Справа № 461/2918/13-к
Провадження № 1-в/461/163/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 про повернення речових доказів по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України, звернувся до Галицького районного суду міста Львова із клопотанням в якому просить видати ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) речові докази документи), а саме:

*оригінал Державного акту серії ЯЕ №552093 від 22.04.2009 року на право власності на земельну ділянку площею 0,6365га розташовану на території Гамаліївської сільської ради, виданий управлінням Держкомзему у Пустомитівському районі Львівської області;

*оригінал Державного акту серії ЯЕ №552094 від 22.04.2009 року на право власності на земельну ділянку площею 0,6777га розташовану на території Гамаліївської сільської ради, виданий управлінням Держкомзему у Пустомитівському районі Львівської області, долучивши до матеріалів справи завірені копії цих документів.

В обгрунтування поданого клопотання зазначає, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 18.06.2014 року у справі №461/2918/13-к, ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання: шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Також, вироком суду було вирішено, що речові докази по справі: серед яких оригінали державних актів серії ЯЕ №552093, серії ЯЕ №552094 від 22.04.2009 року на право власності на земельні ділянки площею 0,6365га та 0,6777га, розташовані на території Гамаліївської сільської ради, видані управлінням Держкомзему у Пустомитівському районі Львівської області на прізвище ОСОБА_5 слід залишити в матеріалах кримінальної справи.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27.10.2014 року у справі №461/2918/13-к, апеляційні скарги потерпілих залишено без задоволення, а вирок Галицького районного суду м. Львова від 18.06.2014 року відносно ОСОБА_6 залишено без змін.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 18.06.2014 року набрав законної сили 27.10.2014 року та звернутий до виконання.

На даний момент ОСОБА_5 позбавлений можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, що належить йому на праві приватної власності, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки знаходяться в матеріалах кримінальної справи.

З огляду на зазначене у потерпілого ОСОБА_5 виникла необхідність у зверненні до суду із клопотанням про повернення речових доказів оригіналів Державних актів на право власності на земельні ділянки.

Зазначає, що повернення оригіналів документів його власнику жодним чином не вплине на кримінальне провадження, оскільки таке провадження закрите судом, вирок суду набрав законної сили ще 27.10.2014 року.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 , в судовому засіданні клопотання підтримав з наведених у ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, з підстав що питання речових доказів вирішено у вироку суду, який набрав законної сили. Крім цього, зазначив, що вищевказані державні акти виготовлені внаслідок злочинної діяльності ОСОБА_6 , за яку останній був засуджений вироком Галицького районного суду м. Львова від 18.06.2014 року.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 18.06.2014 року у справі №461/2918/13-к, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. На підставі ст.70 КК України остаточно призначено ОСОБА_6 покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.85 КК звільнено ОСОБА_6 від відбування основного покарання, оскільки він відбув більше 1/4 призначеного строку основного покарання.

Речові докази по справі, зокрема оригінали державних актів серії ЯЕ №№552093, 552094 від 22.04.2009 року на право власності на земельні ділянки площею 0,6365 га та 0,6777 га, розташовані на території Гамаліївської сільської ради, видані управлінням Держкомзему у Пустомитівському районі Львівської області на прізвище ОСОБА_5 - постановлено залишити в матеріалах кримінальної справи.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27.10.2014 року вирок Галицького районного суду м.Львова від 18 червня 2014 року відносно ОСОБА_6 залишено без змін.

Так, відповідно до вимог ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно вимог ст.368 КПК України при ухваленні вироку, судом, наряду з іншим вирішується питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Вирішуючи вироком процесуальні питання щодо долі речових доказів в порядку ст. 100 КПК України, зокрема, оригіналу Державного акту серії ЯЕ №552093 від 22.04.2009 року на право власності на земельну ділянку площею 0,6365 га розташовану на території Гамаліївської сільської ради, виданий управлінням Держкомзему у Пустомитівському районі Львівської області та оригіналу Державного акту серії ЯЕ №552094 від 22.04.2009 року на право власності на земельну ділянку площею 0,6777га розташовану на території Гамаліївської сільської ради, виданий управлінням Держкомзему у Пустомитівському районі Львівської області, суд прийняв рішення про залишення їх в матеріалах кримінальної справи.

Відповідно до ч.2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

ОСОБА_5 вирок суду в частині вирішення долі речового доказу не оскаржувався і набув законної сили.

Натомість, заявляючи вимогу про повернення йому речових доказів фактично просить змінити зміст вироку Галицького районного суду міста Львова 18.06.2014 щодо долі вищевказаних речових доказів, що не є компетенцією суду першої інстанції.

Крім цього, з оглянутого в судовому засіданні вищевказаного вироку вбачається, що Державний акт серії ЯЕ №552093 від 22.04.2009 року та Державний акт серії ЯЕ №552094 від 22.04.2009 року видані внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , за вчинення яких останній був засуджений за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 про повернення речових доказів по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.12.2023 року.

Головуючий суддя ОСОБА_7