Справа № 296/460/24
УХВАЛА

Іменем України

16 січня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників підозрюваного-адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Целіноград Республіки Казахстан, одруженого, має 2 неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст.190 КК України у кримінальному провадженні №0000094 від 11.03.2021, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст.190 КК України у кримінальному провадженні №0000094 від 11.03.2021.

Клопотання обгрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000094 від 11.03.2021, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку березня 2022 року ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та інші достовірно невстановлені слідством особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, перебуваючи неподалік від будинку за адресою: АДРЕСА_2 , погрожуючи насильством над потерпілим і знищенням майна його близьких родичів, вимагали у ОСОБА_11 та заволоділи належною йому мисливською гладкоствольною рушницею марки «Hatsan Escort Himguard Ts», вартістю 10610 гривень.

Після цього, упродовж липня 2023 року січня 2024 року

ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 та ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, вимагали у ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 5000 доларів США (182843 гривень) під приводом вигаданого боргу, застосовуючи при цьому погрози насильства над потерпілим та насильство, небезпечне для його життя та здоров`я.

Крім того, з метою спонукання ОСОБА_11 до виконання вимог вказаних вище осіб щодо передачі грошових коштів, 14.10.2023 близько 13 години ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інші достовірно невстановлені слідством особи, діючи повторно за попередньою змовою групою осіб, прибули до одного із будинків по АДРЕСА_3 , та в одній із кімнат будинку за вказаною вище адресою, відкрито викрали бензопилу ОСОБА_11 «Stihl-361» вартістю 24000 гривень.

Також упродовж жовтня 2023 року січня 2024 року ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, шляхом зловживання довірою, заволоділи майном ОСОБА_18 , а саме обладнанням, встановленим у приміщенні СТО за адресою: АДРЕСА_4 , загальною вартістю не менше 331524,38 гривень, що є значною шкодою.

02.01.2024 злочинну діяльність вказаних вище осіб припинено працівниками правоохоронних органів. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 затримано у порядку ст.208 КПК України.

02.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 190 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 190 КК України вказаного вище злочину, підтверджуються зібраними у провадженні доказами, що долучені до клопотання.

-

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальни правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 190 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Відповідний ризик стороною обвинувачення обґрунтовується наступним.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти з конфіскацією майна.Не виключається можливість переховування ОСОБА_4 від слідства, суду, оскільки останній з моменту повідомлення про підозру 02.01.2024 і до 08.01.2024 і ще 2 співучасники переховувались від органу досудового розслідування. Так ОСОБА_17 і ОСОБА_19 після скеруванняна їх адреси письмових повідомлень про підозру розпочали стаціонарне лікування у одному й тому ж медичному закладі.

Ризики незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх. З огляду на викладене, враховуючи наявність принципу безпосередності дослідження показань учасників кримінального процесу, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показання останніх. Оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків, вказаний ризик має високий ступінь імовірності.

Ознайомившись з матеріалами досудового розслідування в обсязі, доданому до клопотання про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_4 може вчиняти спроби спілкуватися зі співучасниками, у тому числі, дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій та попереджати останніх про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо. Крім того, підозрюваний може орієнтувати інших співучасників про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності, відмови від дачі показань або ж дачі неправдивих показань, з метою максимально ускладнити процес доказування вчинення кримінального правопорушення з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб.

Застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним спробам перешкоджати досудовому розслідуванню.

Незважаючи на те, що, згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але вказані вище обставини вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам.

Під час судового розгляду прокурор клопотання підтримав та просив його задовільнити з підстав та мотивів, що викладені у ньому.

Захисники підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи, що до підозрюваного можливо застосувати домашній арешт, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, відсутність намірів переховування. Захисник ОСОБА_5 просив відмовити в клопотанні та взагалі не застосовувати запобіжний захід відносно підозрюваного.

Всі захисники вказували на необгрунтованість підозри та відсутність фактичних доказів, що існує хоч один ризик. Щодо застосування погроз підозрюваних зафіксованих під час проведення НСРД один з захисників вказав, що відсутня фоноскопічна експертиза, отже нема доказів, що саме ОСОБА_4 здійснював погрози

Підозрюваний підтримав своїх захисників та пояснив, що він після новорічних святкувань перебував в дипресії та дійсно лікувався у закритому закладі. Телефону в нього не було, як і зв`язку з дружиноа, а тому, як тільки він дізнався, що його викликають в суд він з`явився.Намірів переховуватися не має, розуміє в чому його підозрюють проте не має до цього відношення. Потерпілого ОСОБА_20 знає особисто, придбаввв у нього дрова. Інших підозрюваних також знає, але до вчинення кримінальних правопорушень, що їнкримінуються не має причетності, живе з родиною, займається підприємництвом, сплачує податки та допомагає ЗСУ.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Стаття 177 КПК України встановлює мету і підстави застосування запобіжних заходів

Так ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст.177 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування 11.03.2021 в ЄРДР внесено відомості за №0000094 від 11.03.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненны кримынальнихо правопорушень, передбчених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 190 КК України.

Враховуючи стадію судового розгляду, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні №0000094 від 11.03.2021 є обґрунтованою в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, про це свідчать в своїй совокупності:

- протокол аудіоконтролю особи № 6486т/55/105-2023 від 06.12.2023 відносно ОСОБА_10 ;

-протокол аудіоконтролю особи № 6487т/55/105-2023 від 06.12.2023 відносно ОСОБА_13 ;

-протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_11 від 16.11.2023;

-протокол проведення спеціального слідчого експерименту від 16.11.2023;

-висновком судового експерта № 1508 від 31.08.2023;

-висновком судового експерта № 2183 від 29.12.2023;

-протоколом аудіо-, відеоконтролю особи № 5149/55/105-2023 від 15.09.2023, відносно ОСОБА_10 ;

-протоколом аудіо-, відеоконтролю особи № 5981/55/105-2023 від 06.11.2023, відносно ОСОБА_10 ;

-протоколом аудіо-, відеоконтролю особи № 6488/55/105-2023 від 06.12.2023, відносно ОСОБА_14 ;

-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину № 5373/24 від 18.12.2023, відповідно до якого 18.10.2023 ОСОБА_11 , в ході зустрічі передав ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 частину грошових коштів в сумі 80 000 грн.;

-протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 26.12.2023;

-протоколом ОТЗ № 4773т від 23.08.2023 відносно ОСОБА_10 ;

-протоколом аудіо-, відеоконтролю особи № 6493/55/105-2023 від 06.12.2023, відносно ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_18 від 06.11.2023;

-протоколом аудіоконтролю особи № 6494/55/1052-2023 від 06.12.2023 відносно ОСОБА_17 ;

-протоколом ОТЗ № 4515/55-105-2023 від 07.08.2023, відносно ОСОБА_21 ;

-протоколом аудіоконтролю особи № 6767/55/1052-2023 від 18.12.2023 відносно ОСОБА_17 ;

-протоколом допиту ОСОБА_22 від 28.12.2023;

-інші матеріалами кримінального провадження, частина з яких долучена до клопотання.

Отже, слідчий суддя вважає підозру ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні №0000094 від 11.03.2021 обґрунтованою в сукупності наданих доказів.

Щодо ризиків.

Так злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 відносяться за ст.12 КК України до тяжких (ч.4 ст.186, ч.3 ст.190 КК України) та особливо тяжких (ч.4 ст.189 КК України) та в двох випадках містить безальтернативну санкцію позбавлення волі: за ч.4 ст.186 КК України від семи - до десяти років , за ч.4 ст.189 КК Україним - на строк від семи до дванадцяти років, з конфіскацією майна. Так усвідомлюючи тяжкість і невідворотність покарання ОСОБА_4 може вільно пересуватися територією України, з метою ухилення від притягнення його до кримінальної відповідальності.

Також слідчим суддею не виключається ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні оскільки судовий розгляд не розпочато, та їх не допитано безпосередньо судом, а підозрюваний може спробувати схиляти їх до зміни показів чи відмови від їх дачі в суді, отже і ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України також існує.

Отже прокурором під час рогляду клопотання доведено слідчому судді, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст.189, ч.4 ст.186, ч.3 ст.190 КК України обгрунтована ризики за п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, існують. При цьому на цій стадії кримінального провадження, не потрібні докази що вони вже існують реально, оскільки мета їх попередити , а не констатувати

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя врахував і надані сторонами кримінального характеризуючі дані, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, підозра відносно ОСОБА_4 є обґрунтованою та підтверджується зібраними доказами, що досліджені під час судового розгляду клопотання; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 уразі визнання винуватим позбавлення волі від 7 до 12 років з конфіскацією майна, підозрюваний є молодим чоловіком -37 років, групи інвалідності чи тяжких захворювань, які б були перешкодою в утриманні в СІЗО він не має, отже він може утримуватися в умовах ізоляції від суспільства, зокрема і в СІЗО за потреби; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання та те, що підозрюваний одружений, є батьком 2 неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, позитивні характеристики, офіційно займається підприємництвом.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою ( на що також посилався захисник під час розгляду даного клопотання) , проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

При цьому, також враховує правову позицію ЄСПЛ викладену в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року є, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес (захист прав потерпілого) який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному конкретному випадку є виправданим.

На підставі викладеного, з метою забезпечення даного кримінального провадження є доцільним обрати ОСОБА_4 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід про який просять підозрюваний та його захисники - домашній арешт (навіть цілодобовий) з носінням електронного засобу контролю, на думку слідчого судду, не забезпечить його належної процесуальної поведінки і виконання процесуальних обов`язків та може призвести до ризиків передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а відтак клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою задоволенню не підлягає.

Згідно ст.197 КПК України строк тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Підозра повідомлена 02.01.2024, отже строк тримання під вартою можливий до до 02 березня 2024 року.

Відповідно до вимог абзацу 1 ч. 3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті де в п.5 ч.4 вказано, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Злочин за ч.4 ст.189 КК України у якому підозрюють ОСОБА_4 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, він вчинений групою осіб щонайменше -7 з яких повідомлено про підозру, серед них і Васьківський, злочин вчинено з корисливих мотивів із застосуванням насильства відносно потерпілого ОСОБА_11 ( про що слідчому судді надано докази в вигляді протоколу НСРД де зафіксовано, як ОСОБА_23 погрожує ОСОБА_20 відрізати вуха, якщо він не поверне гроші та висновку експерта, що ОСОБА_20 в решті решт все таки було завдано тілесні ушкодження хоча й легкі) , а відтак слідчим суддею вирішено не визначати розмір застави. При цьому посилання захисника, що відсутня фоноскопічна експертиза та докази, що саме ОСОБА_23 належить голос не заслуговує на у вагу на цій стадії кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000094 від 11.03.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 березня 2024 року, без визначення розміру застави.

В задоволенні клопотань підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про обрання більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою -відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 19.01.2024

Слідчий суддя ОСОБА_1