У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000137 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 4 травня 2023 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Городниця Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянина України, без місця реєстрації, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити призначене йому судом першої інстанції покарання.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців. Стягнуто з ОСОБА_5 , на користь держави судові витрати за проведення експертних досліджень в сумі 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 60 коп. Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що в зв`язку з тим, що він повністю визнає свою вину та щиро кається у вчиненому, у суду апеляційної інстанції наявні підстави для пом`якшення призначеного йому судом першої інстанції покарання.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 03.02.2023 ОСОБА_5 знаходився за місцем тимчасового проживання, в будинку по АДРЕСА_1 . Близько 18 години до нього в гості прийшов ОСОБА_8 , з яким вони разом почали вживати алкогольні напої. Через деякий час, ОСОБА_8 , знаходячись в гостях у ОСОБА_5 , заснув. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на вчинення крадіжки речей, які перебувають в приміщенні літньої кухні ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Того ж дня, близько 21 години, реалізуючи задумане, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоду, так як ОСОБА_8 спав, реалізуючи прямий умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, пішов до території домоволодіння ОСОБА_8 , яке розміщене по сусідству, через город та відчинивши незамкнені двері, проник до приміщення літньої кухні, звідки повторно таємно викрав речі, які були раніше у використанні, а саме: телевізор "Bravis", вартістю 2166,67 грн., кімнатну антену "DVD T2", вартістю 237,50 грн., тюнер "Beko", вартістю 250,00 грн., які були на тумбі, а також електричний обігрівач "Domotek", вартістю 283,33 грн., електричний чайник "Вітек", вартістю 226,00 грн., які були на шафі та з викраденими речами з місця злочину зник, маючи можливість розпорядитись ним на власний розсуд.

Того ж дня, близько 21.20 год., продовжуючи свій злочинний умисел, на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 прийшов за місцем свого проживання та побачив мобільний телефон "Xiaomi Redmi" ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 та лежав на столі, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоду, так як ОСОБА_8 спав, продовжуючи прямий умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, повторно таємно викрав мобільний телефон "Xiaomi Redmi" ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 3533,33 грн., з карткою мобільного оператора ТОВ "Лайфселл" з № НОМЕР_3 , вартістю 50 грн., якого відразу вимкнув та картку мобільного оператора викинув, маючи можливість розпорядитись ним на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріального збитку на загальну суму 6746,83 грн.

Дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку вимог апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені вказаного злочину.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України є правильною і апелянтом не оспорюється. А тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого, щодо невідповідності призначеного покарання його особі внаслідок суворості, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру . Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Вказуючи в апеляційній скарзі на те, що суд призначив явно несправедливе покарання та висуваючи вимогу про зміну призначеного покарання, обвинувачений не наводить жодних мотивів про існування істотної диспропорції, неадекватності між визначеним судом розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке просить призначити.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65, 66, 67 КК України з урахуванням, характеру та ступеню суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Судом також враховані відомості, що характеризують особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодружений, немає постійного місця проживання, не працює, раніше судимий. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України судом визнано щире каяття, обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України судом правильно визнано рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Зазначені обставини свідчать про високий рівень ризику вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень та його стійку антисоціальну поведінку, а тому його виправлення без відбування покарання є неможливим.

За такого суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, визначена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, належним чином вмотивувавши таке рішення у вироку.

Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. З урахуванням цього, підстав вважати призначене ОСОБА_5 покарання таким, що не відповідає вимогам кримінального закону, апеляційний суд не вбачає.

Судом у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання додержано вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, за принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Інших обставин, пом`якшуючих покарання або позитивно характеризуючих особу обвинуваченого, які б не були предметом розгляду та аналізу суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання ґрунтується на положеннях ст. ст. 50 і 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання і є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому вважати призначене покарання явно несправедливим через його суворість, апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для зміни або скасування вироку, апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 4 травня 2023 року, стосовно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді