Справа № 944/6979/23
Провадження №1-кп/944/1177/23
20.12.2023 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Яворів,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Стрий, Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
рядовий ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 12.01.2015 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 (польова-пошта НОМЕР_2 ), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та перебував поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 (польова-пошта НОМЕР_2 ) до моменту добровільної явки, а саме 06.05.2015, до військової частини НОМЕР_1 (польова-пошта НОМЕР_2 ), чим вчинив самовільне залишення військової частини, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 407 КК України.
В підготовчому судовому прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав наведених у ньому, просив таке задовольнити.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі вимог ст.49 КК України та закрити провадження у справі, також зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, слід прийти до наступного.
Ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції станом на 01.01.2015) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України відноситься до середньої тяжкості, оскільки за його вчинення передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції станом на 01.01.2015) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.
Так, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення злочину середньої тяжкості, а саме самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 (польова-пошта НОМЕР_2 ) 12.01.2015 та перебування поза межами розташування військової частини до 06.05.2015, тобто з часу вчинення злочину минуло понад 8 років, а тому минули встановлені строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України (в редакції станом на 01.01.2015), перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Частиною 3 ст.4 КК України передбачено, що часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ст.49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
За положеннями п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.
У відповідності до вимог ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.
Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст.49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №192/3301/16-к від 25.02.2021.
Враховуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги, що з дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення минуло понад вісім років, дані про ухилення від органу досудового розслідування у суду відсутні, перебіг строків давності порушено не було: строк давності не зупинявся і не переривався, також ОСОБА_6 відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, він надав згоду на таке звільнення, тому суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, закривши провадження у даній справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.284, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд,
клопотання прокурора - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.407 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1