УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 317/5105/23

Провадження № 1-в/317/174/2023

12 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника органу виконання покарань ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Біленьківська виправна колонія (№99)» в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області подання начальника державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В`язівок, Павлоградського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого: 06.12.2012 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що він довів своє виправлення та відбув необхідну для умовно-дострокового звільнення частину строку покарання, призначеного вироком суду.

В судовому засіданні представник адміністрації установи виконання покарань підтримав подання.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 також підтримали подання та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для задоволення подання, оскільки засуджений не довів свого виправлення.

Суд, вислухавши представника адміністрації, засудженого його захисника, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступних висновків.

Статтею 81 Кримінального кодексу України встановлено сукупність умов, за яких особа, засуджена вироком суду, підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання:

1) засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України);

2) засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 3 ст. 81 КК України).

В матеріалах справи міститься витяг з протоколу постійно діючої комісії установи № 17 від 31 серпня 2023 року, відповідно до якого комісією було прийняте рішення про направлення матеріалів про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення (а.с.3).

Висновком щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 підтверджено позицію адміністрації щодо доведення ним свого виправлення (а.с.7-9).

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення станом на 31 серпня 2023 року засуджений ОСОБА_5 має 16 (шістнадцять) заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, та 4 (чотири) стягнення за порушення установленого порядку відбування покарання, які знято та погашено у встановленому законом порядку (а.с.10).

Згідно довідки, виданої бухгалтером ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», засуджений ОСОБА_5 на виробництві колонії працював два місяці січень та лютий 2022 року (а.с.12).

За вироком суду, ОСОБА_5 має цивільний позов на суму 100 000, станом на 14.08.2023 р., в бухгалтерії ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» виконавчі листи на стягнення боргу відсутні (а.с.11).

Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_5 відбув.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Саме по собі відбуття засудженим певної частини покарання не зобов`язує суд звільнити таку особу від подальшого відбування ним покарання, оскільки це є перш за все правом, а не обов`язком суду.

Оцінюючи наведені вище обставини, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 в умовах відбування покарання у вигляді позбавлення волі дійсно став на шлях виправлення, оскільки відповідно до матеріалів справи він має низку заохочень та низку стягнень, які знято та погашено у встановленому законом порядку. Крім того, суд також враховує позитивну характеристику засудженого ОСОБА_5 , яка наявна в матеріалах справи та, в цілому, погоджується з нею.

В той же час суд враховує той факт, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2012 ОСОБА_5 засуджено за скоєння особливо тяжких злочинів, в тому числі за умисне вбивство з кваліфікуючими ознаками. Міра покарання обрана судом з урахуванням тяжкості скоєних злочинів.

На думку суду, хоча в поведінці засудженого ОСОБА_5 й прослідковуються явні позитивні тенденції та він впевнено став на шлях виправлення, але на даний час застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним, оскільки на виробництві установи він не працює і намірів не виявляє, що підтверджується довідкою ДУ «Біленківська виправна колонія» (а.с.12), оскаржував вирок районного суду в апеляційному порядку, так як не згоден з призначеним покаранням.

Також з матеріалів провадження вбачається, що за вироком суду у засудженого ОСОБА_5 є майнові зобов`язання, що становить 1012057,43 гривень, які не відшкодовані. Відсутність виконавчих листів в установі покарань не є підставою для не виконання судового рішення.

Таким чином, на момент розгляду справи в суді та з урахуванням балансу між відбутим строком покарання та строком покарання, що призначене вироком суду, не можна однозначно встановити той факт, що засуджений ОСОБА_5 на даний час в повній мірі довів своє виправлення.

Доводи захисника та самого засудженого, заявлені ними в судовому засіданні, не спростовують наведених висновків суду щодо ступеню виправлення засудженого ОСОБА_5 та, відповідно, щодо передчасності його умовно-дострокового звільнення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи положення статті 81 КК України, суд приходить до висновку про неможливість на даний час задовольнити подання установи виконання покарань щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1