ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2023 Справа №607/21905/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002429 від 10 жовтня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Верховною Радою України 24.02.2022 р. прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р.

В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та на даний час не скасовано.

Так, 21 вересня 2023 року, близько 21.30 год. у обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою вул. Новий Світ, буд. 1А, в м. Тернопіль, де свою підприємницьку діяльність здійснює TOB ТВК «Львівхолод», виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 21 вересня 2023 року, близько 21.23 год., знаходячись у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно - небезпечних наслідків, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, із торгового стелажа почергово взяв одну пляшку лікеру торговельної марки «Sheridan's» об`ємом 0,5 літра, вартістю 724 гривні, одну пляшку лікеру торговельної марки «Baileys» об`ємом 0,5 літра вартістю 479 гривень, одну пляшку лікеру торговельної марки «Canari» Tiramisu об`ємом 0,35 літра вартістю 213.97 гривень, які заховав у дитячу коляску.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 , не маючи наміру розраховуватись за викрадений товар, покинув приміщення магазину «Рукавичка», що за адресою вул. Новий Світ, буд. 1А, в м. Тернопіль, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ ТВК «Львівхолод» майнову шкоду на загальну суму 1416 гривень 97 копійок.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні вказав, що 21 вересня 2023 року у вечірню пору доби, він зайшов у приміщення магазину «Рукавичка», що знаходиться за адресою вул. Новий Світ в м. Тернополі, де з торгових прилавків взяв пляшку лікеру торговельної марки «Sheridan's», одну пляшку лікеру торговельної марки «Baileys», одну пляшку лікеру торговельної марки «Canari» Tiramisu, які заховав у дитячу коляску. Після чого він не розрахувавшись на касі за викрадений товар покинув приміщення магазину.Просить суд врахувати його щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди та просить суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік, стан здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Водночас згідно вимог ч. 1 ст. 69 КК України вбачається, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.

Таким чином з урахуванням особи винного, його віку, стану здоров`я, наявності у нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей, те, що він раніше не судимий, а також з огляду на обставини, що пом`якшують покарання, а саме повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, зважаючи на належну поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з урахуванням відношення обвинуваченого до вчиненого ним кримінальним правопорушенням, негативної оцінки своїх дій, обіцянки не допускати в майбутньому вчинення правопорушень, відсутність обставин, що обтяжують покарання та відсутність тяжких наслідків, суд вважає за можливе при призначенні покарання ОСОБА_3 застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті обвинувачення інкримінованого обвинуваченому, а саме у виді штрафу, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальному правопорушенню і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Окрім цього суд вважає, що речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: футболку білого кольору із котонової тканини, яка поміщена в сейф пакет WAR156914, та знаходиться у камері зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, слід повернути власнику майна ОСОБА_3 , у відповідності до ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-23/11057-ТВ від 18.10.2023 в сумі 1434,00 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн., які суд вважає, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, оскільки такі витрати виникли при проведенні експертного дослідження в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в доход держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: футболку білого кольору із котонової тканини, яка поміщена в сейф пакет WAR156914, та передана в камеру зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області повернути власнику майна ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-23/11057-ТВ від 18.10.2023 в сумі 1434,00 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн. в користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1