Справа № 201/9596/23
Провадження № 1-кп/201/855/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001273 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, працюючого електриком в Центрі медицини катастроф, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України від 27.07.2023 № 3275-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

14.08.2023 року о 10 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 12А, біля КНП «Стоматологічна поліклініка N?1» ДМР, побачив на металевих дверях замок накладний кодовий марки «МЕТТЭМ» чорного кольору, котрий визначив об?єктом свого злочинного посягання і у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, а саме таємного викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, а також ніхто не зможе завадити доведенню злочинного умислу до кінця, за допомогою невстановленого предмета, шляхом вільного доступу, таємно викрав замок накладний кодовий, марки «МЕТТЭМ», чорного кольору, що належить КНП «Стоматологічна поліклініка N?1» ДМР та покинув місце вчинення кримінального правопорушення із викраденим майном, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив КНП «Стоматологічна поліклініка N?1» ДМР матеріальну шкоду у розмірі 499 гривень 53 копійки.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумніву у їх правдивості з огляду на деталізацію подій обписану обвинуваченим.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють:

1) подію злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину);

2) винуватість обвинуваченого у злочину, форму вини, мотив і мету вчинення злочину;

3) вид і розмір шкоди, завданої злочином.

Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, працює, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття та відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують його покарання.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає, так як відсутні такі пом`якшуючі обставини які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, зокрема його вік та попередню поведінку і характеристики, а також обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.

Питання про судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речовий доказ - замок накладний кодовий марки «МАТТЄМ» - повернути потерпілому - КНП «Стоматологічна поліклініка № 1» ДМР.

Речовий доказ - DVD-R диск - зберігати в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 200 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Головуючий суддя: ОСОБА_1