Справа № 595/2090/23
Провадження № 1-кп/595/159/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач кримінальне провадження №0000300 від 29 вересня 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого різноробочим у ТзОВ «Гадз-Агро», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, після чого воєнний стан продовжувався, зокрема, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2023 року за №3275-ІХ, затверджено Указом Президента України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 26 липня 2023 року за №451/2023, відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 вересня 2023 року близько 22.30 год. у ОСОБА_3 , який проходив повз житлове господарство ОСОБА_5 , яке знаходиться по АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення алюмінієвої водостічної труби та пластмасового коліна водостічної труби, які були вмонтовані у бокову стіну житлового будинку та виходить за межі господарства на вулицю. Після того, 19 вересня 2023 року близько 22.35 год. ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, таємно, бажаючи заволодіти неналежним йому майном, та в подальшому використовувати його для власних потреб, тобто, переслідуючи корисливі мотиви і мету, шляхом вільного доступу, зайшов на територію господарства ОСОБА_5 , яке знаходиться по АДРЕСА_2 , за допомогою плоскогубців, які мав із собою, зняв із стіни алюмінієву водостічну трубу довжиною 7 м 09 см, діаметром 110 мм та пластмасове коліно водостічної труби, діаметром 110 мм, після чого вийшов із території даного домогосподарства в напрямку свого дому, отримавши при цьому можливість володіти, користуватись та розпоряджатись викраденим майном.

Даною крадіжкою ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6153 грн 60 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме, в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

13 листопада 2023 року, згідно вимог ст.472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000300, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_6 , згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, яке повинен понести ОСОБА_3 .

Угодою передбачено наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що надала згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості та вважає, що таку слід затвердити.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час підготовчого судового засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.

Суд при вирішенні питання про можливість призначення покарання узгодженого сторонами угоди враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, той факт, що останній беззаперечно визнав свою провину у вчиненому, відшкодував завдані збитки, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, а тому за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.4 ст.185 КК України у виді штрафу в дохід держави, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальному правопорушенню і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про визнання винуватості.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно вимог п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів .

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст.174 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обраний обвинуваченому, до набрання вироком законної сили не змінювати.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 листопада 2023 року, укладену між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання, із врахуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2023 року, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2023 року на: дві частини округленої алюмінієвої труби, діаметром 110 мм, довжиною 5,80 м та 1,29 м, та пластмасове коліно водостічної труби, які було поміщено на зберігання на арешт майданчик відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, який розташований в м. Бучач по вулиці Міцкевича, 6 скасувати.

Речові докази:

- металеві пласкогубці, ручки яких обмотані синьою стрічкою і які було поміщено у сейф-пакет №INZ1079357 та поміщено на зберігання у камеру зберігання речових доказів ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області знищити;

- дві частини округленої алюмінієвої труби, діаметром 110 мм, довжиною 5,80 м та 1,29 м, та пластмасове коліно водостічної труби, які було поміщено на зберігання на арешт майданчик ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області повернути у власність потерпілої ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1