Номер провадження: 11-сс/813/1478/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18 серпня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000279, внесеного до ЄРДР 29.08.2022 року,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15.10.2023 року, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор".

Ухвалюючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, а також наявністю ризиків, передбачених п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, які не зменшилися та продовжує існувати.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвалу слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримала апеляційну скаргу та просили її задовольнити

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції, та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади забезпечення права на свободу та особисту недоторканність.

Згідно з вимогами ст.12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.2 ст.177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосовування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За вимогами ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності зазначених у статті 177 КПК України ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК України.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо недоведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри, колегія суддів враховує наступне.

При вирішенні питання щодо встановлення наявності обґрунтованої підозри предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту доказування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

При цьому, поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (ч.5 ст.9 КПК), відповідно до якої (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, §32) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04, §175).

Разом з цим стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Отже, на стадії досудового розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Відтак, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Перевіряючи висновки слідчого судді щодо обґрунтованості висунутої ОСОБА_7 підозри, колегією суддів встановлено таке.

Другим СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Одеської обласної прокуратури процесуальне керівництво у кримінальному провадженніпровадження № 0000279, внесеному до ЄРДР 29.08.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.4 ст. 189, ч. 2 ст. 365, ч.5 ст. 185, ч. 2,3 ст. 146, ч. 3 ст.28, ч.2 ст.365, ч. 1,2 ст. 263 , ч.2 ст. 2 ст. 28 ч.2 ст. 365, ч. 2 ст. 163 КК України.

Як вбачається з повідомлення про підозру ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 146 КК України за кваліфікуючими ознаками - незаконне позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України за кваліфікуючими ознаками - перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням спеціальних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 3 ст. 368 КК України за кваліфікуючими ознаками - одержання службовою особою неправомірної вигоди, за невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за наступних ймовірних обставин.

За версією слідства, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді старшого о/у сектору кримінальної поліції ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. у спеціальному званні капітан поліції, незважаючи на обізнаність з вимогами посадової інструкції, чинним законодавством України у сфері діяльності органів поліції, всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці старший о/у сектору кримінальної поліції ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з о/у сектору кримінальної поліції ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 , заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовившись про спільне його вчинення, з корисливих мотивів, умисно, з метою одержання як службовою особою неправомірної вигоди, підшукавши за допомогою невстановленої слідством службової особи ТОВ «Нова пошта» жертву, яку будуть затримувати та з якої в подальшому будуть вимагати неправомірну вигоду за не притягнення до кримінальної відповідальності, застосовуючи психологічний тиск та погрози фізичного насильства вчинили дії щодо реалізації спільного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди, за наступних обставин.

Надалі, ОСОБА_7 (у невстановлений слідством час та місці) отримав від невстановленої в ході слідства службової особи ТОВ «Нова пошта» в м. Одеса, інформацію щодо отримувача посилки ОСОБА_11 з трек номером накладної № 9829.

В той же час, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи 12.03.2023, приблизно о 15 год. у відділенні ТОВ «Нова пошта» № 62 за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 170, отримав належну його знайомому посилку з трек номером накладної № 9829, яка виглядала як конверт з документами.

В той же день, відразу після залишення ОСОБА_11 вказаного відділення «Нової пошти», його було затримано ОСОБА_7 , який діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , представився працівником поліції, після чого провів ОСОБА_11 до салону транспортного засобу марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_7 та був припаркований поруч, до салону якого посадив ОСОБА_11 на переднє пасажирське сидіння.

Далі, ОСОБА_7 сів за кермо вказаного транспортного засобу, а в той самий час ОСОБА_10 , одягнутий в формений одяг працівника поліції із табельною автоматичною зброєю, відчинив двері та сів на заднє пасажирське сидіння, при цьому надав вказівку ОСОБА_7 одягнути на руки ОСОБА_11 спеціальний засіб - кайданки, що ОСОБА_7 було зроблено. Надалі ОСОБА_7 та ОСОБА_10 пред`явили ОСОБА_11 службові посвідчення та представились працівниками поліції.

Перебуваючи в салоні транспортного засобу марки «FordFocus», ОСОБА_10 відкрив посилку, яку при вищевказаних обставинах отримав ОСОБА_11 , та дістав звідти прозорий поліетиленовий пакетик приблизним розміром 3Х5 см, в якому всередині перебувала речовина білого кольору у порошкоподібному стані невідомого ОСОБА_11 походження.

В подальшому, ОСОБА_10 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , реалізуючи єдиний протиправний умисел, спрямований на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, а також діючи із корисливих мотивів, почав висловлювати на адресу ОСОБА_11 погрози щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за незаконне зберігання наркотичного засобу, який було ними виявлено у отриманій ОСОБА_11 посилці. Поряд з цим, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 висловив на адресу ОСОБА_11 вимогу щодо передачі йому та ОСОБА_7 неправомірної вигоди у розмірі 5 000 (п`яти тисяч) доларів США (що за офіційним курсом НБУ складало 182 850 грн.) за невчинення дій щодо виклику слідчо-оперативної групи для документування незаконного зберігання ОСОБА_11 наркотичного засобу, в тому числі щодо не вжиття заходів щодо подальшої реєстрації вказаного факту в журналі єдиного обліку органу поліції та відповідно недопущення подальшого внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Будучи раніше притягненим до адміністративної відповідальності за незаконне зберігання наркотичного засобу, реально сприймаючи погрози ОСОБА_10 , ОСОБА_11 повідомив останньому про відсутність у нього грошових коштів, які від нього він вимагав. При цьому, на висунуту від ОСОБА_10 повторну погрозу щодо притягнення до кримінальної відповідальності та відповідно вимогу винайти грошові кошти для надання неправомірної вигоди, потерпілий ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , що він є військовослужбовцем та запізнюється на автобус, а також що у його мобільному телефоні є контакт його батька ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який наразі перебуває у м. Полтаві, де і постійно проживає, який зможе сплатити неправомірну вигоду, яку в нього вимагають ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_10 з мобільного телефону ОСОБА_11 зателефонував його батькові ОСОБА_12 та увімкнув гучномовець, щоб було чути розмову ОСОБА_11 із його батьком.

Незаконно утримуючись ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в автомобілі марки «FordFocus», ОСОБА_11 під наглядом останніх, знаходячись у кайданках, в ході телефонної розмови зі своїм батьком ОСОБА_12 пояснив йому, що був затриманий працівниками поліції нібито за зберігання наркотичних засобів. Після цього, слухавку взяв ОСОБА_10 , який вийшов з вказаного автомобіля з мобільним телефоном ОСОБА_11 на вулицю, де продовжив телефону розмову з ОСОБА_12 , а сам ОСОБА_11 при цьому залишився в салоні автомобіля марки «FordFocus» під наглядом ОСОБА_7 .

Через деякий час, ОСОБА_10 повернувся до вищевказаного автомобіля, та наказав ОСОБА_7 зняти з рук ОСОБА_11 кайданки, після чого повернув ОСОБА_11 його мобільний телефон та зазначену вище посилку, та повідомив ОСОБА_11 , що він вільний, оскільки ОСОБА_10 домовився із батьком останнього - ОСОБА_12 про розмір та спосіб отримання неправомірної вигоди.

Після цього, ОСОБА_11 вийшов з автомобіля марки «FordFocus», де незаконно утримувався ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , викликав таксі та поїхав до місця несення служби.

В подальшому, ОСОБА_10 , згідно телефонних домовленостей із ОСОБА_12 , зі свого мобільного телефону НОМЕР_2 за допомогою месенджера «WatsApp» переслав ОСОБА_12 реквізити банківської картки АТ КБ «Приватбанк» « НОМЕР_3 » для перерахування ОСОБА_12 неправомірної вигоди в розмірі 5 000 доларів США.

Далі, 14.03.2023 ОСОБА_12 на його мобільний телефон зателефонував чоловік, який представився співробітником поліції на ім`я ОСОБА_7 та запитав коли ОСОБА_12 перерахує грошові кошти на банківську картку, реквізити які йому були надані, на що, останній побоюючись, що його сина ОСОБА_11 знову затримують працівники поліції, перерахував за допомогою платіжного терміналу АТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 155, на раніше наданий ОСОБА_10 картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , частину неправомірної вигоди, яку від нього вимагав ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , у розмірі 10 000 грн. за невчинення дій щодо реєстрації в журналі єдиного обліку органу поліції факту незаконного зберігання його сином ОСОБА_11 наркотичного засобу та відповідно недопущення подальшого внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Того ж дня, ОСОБА_12 знов зателефонував ОСОБА_7 та запитав коли буде перерахована інша частина неправомірної вигоди, на що ОСОБА_12 повідомив, що вживає заходів щодо отримання необхідної суми грошових коштів, які в подальшому зобов`язувався перерахувати на вищевказану банківську картку. Однак, після цього, ОСОБА_12 з даного приводу ніхто не телефонував, та він більш нікому грошові кошти не перерахував.

У зв`язку з неправомірними діями о/у сектору кримінальної поліції ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_7 , за попередньою змовою з оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 приблизно протягом години перебував під їх наглядом та не міг вільно пересуватися, біля нього постійно знаходилися ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які застосували спеціальний засіб - кайданки, обмежували рухи, та здійснювали психологічний тиск, тим самим своїми неправомірними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_10 за попередньою змовою вчинили незаконне позбавлення волі особи, а саме ОСОБА_11 , скоєне з корисливих мотивів, при цьому не повідомили центр надання вторинної безоплатної допомоги про факт такого затримання, не зареєстрували повідомлення в Єдиному обліку заяв та повідомлень відділу поліції про вчинення кримінального правопорушення відповідно до вимог Кримінального процесуального Кодексу України та Конституції.

В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , за попередньою змовою одержали від фізичної особи, а саме від потерпілого ОСОБА_12 неправомірну вигоду в розмірі 10 000 грн., поєднану з її вимаганням від потерпілого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за не вчинення дій щодо виклику слідчо-оперативної групи, не документування факту придбання та зберігання ОСОБА_11 наркотичного засобу, а також щодо не реєстрації повідомлення в Єдиному обліку заяв та повідомлень відділу поліції про вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України.

Повідомлення про підозру містить, зокрема, такі відомості: зміст підозри, правову кваліфікацію та стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 . Зі змісту повідомлення про підозру слідує, що в ньому логічно та послідовно викладені фактичні обставини можливого вчинення кримінального правопорушення.

На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 , сторона обвинувачення серед іншого надала: матеріалами Одеського управління ДВБ НПУ від 21.04.2023 року; заявою ОСОБА_11 про кримінальне правопорушення від 21.04.2023 року; заявою ОСОБА_12 про кримінальне правопорушення від 21.04.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 11.05.2023 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_11 від 11.05.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 19.06.2023 року; протоколами пред`явлення для впізнання особи за голосом за участю потерпілого ОСОБА_12 від 19.06.2023 року; протоколом огляду від 19.06.2023 року.

Колегія суддів вважає, що надані слідчому судді стороною обвинувачення докази на обґрунтування підозри є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку щодо ймовірної можливості вчинення ОСОБА_7 вищевказаних кримінальних правопорушень.

Отже доводи сторони захисту про відсутність у матеріалах провадження достатніх доказів стосовно причетності ОСОБА_7 до можливого вчинення вказаних кримінальних правопорушень є безпідставними та спростовуються вищезазначеними матеріалами.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо відсутності (зменшення) існування ризиків, можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу та необхідності врахування матеріального становища особи при визначенні розміру застави, апеляційний суд зазначає наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (ч.1 ст.177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії (ч.2 ст.177 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки існування ризиків за ч.1 ст.177 КПК, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Так, перевіряючи висновки слідчого судді щодо продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК, таких як: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на учасників цього кримінального провадження; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, колегія суддів в межах доводів апеляційної скарги встановила наступне.

Щодо наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, у тому числі тяжких злочинів, за ч. 3 ст. 368 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна, тобто існує ймовірність притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. При цьому, таке покарання може бути призначено без можливості застосування пільгових інститутів кримінального права. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за особливо тяжкий корупційний злочин у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Відтак, тяжкість можливо скоєного злочину не є єдиною визначальною умовою при встановленні ризику, проте разом з іншими обставинами повинна враховуватись слідчим суддею під час вирішення розгляду клопотання про обрання особі запобіжного заходу.

Так, апеляційним судом взято до уваги, що підозрюваним ОСОБА_7 було порушено умови раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а саме при проведенні перевірки за місцем його проживання 03.08.2023 року останній не відчинив двері уповноваженим особам, що контролюють виконання покладених на нього обов`язків, що стало підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Наведені вище фактичні дані цього кримінального провадження, особисті обставини підозрюваного та тяжкість можливого покарання в сукупності дають суду підстави дійти висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування або/та суду, а тому слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку щодо продовження існування на даному етапі кримінального провадження цього ризику.

Щодо ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 має значний досвід роботи в системі органів поліції, що свідчить про обізнаність останнього з тактикою та методикою розслідування кримінальних правопорушень, тобто може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На даний час досудове розслідування зазначеного кримінального провадження ще триває, наразі не зібрані всі докази причетності інших осіб до вчинених кримінальних правопорушень, а тому слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку щодо продовження існування на даному етапі кримінального провадження зазначеного ризику.

Також апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний з метою конспірації використовував для спілкування мобільні додатки, окрім того, останній має має широке коло зв`язків серед службових осіб правоохоронних органів, користуючись якими може опосередковано здійснювати тиск на представників сторони обвинувачення та суд з метою незаконного впливу на перебіг досудового розслідування та прийняття процесуальних рішень.

Разом з тим слідчий суддя правомірно зауважила, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у значній мірі підтверджується показаннями свідків та потерпілого анкетні данні яких відомі підозрюваному, тому з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином доводи, на які посилалась сторона захисту щодо необґрунтованості висновків слідчого судді в частині продовження існування ризиків, не спростовують високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, які він має реальну можливість здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що сторона обвинувачення довела у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК, і на які вказували слідчий та прокурор, при цьому зі спливом часу проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні вірогідність існування зазначених ризиків не зменшилась.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді - немає.

Керуючись статями 176, 177, 178,182, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді на Київського районного суду м. Одеси від 18 серпня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000279, внесеного до ЄРДР 29.08.2022 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4