справа № 488/6/23
номер провадження № 1-кп/488/198/23
30.11.2023 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А
Корабельний районний суд міста Миколаєва
головуючого суддіОСОБА_1
обвинуваченого:ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Запоріжжя, громадянин України, освіта повна середня, не працює, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді командира 2 стрілецького відділення, 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні сержант, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу на посаді командира 2 стрілецького відділення, 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог статей 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 1, 3 частин 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 03.08.2022 року близько 12:00 години, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, самовільно залишив місце служби взводно опорний пункт «Гараж», який знаходився на території Корабельного району міста Миколаєва, та поїхав до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця до 11:30 години 18.08.2022 року.
У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. При цьому допит обвинуваченого відповідно до частини 4 статті 349 КПК України здійснюється обов`язково.
Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив встановлені судом обставини та заявив, що дійсно 03.08.2022 року залишив місце несення служби та поїхав додому, а через 15 днів повернувся до свого підрозділу. У вчиненому кається, шкодує про вчинене.
В ході допиту обвинуваченого суд з`ясував, що той правильно розуміє зміст обставин вчинення ним кримінального правопорушення, встановлених судом, не заперечує їх та переконався у добровільності такої позиції обвинуваченого. Окрім того, учасникам провадження роз`яснено, що у відповідності до частини 2 статті 394 КПК України рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх шляхом аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Дії обвинуваченого, тобто самовільне залишення місця служби вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби) за частиною 5 статті 407 КК України.
Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній, раніше не судимий, не працює, не одружений, має на утримані дитину ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують дане кримінальне правопорушення, яке є умисним, корисливим, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого, визнання ним вини, знаходження у нього на утриманні дитини.
Прокурор в судових дебатах просив про застосування до обвинуваченого статті 69 КК України, призначення йому покарання у виді позбавлення волі нижче нижньої межі, передбаченої санкцією частини 5 статті 407 КК України та заміну призначеного покарання триманням у дисциплінарному батальйоні. Вказана позиція не може бути підтримана судом з наступних міркувань.
По-перше, стаття 69 КК України передбачає можливість призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті тільки за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. В ході судового розгляду дійсно встановлено наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, проте суд не може погодитися із тим, що вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого тяжкого злочину.
По-друге, запропонований прокурором вид покарання (тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців) не передбачає можливості застосування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, що погіршує положення обвинуваченого.
Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк, що буде достатнім не тільки для покарання, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Окрім того, суд відповідно до частини 1 статті 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого та встановлені обставини справи, доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, у зв`язку з чим приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до статті 76 КК України обов`язки.
На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 КПК України, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Обов`язок здійснення контролю за поведінкою ОСОБА_4 на час перебування його військовій службі покласти на командира військові частини, де обвинувачений проходить (буде проходити) службу.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1