Справа № 713/143/24
Провадження №1-кс/713/27/24
УХВАЛА

іменем України

17.01.2024 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вижниця клопотання прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, винесеному до ЄРДР за №0000023 від 13.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням, про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за у кримінальному провадженні №0000023 від 13.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.1 КК України.

Зазначив, що 13.01.2024 року водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 керуючи автомобілем марки "Форд транзит" номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Л. Кобелиці не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожньої обстановки допустив наїзд на пішоходів. Внаслідок наїзду до КНП "Вижницька БЛІЛ" доставлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительку АДРЕСА_3 . (ЄО-224).

13.01.2024 року автомобіль марки «Ford Transit» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , під час проведення огляду місця ДТП було вилучено та доставлено на територію Вижницького РВП, що за адресою м.Вижниця, вул.Р.Шухевича, 4, а також 14.01.2024 року визнано слідчим в якості речового доказу.

Також, під час огляду місця ДТП було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке 14.01.2024 року також визнано речовим доказом та прилучено до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, автомобіль марки «Ford Transit» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким на момент ДТП керував ОСОБА_4 , а також свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, автомобіль є предметом вчиненого кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, що має важливе значення для проведення автотехнічної експертизи та експертизи технічного стану транспортного засобу у даному кримінальному провадженні.

У зв`язку із цим, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на транспортний засіб марки «Ford Transit» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки серії НОМЕР_2 .

Просить накласти арешт на транспортний засіб марки «Ford Transit» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 (засіб зв`язку НОМЕР_3 ), який на даний час знаходиться на території Вижницького РВП, що за адресою м. Вижниця, вул. Р. Шухевича, 4, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном. Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Ford Transit» з реєстраційним номером НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , яке на даний час зберігається в матеріалах даного кримінального провадження, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном.

В судове засідання прокурор не з`явився. До початку судового засідання надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просить задовольнити.

В судове засідання третя особа ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_7 не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання. До початку розгляду справи скерували заяви про розгляд клопотання у їх відсутність, не заперечують щодо задоволення.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 13.01.2024 року було внесено відомості до ЄРДР за №0000023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.1 КК України. Згідно фабули: 13.01.2024 року водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 керуючи автомобілем марки "Форд транзит" номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Л. Кобелиці не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожньої обстановки допустив наїзд на пішоходів. Внаслідок наїзду до КНП "Вижницька БЛІЛ" доставлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительку АДРЕСА_3 . (ЄО-224).

13.01.2024 року слідчим в присутності понятих проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди та вилучено автомобіль марки «Ford Transit» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки серії НОМЕР_2 .

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вбачається, що власником транспортного засобу марки «Ford Transit» з реєстраційним номером НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого СВ Вижницького РВП ОСОБА_8 від 14.01.2024 року транспортний засіб марки «Ford Transit» з реєстраційним номером НОМЕР_1 визнано речовим доказом та передано на зберігання на територію Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області за адресою: м.Вижниця, вул.Р.Шухевича, 4, Чернівецької області та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , визнано речовим доказом.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, на підставі аналізу вказаних правових норм та досліджених доказів слід прийти до висновку про існування достатніх підстав та розумних підозр вважати, що вилучені речі можуть бути доказом у кримінальному провадженні.

Прокурором доведено, що незастосування арешту майна може призвести до його приховування чи відчуження, та наявність ризиків передбачених абзацом 2 ч.3 ст.170 КПК України.

Також слідчий суддя вважає, що прокурором дотримано строки звернення із клопотанням про арешт майна до слідчого судді, визначені ч.5 ст.171 КПК України.

З метою забезпечення кримінального провадження, здійснення ефективного досудового розслідування, вважаю наявними підстави, передбачені ст.170 КПК України для накладення арешту на транспортний засіб марки «Ford Transit» з реєстраційним номером НОМЕР_1 . Накладення арешту на це майно є розумним та співмірним з метою забезпечення завдань кримінального провадження порівняно із тимчасовим обмеженням прав власника.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.173 КПК України вважаю, що відносно транспортного засобу необхідно застосувати спосіб арешту майна у виді заборони відчуження, користування та розпорядження ним.

Що стосується накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Ford Transit» з реєстраційним номером НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , суд вважає, що прокурором у клопотанні не вмотивовано, яким чином відповідає свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 критеріям речового доказу та як може бути використаний як доказ факту чи обставин у цьому кримінальному провадженні.

Відомостей про те, що вказаний документ зберіг на собі сліди злочину, або є об`єктом кримінально протиправних дій у цьому кримінальному провадженні, прокурором не надано.

Правомірність належності автомобіля на праві власності ОСОБА_4 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ніким не оспорюється.

Отже, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено правові підстави для арешту свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що унеможливлює застосування заходу забезпечення кримінального провадження у цій частині.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.132, 167, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, винесеному до ЄРДР за №0000023 від 13.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.1 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

транспортний засіб марки «Ford Transit» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , який на даний час знаходиться на території Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, що за адресою м. Вижниця, вул. Р.Шухевича, 4, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном.

В решті вимог клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9