Справа № 331/4671/23
Провадження № 1-кп/331/537/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000247 від 26.06.2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню-технічну освіту, розлученого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який має статус внутрішньо-переміщеної особи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-09.08.1994 Івано-Франківським міським судом за ч. 1 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі, за ст. 14 КК України ( в редакції 1960 року) лікування від наркоманії. Звільнений 15.03.1995 умовно-достроково, невідбутий строк 1 місяць 17 діб;

-11.10.1995 Бердянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 229-6 КК України ( в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України ( в редакції 1960 року) звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-18.10.1995 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 229-6, ст. 42 КК України ( в редакції 1960 року) о 3 років позбавлення волі. Додаткові заходи визначені ст. 14 КК України ( в редакції 1960 року) у вигляді лікування від наркоманії. Звільнений 19.09.1997 на підставі Закону України «Про амністію» від 26.06.1997;

-27.05.1998 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 229-6, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України ( в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі. Додаткові заходи визначені ст. 14 КК України ( в редакції 1960 року) лікування від наркоманії. Звільнений 28.02.2001 по відбуттю строку покарання;

-03.12.2001 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;

-17.05.2002 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Бердянського міського суду Запорізької області від 03.12.22001 та остаточно визначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Звільнений 29.01.2005 по відбуттю строку покарання;

-03.11.2005 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 11.09.2007 умовно-достроково, невідбутий строк 9 місяців 12 днів;

-17.07.2008 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 1020 грн;

-09.12.2008 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнений 16.10.2009 по відбуттю строку покарання;

-29.04.2010 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-12.09.2011 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Бердянського міського суду Запорізької області від 29.04.2010 та остаточно визначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

-21.12.2011 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.09.2011 та остаточно визначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 20.06.2014 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 9 місяців;

-21.04.2015 Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 15.11.2016 по відбуттю строку покарання;

-21.08.2017 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. 27.06.2018 Апеляційним судом Запорізької області вирок скасовано та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі;

-26.09.2019 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, з конфіскацією частки майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 27.06.2018, з урахуванням вироку від 21.08.2017, остаточно визначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією частки майна. 29.03.2021 Запорізьким апеляційним судом вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.09.2019 скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2023 року приблизно о 08 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою АДРЕСА_3 , придбав, шляхом присвоєння знайденого, полімерний пакет в середині якого знаходилося 7 (сім) зіп-пакетів з рослинною речовиною зеленого кольору, схожою на наркотичний засіб. Маючи умисел на незаконне зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, вказаний полімерний пакет ОСОБА_4 сховав у сумку, та розуміючи, що дана речовина є наркотичним засобом, обіг якого заборонено, став незаконно зберігати її при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Далі, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно, всупереч вимогам Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори , ОСОБА_4 продовжив пересуватись пішим ходом по вулиці Гоголя в місті Запоріжжя, зберігаючи у своїй сумці даний наркотичний засіб до того часу, як того ж дня приблизно о 08 годині 45 хвилин поблизу будинку №11 по вулиці Гоголя в місті Запоріжжя, вищевказаний полімерний пакет в середині якого 7 (сім) зіп-пакетів, в яких містилась рослинна речовина зеленого кольору, було виявлено у ОСОБА_4 працівниками поліції та в подальшому вилучено.

Згідно з висновком судової хімічної експертизи №CE-19/108-23/9914-НЗПРАП встановлено, що надані на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору, що відповідно знаходяться у 7 (семи) прозорих безбарвних полімерних пакетах (з застібкою Zip lock), є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, загальна маса якого склала 5,597 г (в перерахунку на висушену речовину), який ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі, без мети подальшого збуту.

У судовому засіданні захисником заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, та закриття відносно нього кримінального провадження за вказаною статтею на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, так як він добровільно звернувся до лікувального закладу і проходив лікування від наркотичної залежності.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та зазначив, що він розуміє, що відмовляється від дослідження судом усіх обставин у справі, просить закрити провадження, оскільки він дійсно бажає звільнитися від залежності від наркотичних засобів. Обвинуваченим було надано суду довідку про проходження лікування в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради після вчинення кримінального правопорушення. Також на запитання суду пояснив, що раніше був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, які були пов`язані із тим, що він вживав наркотичні засоби чи психотропні речовини. Вказав, що хоче звільнитися від залежності та змінити своє життя.

Прокурор вважає, що існують підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки він вдавався до стаціонарного лікування, документально підтверджено, що ОСОБА_4 страждає на залежність, що свідчить про те, що обвинувачений проходив лікування не з метою уникнення кримінальної відповідальності, а для звільнення від залежності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання захисника та обвинуваченого, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 309 КК України, особа яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно з положеннями ч. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Аналогічний висновок викладений у Постановах ВС від 11.09.2019 (ЄУН 227/2400/17), від 08.08.2019 (ЄУН758/11310/17), від 19.09.2019 (ЄУН 754/9440/18).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом було досліджено довідку, яка вказує на діагноз виявлений при проходженні лікування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні. Так, згідно довідки ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 05.09.2023 по 12.09.2023 в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Синдром залежності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а провадження відносно нього підлягає закриттю.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Клопотань щодо вирішення питань про стягнення витрат у кримінальному провадженні учасниками не заявлялося

Керуючись ч. 4 ст. 309 КК України, ч. 2 ст. 284,ст.314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000247 від 26.06.2023 року, - закрити.

Речові докази:

-DVD-R із відеозаписом огляду місця події від 26.06.2023 залишити в матеріалах кримінального провадження №0000247 від 26.06.2023 року;

-Речовина рослинного походження зеленого кольору, що відповідно знаходиться у 7 (семи) прозорих безбарвних полімерних пакетах (з застібкою Zip lock), що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, після проведення судово-хімічної експертизи з залишками об`єкту масою 5,597 г, разом із попереднім пакуванням поміщеним в спец пакеті №5847765, переданий до камери схову ВП № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1