий суддя вважає, що існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчим доведені. Водночас, оцінюючи доводи клопотання про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя констатує, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Приймаючи судове рішення слідчим суддею взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 особисто з`явився до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що свідчить про належне виконання ним його процесуальних обов`язків. Окрім того, слідчий суддя взяв до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, його вік та стан здоров`я, наявність у нього постійного місця проживання, сімейний стан підозрюваного, який за місцем проживання, згідно з характеристикою, наданою Солотвинською селищною радою, характеризується позитивно та в судовому засіданні пояснював, що не буде ухилятися від органу досудового розслідування та суду та на їх першу вимогу з`явиться на виклик. На підставі вищевказаного, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, просить її скасувати. Зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання залишив поза увагою наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 7 років, постійного місця роботи не має, тому, ризики, вказані слідчим у клопотанні є реальними, і такі існують. Апелянт вважає, що слідчим суддею не обґрунтовано застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий не зможе запобігти ризикам та належній процесуальній поведінці підозрюваного. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю визначення застави вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності сторін обвинувачення та захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін обвинувачення та захисту, береться до уваги і те, що: вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; від сторони захисту не надходило заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги та відомостей про поважність причин неявки. При оцінці доводів заяви в. о. керівника Тячівської окружної прокуратури про відкладення апеляційного розгляду у зв`язку з тим, що прокурор ОСОБА_5 бере учать у 6 судових засіданнях, які перебувають на розгляді у Тячівському районному суді, апеляційний суд бере до уваги те, що розгляд апеляційної скарги вже неодноразово відкладався, у тому числі і на підставі клопотання сторони обвинувачення, прокурор, подавши апеляційну скаргу, жодного разу не з`явився на її розгляд, і при цьому, стороною обвинувачення не надано жодних відомостей та доказів, які б свідчили про неможливість участі інших прокурорів із числа Тячівської окружної прокуратури у розгляді апеляційної скарги.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ Тячівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, внесене 12.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000542, за ознаками передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України кримінального правопорушення, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Тячівської окружної прокуратури.

Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь як підозрюваний ОСОБА_7 , так і його захисник адвокат ОСОБА_12 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_7 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, надання засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб. Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами (рапортом від 12.08.2023, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, протоколами огляду предмета, допитів свідків, огляду місця події, пред`явлення для впізнання за фотознімками, тощо), на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_7 про підозру від 18.08.2023. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів бере до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Разом із тим, на переконання апеляційного суду, обґрунтованим є і висновок слідчого судді про наявність передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме можливого переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке передбачено за вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_7 злочину (позбавлення волі на строк від 5 до 7 років), підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків задля зміни ними показів на його користь, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя дав належну оцінку даним про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, одружений, раніше не порушував покладених на нього обов`язків.

Тому, доводи слідчого та прокурора про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду слідчим суддею клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати досудовому розслідуванню у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання будь-яким із передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_7 з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт без застосування електронних засобів контролю, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, взявши до уваги вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, дійшов до належних висновків про часткове задоволення клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

Із урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_7 не має постійного місця роботи, апеляційний суд відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

При цьому, як такі, що не знаходять свого підтвердження та являються безпідставними, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що обраний підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної поведінки підозрюваного.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; з метою уникнення будь-якого тиску на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, спілкуватися з такими лише з дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну, - до 16 жовтня 2023 року включно.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі прокурор не вказує в апеляційній скарзі, а не з`явившись на її розгляд позбавив себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків слідчого судді; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив і така втратила чинність у часі.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 серпня 2023 року, якою задоволено частково погоджене прокурором клопотання слідчого, у кримінальному провадженні №0000542, відомості про кримінальне правопорушення у якому 12.08.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , та обрано щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронних засобів контролю до 16 жовтня 2023 року з покладенням відповідних процесуальних обов`язків, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: