Справа № 592/8370/22
Провадження № 1-кс/592/785/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ковпаківського районного суду м. Суми заяву судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 592/8370/22, провадження № 1-кп/592/313/24 у кримінальному провадженні № 0001287, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 140 КК України Кримінального кодексу України,

встановив:

31.01.2024 суддею Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_3 з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, подана заява про самовідвід, яка мотивована таким.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддю ОСОБА_3 визначено головуючим суддею у справі № 592/8370/22, провадження № 1-кп/592/313/24 у кримінальному провадженні № 0001287 від 20.04.2020 р. за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 140 КК України.

З доданого до обвинувального акту Реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що матеріали кримінального провадження № 0001961 від 03.10.2022. було виділено з кримінального провадження № 20001287 від 20.04.2020.

В рамках кримінального провадження № 20001287 від 20.04.2020, ним, як головуючим по справі приймалась ухвала від 03.06.2021, якою обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні по ст. 140 ч. 1 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001287 від 20.04.2020 повернуто прокурору Окружної прокуратури м. Суми.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17.11.2021 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.06.2021 щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Беручи до уваги те, що він приймав участь у кримінальному провадженні № 20001287 (з якого було виділене у окреме провадження № 0001961) на стадії судового провадження, повторна участь його, як головуючого у кримінальному провадженні може викликати сумніви в його неупередженості, тому з метою гарантування виключення будь-яких сумнівів з боку учасників процесу стосовно безсторонності, об`єктивності та неупередженості головуючого, вважає, що існують обставини, що виключають його участь у розгляді даної справи, тому з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України заявив самовідвід.

У судове засідання суддя ОСОБА_3 , інші учасники кримінального провадження не з`явилися, про час і місце розгляду заяви про самовідвід повідомлялися належним чином.

Оскільки надання пояснень особою, яка заявила самовідвід, а також висловлення думки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, є їхнім правом, а не обов`язком, нез`явлення таких осіб, повідомлених про час і місце судового засідання, не є перешкодою для вирішення заяви про самовідвід.

Розглянувши заяву про самовідвід, суддя вважає, що заява не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 124, 126 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» після складення присяги судді, особа призначена на посаду судді, набуває повноважень судді. При цьому, вступаючи на посаду судді, така особа урочисто присягає Українському народові об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Як визначено ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, такий відвід повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. ст. 75-76 КПК України. Однією з підстав для відводу судді може бути наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).

Заява про відвід (самовідвід) має бути мотивованою, тобто не формальною і не такою, що містить загальні чи абстрактні припущення про можливу упередженість поведінки та/або рішень судді в майбутньому. Така заява повинна містити посилання на достатні фактичні дані, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості судді при розгляді конкретної судової справи.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХІ з`їзду суддів України від 22.02.2013, визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У Рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09.04.2013 (заява № 21722/11) зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення). Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення в справі «Білуха проти України», п.п. 49, 50).

Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії», п. 45). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді, позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44).

Таким чином, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

До матеріалів заяви про самовідвід суддею не було додано будь-яких копій процесуальних документів на підтвердження обґрунтування заявленого самовідводу, але з даних Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.06.2021 (головуючий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_3 ) у справі № 592/4992/21, провадження № 1-кп/592/402/21 обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні по ст. 140 ч.1 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001287 від 20.04.2020 повернуто прокурору Окружної прокуратури м. Суми. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/97445615). Ухвала набрала законної сили 17.11.2021.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17.11.2021 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.06.2021 щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101157748).

Як слідує із заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 від 31.01.2024, як на підставу самовідводу суддя вказує на те, що він, як головуючий у справі, повертав обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні по ст. 140 ч. 1 КК України, а повторна участь його, як головуючого у кримінальному провадженні на стадії судового провадження може викликати сумніви в його неупередженості.

З поданої на розгляд суду заяви про самовідвід не встановлено обставин, які б вказували на існування в учасників справи будь-яких сумнівів у неупередженості чи необ`єктивності судді ОСОБА_3 .

У разі наявності таких сумнівів, саме учасники справи мають право заявити відвід судді, всупереч цьому учасники розгляду були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви про самовідвід, у судове засідання не з`явились, будь яких заяв на підтвердження сумнівів у неупередженості головуючого у справі судді ОСОБА_3 висловлено та надано до суду не було.

Кожен суддя, при здійсненні розгляду справи розподіленої на нього згідно з правилами автоматизованого розподілу, зобов`язаний об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя, керуючись принципами верховенства права та підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді.

Повернення обвинувального акту прокурору для усунення виявлених недоліків у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України передбачено нормами Кримінально-процесуального кодексу України.

Інших обставин, які б виключали участь судді в розгляді даного кримінального провадження суддею ОСОБА_3 наведено не було.

Отже, суд вважає, що викладені обставини не є такими, що могли б викликати сумніви в неупередженості судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_3 , а тому в задоволенні заяви про самовідвід судді слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, ст. 80-82, 369372, 376 КПК України, суддя,

постановив:

У задоволенні заяви судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 592/8370/22, провадження № 1-кп/592/313/24 у кримінальному провадженні № 0001287, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 140 КК України Кримінального кодексу України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1