Справа № 201/7863/22
Провадження № 1-кп/0186/35/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м.Першотравенськ.

Колегія суддів Першотравенського міського суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

секретар - ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Першотравенську кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000678 від 07 червня 2022 року, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с.м.т.Білокуракине, Луганської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , до 24 лютого 2022 року перебуваючої на посаді заступника керівника апарату Білокуракинського районного суду Луганської області, раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111 та ч.7 ст.111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Першотравенського міського суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111 та ч.7 ст.111-1 КК України.

Обвинувачена - ОСОБА_7 , в підготовче судове засідання не з`явилася по невідомих суду причинах, була належним чином повідомлена про час та місце проведення підготовчого судового засідання. Виклики її до суду в якості обвинуваченої здійснювалися шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про здійснення спеціального судового провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000678 від 07 червня 2022 року, посилаючись на те, 28 липня 2022 року та 11 серпня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.111 та ч.7 ст.111-1 КК України відповідно.

09 вересня 2022 року останню повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 надіслано поштовим зв`язком за місцем реєстрації та проживання останньої не виявилось можливим, оскільки, відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 серпня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року №75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26 серпня 2022 року №193) Білокуракинська та Лозно-Олександрівська селищні територіальні громади Сватівського району Луганської області є тимчасово окупованою територією України.

Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч.8 ст.135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки, згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Сватівського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №164 (7285) від 29 липня 2022 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 27 липня 2022 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України та повістки про виклик останньої на 02, 03, 04 серпня 2022 року, за зазначеною в повістках адресою, для отримання процесуальних документів у кримінальному провадженні №0000678 від 07 червня 2022 року, допиту в якості підозрюваної.

Однак, у визначений слідчим час, громадянка України - ОСОБА_7 , за зазначеною в повістках адресою не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила.

Таким чином, ОСОБА_7 , у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України, повідомлено про підозру у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

08 серпня 2022 року постановою слідчого, винесеною на підставі ст.281 КПК України, підозрювану - ОСОБА_7 , оголошено в розшук у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, здійснення якого в подальшому доручено оперативному підрозділу ГУ з протидії системним загрозам управлінню державою ДЗНД СБ України.

12 серпня 2022 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва у кримінальному провадженні №0000678 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Крім того, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Сватівського району, Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст.111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №167 (7288) від ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 03 серпня 2022 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістки про виклик ОСОБА_7 на 07, 08, 09 серпня 2022 року, за зазначеною в повістках адресою, для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000026 від 29 квітня 2022 року, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Однак, у визначений прокурором час, громадянка України - ОСОБА_7 , за зазначеною в повістках адресою не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 надіслати поштовим зв`язком за місцем реєстрації та проживання останньої не виявилось можливим, оскільки відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 серпня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26.08.2022 року № 193) Білокуракинська та Лозно-Олександрівська селищні територіальні громади Сватівського району Луганської області є тимчасово окупованою територією України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Сватівського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №174 (7295) від 11 серпня 2022 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 11 серпня 2022 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України та повістки про виклик останньої на 15, 16, 17 серпня 2022 року, за зазначеною в повістках адресою, для отримання процесуальних документів у кримінальному провадженні №0000026 від 29 квітня 2022 року, допиту в якості підозрюваної.

Однак, у визначений прокурором час, громадянка України - ОСОБА_7 , за зазначеною в повістках адресою не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила.

Таким чином, ОСОБА_7 , у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України, повідомлено про підозру у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

12 серпня 2022 року матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_7 виділені з кримінального провадження № 0000026 від 29 квітня 2022 року в окреме провадження під реєстраційним №0000362 від 12 серпня 2022 року.

06 вересня 2022 року матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000362 від 12 серпня 2022 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, та №0000678 від 07 червня 2022 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, об`єднані в одне провадження, якому присвоєно єдиний номер № 0000678.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Сватівського району, Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №195 (7316) від 09 вересня 2022 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 09 вересня 2022 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України та повістки про виклик останньої на 13, 14, 15 вересня 2022 року, за зазначеною в повістках адресою, для вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, допиту в якості підозрюваної, а також проведення слідчих та процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

Однак, у визначений прокурором час, громадянка України ОСОБА_7 за зазначеною в повістках адресою не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила.

Таким чином, ОСОБА_7 , у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч.7 ст.111-1 КК України.

Підозра ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні обґрунтовується зібраними під розслідування доказами: протоколами допиту свідків: ОСОБА_8 від 01 червня 2022 року, ОСОБА_9 від 01 червня 2022 року, ОСОБА_10 від 03 червня 2022 року, ОСОБА_9 від 01 червня 2022 року, ОСОБА_11 від 07 червня 2022 року, ОСОБА_12 від 07 червня 2022 року, ОСОБА_13 від 11 червня 2022 року, ОСОБА_14 від 07 червня 2022 року, протоколами огляду публікації у Інтернет мережі від 01 червня 2022 року, 06 червня 2022 року, проведеним зі свідком ОСОБА_11 від 07 червня 2022 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеним зі свідком ОСОБА_11 від 07 червня 2022 року, протоколом огляду публікації у Інтернет мережі, проведеним зі свідком ОСОБА_12 від 07 червня 2022 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеним зі свідком ОСОБА_12 від 07 червня 2022 року, протоколом огляду публікації у Інтернет мережі, проведеним зі свідком ОСОБА_13 від 11 червня 2022 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеним зі свідком ОСОБА_13 від 11 червня 2022 року, протоколом огляду публікації у Інтернет мережі, проведеним зі свідком ОСОБА_14 від 07 червня 2022 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеним зі свідком ОСОБА_14 від 07 червня 2022 року, протоколом огляду публікації у Інтернет мережі від 23 червня 2022 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_14 від 27 червня 2022 року, протоколом огляду публікації у Інтернет мережі, проведеним зі свідком ОСОБА_14 від 28 червня 2022 року.

Досудовим розслідуванням та зібраними матеріалами кримінального провадження, показаннями допитаних в ході досудового розслідування свідків, встановлено, що ОСОБА_7 перебуває на території с.м.т.Білокуракине, Сватівського району (раніше Білокуракинського району), Луганської області та має можливість перебувати в інших населених пунктах Луганської області, які визнані тимчасово окупованими територіями.

Про те, що Білокуракинська селищна територіальна громада Сватівського району Луганської області є тимчасово окупованою територією України свідчить таке: згідно з п.7 ч.1 ст.11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Станом на 05 квітня 2023 року, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі Перелік), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309 (зі змінами, затвердженими Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 09 березня 2023 року №84 «Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією»), Білокуракинська селищна територіальна громада Сватівського району Луганської області є тимчасово окупованою територією України з 05 березня 2022 року.

Таким чином, факт тимчасової окупації території Білокуракинської селищної територіальної громади Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2022 року дозволено здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000678 від 07 червня 2022 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України.

Враховуючи наведені вище обставини, відповідно до вимог ст.ст.111, 135 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр» №216 (7337) від 07 жовтня 2022 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 07 жовтня 2022 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про ухвалення слідчим суддею судового рішення про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваної ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України та повістки про виклик ОСОБА_7 на 10, 11, 12 жовтня 2022 року, за зазначеною в повістках адресою, для допиту в якості підозрюваної, проведення слідчих та процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, відповідно до вимог ст.ст.111, 135, 290 КПК України, 13 жовтня 2022 року, 14 жовтня 2022 року ОСОБА_7 викликалась для виконання вимог ст.290 КПК України, вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Однак, у визначений прокурором час, громадянка України - ОСОБА_7 , за зазначеною в повістках адресою не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила.

За результатами спеціального досудового розслідування, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 направлено до суду для розгляду по суті. Підготовче судове засідання в кримінальному провадженні (чергове) призначено на сьогодні, однак обвинувачена, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, на судовий виклик не з`явилася, про причини неприбуття не повідомила.

Згідно з ч.5 ст.139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш, як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Достовірно встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 ухиляється від явки на виклик суду (не прибула на виклик без поважної причини більш ніж два рази), перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, у зв`язку із чим її оголошено у розшук, а також обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні №0000678 від 07 червня 2022 року стосовно ОСОБА_7 спеціального судового провадження.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст.36, 139, 297-1 та 323

КПК України, просить колегію суддів постановити ухвалу на здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні №0000678 від 07 червня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111 та ч.7 ст.111-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, доповнивши, що станом на 28 квітня 2023 року ОСОБА_7 не перетинала державного кордону України з 01 січня 2022 року по 28 квітня 2023 року; з 01 січня 2022 року по 20 вересня 2023 року; 01 листопада 2023 року Головним управлінням з протидії системним загрозам управлінню державою ДЗНД СБУ заведено оперативно-розшукову справу категорії «розшук» №2022, з класифікацією «Державна зрада» по розшуку ОСОБА_7 , згідно повідомлень Головного управління з протидії системним загрозам управлінню державою ДЗНД СБУ від 28 січня та 20 вересня 2023 року, 02 листопада 2023 року відповідно.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 , - адвокат ОСОБА_6 , в підготовчому судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що інформація, яка долучена до клопотання датована 28 квітня та 22 вересня 2022 року, вона не актуалізована, пройшло більше року, відсутні відомості перебування обвинуваченої на окупованій території, надані прокурором дані застарілі, вона з обвинуваченою не спілкувалася, так як відсутні контактні дані, обвинувачена на зв`язок до неї не виходила.

Суд, вислухавши прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст.7, ч.ч.1, 2, 5 ст.9 цього Кодексу зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відносяться: верховенство права, законність, таємне спілкування, забезпечення права на захист, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, диспозитивність. Під час кримінального провадження прокурор, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України та всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положення п.п.9 п «а» розділу 3 рекомендації №6R/87/18 Комітету міністрів РЄ державам-членам «Стосовно спрощеного кримінального правосуддя» від 17 вересня 1987 року зобов`язують держави-члени розглянути й дозволити судам першої інстанції заслуховувати справи та прийняти в них рішення за відсутності обвинуваченого за умови, що останній проінформований належним чином про дату слухань та своє право на законне або інше представництво. При цьому наголошується, що подібна процедура повинна стосуватися дрібних правопорушень.

КПК України із цього приводу зобов`язує сторону обвинувачення використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема прав на захист, доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання в приватне життя) в разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого. Зокрема, відповідно до ч.5 ст.374 цього Кодексу у випадку постановлення вироку за наслідками кримінального провадження, в якому здійснювалося спеціальне досудове провадження, суд окремо зобов`язаний обґрунтувати, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Право обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, є істотним елементом засобів процесуального захисту, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року.

Діяльність захисника в кримінальному процесі передбачає можливість спілкування з підозрюваним, обвинуваченим, конфіденційного побачення, зустрічі в умовах, що виключають прослуховування.

У даному кримінальному провадженні нічого цього немає, захисник виконує свою функцію не тільки без обвинуваченого, а й без можливості особисто поспілкуватися з ним й отримати ті фактичні дані, на підставі яких він побудує лінію захисту.

Відповідно до вимог Розділу ІV КПК України участь обвинуваченого під час підготовчого судового засідання та судового розгляду є обов`язковою, що відповідає гарантіям, закріпленим міжнародними нормативно-правовими актами в сфері захисту прав людини.

Крім того у §3 (d) статті 14 частини III Міжнародного пакту, зазначено, що кожен має право при розгляді будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення бути судимим у його присутності та захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним самим захисника; якщо він не має захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника в будь-якому разі, коли інтереси правосуддя того вимагають, безплатно для нього в усякому такому випадку, коли він не має достатньо коштів для оплати цього захисника.

Таким чином, особиста присутність особи у судовому процесі виділена, як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантований ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої «кожна людина має право під час будь-якого кримінального обвинувачення, що їй пред`явлене, на справедливий розгляд справи судом».

Відповідно до ч.3 ст.323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч.2 ст.297-1 КПК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міжнародний розшук. За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Процедури «іn absentia» неминуче припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання обвинуваченого. У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому, Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Так, у рішенні «Меденіца проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійсненне відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа «Сейдовіч проти Італії»). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів (справа «Т. проти Італії») або від співробітників засобів масової інформації (справа «Шомоді проти Італії»), є необґрунтованими.

Так у справі «Сейдович проти Італії» Суд зазначив, що питання, яке слід вирішити в даній справі, полягає в тому, чи можна за відсутністю офіційного повідомлення про справу вважати заявника в достатній мірі проінформованим про те, що він був притягнутий до кримінальної відповідальності та відбудеться судовий розгляд його справи, щоб він мав можливість вирішити: відмовитися від свого права приймати участь в слуханні справи чи ухилитися від правосуддя. В даній справі суду не було продемонстровано, що заявник був в достатній мірі проінформований про притягнення його до кримінальної відповідальності та про пред`явлені йому обвинувачення. З цих підстав не можна робити висновок, що він намагався ухилитися від суду чи недвозначно відмовився від свого права прибути в судове засідання. Така ситуація може мати місце, зокрема, коли обвинувачений публічно або в письмовій формі заявляє про те, що не має наміру реагувати на повістку про явку до суду, яка була отримана не від властей, а з інших джерел, або, коли обвинуваченому вдалося уникнути арешту.

У справі «Колоцца проти Італії» Суд зауважив, що гарантії, які містяться у статті 6 п.3 Конвенції, є складовими елементами серед інших загального поняття «справедливий розгляд у суді» (рішення у справі «Годди проти Італії» від 9 квітня 1984 року. Серія А, т.76, с.11, п.28). Це право необхідно поєднувати, шляхом пошуку «розумного співвідношення», з суспільним інтересом і, зокрема, з інтересами відправлення правосуддя. На аргумент Уряду про те, що неможливість проведення судового засідання у разі неявки сторони здатна паралізувати розгляд кримінальних справ, оскільки, наприклад, з часом може закінчитися термін давності кримінального переслідування, Суд зазначив, що ніщо не виправдовує в очах Суду повну і непоправну втрату права на участь у судових слуханнях.

Значущим у розумінні практики ЄСПЛ видається знаходження компромісу між санкціями, що вводяться законодавцем щодо обвинуваченого, який не з`явився до суду, та його процесуальними правами, що гарантують справедливість судового розгляду. Європейський Суд у подібних справах окремо досліджує як заходи, що були вжиті владою для запобігання відмов від присутності на слуханнях справи, так і в цілому наявність у влади можливості вживати будь-які заходи. Крім того, обвинувачений, що не з`явився до зали судового засідання, ні за яких обставин не може бути позбавлений права на захист за посередництвом обраного ним захисника. При цьому, Суд зазначає, що у будь-якому разі, до яких би заходів не вдавалася влада для забезпечення належної явки обвинуваченого, вона не вправі застосовувати несумірні засоби для досягнення зазначеної мети.

Більш того, як зазначено ЄСПЛ в рішенні «Колоцца проти Італії» підпункти (с), (d) та (е) п.3 гарантують кожній людині, якій пред`явлено кримінальне обвинувачення, право «захищати себе особисто», «допитувати свідків, що показують проти неї, або мати право на те, щоб ці свідки були допитані», «користуватися безкоштовною допомогою перекладача, якщо вона не розуміє мови, що використовується в суді, або не говорить на цій мові», і важко уявити собі, як обвинувачений може здійснювати ці права, не будучи присутнім. В даному випадку Суду не доводиться встановлювати, відмовився і за яких обставин обвинувачений від здійснення свого права бути присутнім при розгляді справи, оскільки в будь-якому випадку, відповідно до усталеної прецедентної практики Суду, відмова від здійснення права, гарантованого Конвенцією, повинна бути встановлена недвозначним чином (рішення у справі «Неймастера» від 07 травня 1974 року. Серія А, т.17, с.16, п.36; рішення у справі «Ле Конта, Ван Льовена і ОСОБА_2» від 23 червня 1981 року. Серія А, т.43, с.25-26, п.59; рішення по справі «Альберта і Ле Конта» від 10 лютого 1983 року. Серія А, т.58, с.19, п.35).

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань. При цьому, зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст.7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу (ч.6 ст.9 КПК України).

В даному кримінальному провадженні відсутні беззаперечні докази, що обвинувачена - ОСОБА_7 , в достатній мірі проінформована про те, що вона притягується до кримінальної відповідальності та відбувається судовий розгляд даного кримінального провадження, на підставі яких можна було б зробити висновок, що обвинувачена недвозначно відмовився від свого права приймати участь в слуханні справи.

Крім того, суд зауважує, що здійснення спеціального досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не свідчить, що суд зобов`язаний призначити спеціальне судове провадження, оскільки потрібно саме довести наявність таких обставин, які б дозволяли призначити спеціальне судове провадження саме на сьогодні. Суд ще раз наголошує, що, відповідно до вимог ч.3 ст.323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч.2 ст.297-1 КПК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міжнародний розшук.

ОСОБА_7 в міжнародний розшук оголошена не була.

Крім того, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ, як джерело права.

У справі «Годди проти Італії», в рамках якого встановлено не повідомлення обраного підсудним захисника про судовий розгляд і не з`ясування в достатньому обсязі про причини неявки обвинуваченого, ЄСПЛ була сформульована наступна позиція: факт неявки підсудного в судове засідання, а також відсутність повідомлення його захисника вимагають від суду прояви активності в цілях досягнення належної реалізації процесуальних прав зацікавленої особи. Отже, суд повинен за власною ініціативою призупинити розгляд справи через необхідність з`ясування причин неявки сторін.

Із наданих прокурором доказів, зокрема, повідомлення про підозру від 27 липня, 11 серпня та 09 вересня 2022 року, постанови про оголошення підозрюваної в розшук від 08 серпня 2022 року, ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 12 серпня 2022 року про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2022 року про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, повісток про виклик ОСОБА_7 до органів досудового слідства, повісток про виклик її до органу досудового слідства через оголошення у державній газеті «Урядовий кур`єр» судом не встановлено, що ОСОБА_7 переховувалася чи переховується на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, суд вважає, що прокурором не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_7 знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Крім того, в даному кримінальному провадженні сторона обвинувачення не надала беззаперечних доказів, з яких можна зробити висновок, що обвинувачена намагалася ухилитися від суду чи недвозначно відмовилася від свого права прибути в судове засідання.

З урахуванням норм КПК України, є обґрунтовані підстави вважати, що здійснення спеціального судового провадження на даній стадії може призвести до порушення ст.6 Конвенції, оскільки обвинувачена позбавлена права висловити бажання на розгляд її справи судом, захищати себе особисто чи скористатися правовою допомогою захисника, обраного нею особисто, допитувати свідків, що показують проти неї, або мати право на те, щоб ці свідки були допитані, надавати суду докази в обґрунтування своєї правової позиції та користуватися безкоштовною допомогою перекладача, якщо вона не розуміє мови, що використовується в суді, або не говорить на цій мові.

Згiдно ст.335 КПК України у разi, якщо обвинувачений ухилився вiд суду або захворiв на психiчну чи iншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженнi, суд зупиняє судове провадження щодо цьоrо обвинуваченого до його розшуку або видужання i продовжує судове провадження стосовно iнших обвинувачених, якщо воно здiйснюється щодо декiлькох осiб. Розшук обвинуваченого, який ухилився вiд суду, оrолошуеться уквалою суду, органiзацiя виконання якої доручається слiдчому та/або прокурору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження задоволенню не підлягає.

Судове провадження по даному кримінальному провадженню слід зупинити до розшуку обвинуваченої.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 315, 323, 335, 372, п.20-1 розділу ХI КПК України, - колегя суддів

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000678 від 07 червня 2022 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111 та ч.7 ст.111-1 КК України, відмовити.

Зупинити судове провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111 та ч.7 ст.111-1 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000678 від 07 червня 2022 року, до розшуку обвинуваченої.

Ухвала колегії суддів окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 .