Справа № 456/3398/23
Провадження № 1-кп/456/104/2024
УХВАЛА

про продовження строків тримання під вартою

08 лютого 2024 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий при розгляді обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001630 від 01.09.2014 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт з застосуванням засобів електронного контролю,

в с т а н о в и в :

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження № 0001630 від 01.09.2014 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні прокурор просить суд продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки вважає, що ризики, котрі слугували підставою для застосування та продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, станом на даний час надалі не відпали, з огляду на що, виходячи із статей 177-178, 183 КПК України, є достатні підстави саме для подальшого продовження строку раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, а не для зміни чи скасування цього запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив клопотання прокурора, вважає, що його вина не доводиться сукупністю зібраних у справі доказів.

Захисник ОСОБА_4 заперечила клопотання прокурора, вважає, що прокурор в судовому засіданні не довів ризики, передбачені КПК України. Просить суд застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю. Просить врахувати, що суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження його строків, ОСОБА_5 з`являвся на всі виклики до слідчого, у нього вдома проведено обшук та було вилучено автомобіль, він міг покинути територію країни впродовж дев`ять років, що здійснювалося досудове розслідування. Окрім цього, відсутній ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки всі здобуті докази перебувають в розпорядженні сторін кримінального провадження. Щодо ризику впливу на потерпілих, то прокурором не повідомлено про обставини, які б свідчили, що такий ризик існує.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримав та вказав на те, що потерпіла, інтереси якої він представляє має право побоюватися за своє життя і здоров`я, обвинувачений чинив на неї тиск, всі докази в судовому засіданні не досліджені, впродовж дев`яти років обвинувачений вводив в оману орган досудового розслідування, і місце його фактичного проживання на даний час невідоме, а тому неможливими є застосування відносно нього запобіжного заходу, про який просить захисник.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 клопотання підтримала, вказала, що її довірителька побоюється за своє життя і здоров`я.

Суд, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, представників потерпілих, вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задоволити, а в клопотанні захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова застосовано щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Підставою для застосування щодо ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу послужило недопущення ризиків переховування останнього від суду під тиском тягаря можливого відбування покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, його впливу на потерпілих та свідків, та інших ризиків, виходячи також з тяжкості пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення та наявних даних про його особу. Окрім цього, при застосуванні вказаного запобіжного заходу забезпечено виконання ОСОБА_5 відповідних процесуальних обов`язків, визначених КПК України.

Ухвалами Стрийського міськрайонного суду Львівської області неодноразово продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Підставою для продовження строку тримання під вартою стали підстави, вказані в ухвалі слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, а також достатні дані вважати, що суспільна небезпека кримінального правопорушення, вчинення котрого ставиться у провину ОСОБА_5 , особа обвинуваченого є достатніми для продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строку тримання під вартою, без визначення розміру застави, а не для зміни цього запобіжного заходу чи його скасування.

Суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_5 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати: те, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а відтак може уникати кримінального переслідування; незаконно впливати на потерпілих та свідків, які судом безпосередньо в судовому засіданні ще не допитані; може знищити, спотворити або сховати будь-які з речей чи документів, оскільки стадія з`ясування обставин та перевірку їх доказами триває; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягався до кримінальної відповідальності.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_5 та тяжкості інкримінованого йому діяння, вік та стан його здоров`я, відсутність жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів, без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України.

Відповідно до Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживань владою, затвердженої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 40/34 від 29 листопада 1985 р., до жертв слід ставитись із співчуттям і поважати їхню гідність. Вони мають право на доступ до механізмів правосуддя відповідно до національного законодавства. При цьому слід сприяти тому, щоб судові й адміністративні процедури максимально відповідали потребам жертв, зокрема шляхом забезпечення їм можливості викладу своєї позиції по суті справи і надання належної допомоги на всіх етапах судового розгляду відповідно до національного законодавства.

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № К (85) 11 «Про положення потерпілого в рамках кримінального права і процесу» підкреслюється, що важливою функцією кримінального правосуддя має бути задоволення запитів і охорона інтересів потерпілого, підвищення довіри потерпілого до кримінального правосуддя, у зв`язку з чим необхідно більшою мірою враховувати запити потерпілого на всіх стадіях кримінального процесу.

В судовому засіданні представники потерпілих зазначили, що потерпілі мають підстави побоюватися за своє життя та здоров`я, а тому просять продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задоволити.

Суд звертає увагу обвинуваченого, що дослідження доказів винуватості обвинуваченого під час вирішення клопотання про продовження строків тримання під вартою порушує принцип презумпції невинуватості та суперечить нормам кримінально-процесуального закону та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно яких рішення суду повинно бути викладено у формулюваннях, які забезпечують принцип невинуватості особи. Суд вважає, що під час розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою, суд не вправі досліджувати докази і давати їм оцінку чи в інший спосіб перевіряти доведеність вини обвинуваченого, розглядати й вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті обвинувачення.

Суд наголошує увагу на тому, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати; оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а відтак може уникати кримінального переслідування;може незаконно впливати на потерпілих та свідків, шляхом фізичного чи психологічного тиску, а тому застосування до обвинуваченого інших менш впливових запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків та запобігти спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

На підставі наведеного відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, як про це просить захисник у своєму клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,

у х в а л и л а:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю відмовити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - з 08 лютого 2024 року до 07 квітня 2024 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та скерувати начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП Львівської області для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1