печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

представника власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000266 від 16.02.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2023 року прокурор третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 13.07.2023 року за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 під час проведення обшуку, а саме: грошові кошти в іноземній валюті 6 000 доларів США та 244 500 російських рублів.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000266 від 16.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111-1, ч. 5 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що діючими посадовими особами Комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради (далі КУ «БСМЕ» ХОР) вчинені дії, спрямовані на допомогу окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні, переходу останніх на бік ворога в умовах воєнного стану, а також щодо добровільного зайняття посад, які пов`язані та не пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

Під час збройної агресії рф на території України, а також у період тимчасової окупації Херсонської міської територіальної громади, яка тривала з 01.03.2022 по 11.11.2022, збройні формування російської федерації створювали незаконні органи влади для виконання властивих органам державної влади України функцій, а також підприємства, установи, організації, зокрема, регіональні спеціалізовані установи системи охорони здоров`я на території Херсонської області. В рамках вказаного процесу збройні формування російської федерації, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією Херсонської області, створили в м. Херсоні установу системи охорони здоров`я за законодавством російської федерації: «бюджетное учреждение здравоохранения «Бюро судебно-медицинской экспертизы» на виробничій базі КУ «БСМЕ» ХОР, яка складається з майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Херсонської області.

У подальшому, у другій половині червня 2022 року військовослужбовці рф разом з представниками окупаційної влади провели індивідуальні бесіди з співробітниками КУ «БСМЕ» ХОР та повідомили, що бажаючі можуть перейти на бік окупантів та продовжити працювати на своїх посадах, на що деякі з них надали добровільну згоду.

13.07.2022 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук в квартирі АДРЕСА_2 , яка перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 , під час якого, серед іншого, виявлено та вилучено: кошти в іноземній валюті, а саме 6 000 доларів США та 244 500 російських рублів, при цьому у вказаній ухвалі слідчого судді дозвіл на їх вилучення не надано.

У інформації, що міститься в вищезазначених носіях, документах та сім-картці, можуть зберегтися сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть міститься відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримати які можливо шляхом проведення судових експертиз.

Постановою слідчого від 14.07.2023 вилучені кошти визнано речовим доказом за критерієм «гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом» (ч. 1 ст. 98 КПК України), оскільки у сторони обвинувачення є обґрунтовані підстави вважати, що вони набуті кримінально протиправним шляхом, можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речового доказу.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також запобігання можливості приховування, псування, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання у повному обсязі, просив задовольнити із викладених в ньому підстав.

Представник власника майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив, щодо вимог клопотання, оскільки вилучення грошових коштів під час проведення обшуку було здійснено протиправно, без дозволу слідчого судді. Зазначив, що вказані кошти були отримані ОСОБА_5 законно від своєї безпосередньої професійної діяльності, а саме, що останній безперервно офіційно з 1997 року працював на посаді інженера-електроніка в Комунальній установі «Бюро судово-медичної експертизи», отриману заробітну платню протягом тривалого часу обмінював на іноземну валюту долари США та накопичував, а російські рублі були необхідні під час окупації міста Херсон. Також, представник зазначив, що його довіритель має проблеми зі здоров`ям, а тому вказані кошти йому необхідні для придбання ліків. Вважав наведені прокурором доводи в клопотанні незмістовними та безпідставними, оскільки накладення арешту на вказане майно жодним чином не забезпечить виконання мети кримінального провадження, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000266 від 16.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111-1, ч. 5 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

13.07.2022 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук в квартирі АДРЕСА_2 , яка перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 , під час якого, серед іншого, виявлено та вилучено: кошти в іноземній валюті, а саме 6 000 доларів США та 244 500 російських рублів, при цьому у вказаній ухвалі слідчого судді дозвіл на їх вилучення не надано.

Так, вилучене майно є тимчасово вилученим майном у розумінні ч. 5 ст. 237 КПК України, оскільки на його вилучення дозвіл слідчим суддею не надавався.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.08.2023 у справі № 757/31371/23-к повернуто дане клопотання про арешт тимчасово вилученого майна для усунення недоліків. Протягом 72 годин прокурор усунув недоліки, у зв`язку з чим звертається повторно з цим клопотанням, а тому строк на подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пропущено.

Підставою звернення з цим клопотанням є те, що постановою слідчого від 14.07.2023 вилучені кошти визнано речовим доказом за критерієм «гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом» (ч. 1 ст. 98 КПК України), оскільки у сторони обвинувачення є підстави вважати, що вони набуті кримінально протиправним шляхом, можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речового доказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, що було вилучене 13.07.2022 в квартирі АДРЕСА_2 , яка перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 , а саме грошових кошти в іноземній валюті - 6 000 доларів США та 244 500 російських рублів, під час проведення обшуку, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, що вони набуті кримінально протиправним шляхом, можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речового доказу.

Доводи представника власника майна висновків слідчого судді не спростовують.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000266 від 16.02.2023 року задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 13.07.2023 року майно за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , під час проведення обшуку, а саме: грошові кошти в іноземній валюті 6 000 доларів США та 244 500 російських рублів.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1