УХВАЛА

29 січня 2024 року

м. Київ

справа № 552/5974/22

провадження № 51-4094 ск 22

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року,

встановила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання п. 4 ч. 2 цієї норми процесуального права.

Відповідно до ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Суд касаційної інстанції (далі - Суд) є судом права, а не факту і може скасувати чи змінити оскаржені вирок та ухвалу лише на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу. При цьому слід мати на увазі, що згідно з положеннями статей 433, 438 КПК Суд не перевіряє повноти судового розгляду й висновків щодо фактичних обставин справи, а при здійсненні провадження виходить з обставин, установлених у рішеннях судів нижчих інстанцій.

Усупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не наведено обґрунтування заявленої вимоги про скасування оспорюваних рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК,з огляду на положення статей 84-87, 89, 94, 370, 412цього Кодексу в їх взаємозв`язку,зважаючи також на позицію сторони захисту під час апеляційного провадження. Разом із цим не погоджуючись з оцінкою доказів захисник наголошує на недостовірності окремих фактичних даних, заперечує повноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Крім того, скаржник, посилаючись на недодержання приписів ст. 419 КПК, не зазначає доводів на обґрунтування допущення апеляційним судом у конкретному провадженні таких порушень норм права, які в аспекті ст. 412 КПК є істотними та з урахуванням точного змісту правил статей 404, 405 цього Кодексу ставлять під сумнів законність ухвали і тягнуть її обов`язкове скасування на згаданій підставі.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року залишити безруху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6