Справа № 194/1824/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000210 від 07.09.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженеця м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина

України, працюючого гірником очисного забою в ШУ

«Павлоградська», одруженого, маючого на утриманні малолітнього

сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

06.09.2021 року, приблизно о 19.20 годин, ОСОБА_3 , знаходячись в маніпуляційній кімнаті педіатричного відділення, яка знаходиться в приміщенні комунального некомерційного підприємства «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради, розташованої по вул. Маяковського, буд. 22, м. Тернівка, Дніпропетровської області, де на той момент медичні працівники надавали медичну допомогу його малолітньому сину - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так як, в той момент ОСОБА_3 , вирішивши, що його сину надається медична допомога не в повному обсязі, то у нього виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень черговому лікарю - ОСОБА_7 , який в той момент також перебував в приміщенні маніпуляційної кімнати. Керуючись своїм злочинним умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , переслідуючи мету заподіяння шкоди здоров?ю останньому, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, але не бажаючи від них відмовлятись, ОСОБА_3 , головою, а саме лобною частиною, наніс один удар ОСОБА_7 , який в той момент знаходився поруч, в область перенісся, внаслідок чого в останнього з носу почала текти кров. Після цього ОСОБА_3 , припинив свої протиправні дії. Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку; перелому кісток носу зі зміщенням уламків, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров?я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, та суду показав, що 06 вересня 2021 року, приблизно о 19 годині, йому подзвонила дружина, та повідомила, що їх дитині, яка перебуває на стаціонарному лікуванні в Тернівській центральній міській лікарні, зле. Приїхавши на місце він побачив свою дитину без свідомості на руках у своєї матері, тобто його дружини, проте лікарів поруч не було. Він почав кричати та звати на допомогу когось з медичних працівників. Медична сестра поставила катетер дитині та пішла. Через хвилин 10-15 медична сестра покликала лікаря, так як потрібен був його огляд. Прийшов лікар (потерпілий), та почав надавати медичну допомогу дитині. Почувши крик дитини він побіг до неї, та в цей час зіткнувся своїм обличчям з обличчям лікаря ( потерпілого), після чого він вибачився перед останнім, та повідомив, що був на емоціях, та не бажав настання таких наслідків. Провину він свою визнає частково, так як не бажав спричинити потерпілому тілесні ушкодження, та це трапилось випадково. Матеріальну шкоду він визнає в повному обсязі, а моральну в сумі 10000 грн., так як вважає, що саме від його ненавмисних дій потерпілому були спричинені тілесні ушкодження, та просить пробачення у потерпілого за те, що сталося.

Аналізуючи покази обвинуваченого в тій частині, що він не бажав спричинити потерпілому тілесні ушкодження, та це трапилось випадково, спростовуються показами самого обвинуваченого який не заперечував факту спричинення тілесних пошкоджень потерпілому саме його діями, але не навмисними, показами потерпілого, не довіряти яким у суду не має жодних підстав, вони суперечать письмовим доказам, не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються об`єктивними доказами у справі, є неконкретними, не містять послідовності, є способом захисту обвинуваченого, та мають мету переконати суд у непричетності до скоєного злочину, та уникнення ним за це відповідальності.

Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується сукупністю доказів, а саме показами потерпілого, показами самого обвинуваченого, письмовими матеріалами справи, які містяться у матеріалах кримінального провадження, та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що 06.09.2021 року, приблизно о 19 годині, будучи черговим лікарем терапевтичного відділення Тернівської центральної міської лікарні, йому повідомили, що потрібна допомога дитині. Перевіривши стан здоров`я дитини він вийшов в коридор, щоб повідомити про результати огляду родичам дитини, та що остання не потребує реанімації. В цей час до нього підбіг обвинувачений, який був обурений, та вдарив його своєю головою в його перенісся від чого у нього потекла кров. Медична сестра надала йому допомогу. Після приїзду поліції обвинувачений перед ним вибачився. На наступний день йому стало зле, та він звернувся до лікарні де йому діагностували перелом кісток носу зі зміщенням та струс головного мозку. Просить суд стягнути з обвинуваченого на його користь майнову шкоду в сумі 3055 грн. 72 коп., яка складається з витрат пов`язаних з його лікуванням, та підтверджується документами, та моральну шкоду в сумі 30000 грн., яка полягає в тім, що в результаті злочину, відносно нього, йому завдано душевних страждань, та був порушений звичний уклад його життя, та призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що 06.09.2021 року, приблизно о 19 годині, вона, будучи медичною сестрою терапевтичного відділення Тернівської центральної міської лікарні оглядала дитину обвинуваченого, ставила катетер. У дитини був незадовільний стан, та вона вирішила покликати чергового лікаря (потерпілого). Батько дитини, тобто обвинувачений, дуже агресивно реагував на події. Лікар оглянув дитину та сказав виміряти тиск, а сам пішов з кабінету, щоб поговорити з батьками. В цей час вона почула крики, та пробачила лікаря, який повернувся в кабінет з кров`ю на обличчі.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що 06.09.2021 року, приблизно о 19 годині, вона була черговою молодшою медичною сестрою педіатричного відділення Тернівської центральної міської лікарні, та її покликала медична сестра ОСОБА_9 для того, щоб допомогти ввести катетер дитині, яка була блідна, та попросила викликати лікаря. Прийшов лікар (потерпілий), та почав огляд дитини. Потім він сказав щоб виміряли тиск дитині, та пішов спілкуватися з батьком дитини. В цей час вона побачила як обвинувачений вдарив своєю головою в голову лікаря (потерпілого) , після чого останній пішов до рукомийника.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показала, що 06.09.2021 року, приблизно о 19 годині, вона перебувала в Тернівській центральній міській лікарні, та до неї підбігла молодша санітарна сестра ОСОБА_10 , та попросила викликати чергового лікаря, так як дитині обвинуваченого зле. Лікар ( потерпілий) одразу прийшов, та приблизно через 5 хвилин повернувся з кров`ю на обличчі, та попросив викликати поліцію. Потім вона бачила як обвинувачений приходив до лікаря та вибачався.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показала, що вона два дні лежала з дитиною в Тернівській центральній міській лікарні. У дитини весь час була висока температура, 06.09.2021 року, приблизно о 19 годині, дитина почала втрачати свідомість, та почали синіти губи. Вона вибігла в коридор, та почала кликати когось з медичних працівників на допомогу, проте нікого не було. Потім вона понесла дитину в маніпуляційну кімнату, та пішла шукати лікаря. Приїхав її чоловік та сказав збиратись у м. Дніпро, та що далі відбувалося, свідком вона не була.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показала, що 06.09.2021 року, приблизно о 19 годині, її онук перебував у Тернівській центральній міській лікарні, та йому стало зле. Мати дитини шукала лікаря, та ніхто не хотів їм допомогти. Потім прийшов лікар ( потерпілий), та що було далі, їй не відомо.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні надала аналогічні покази які надала свідок ОСОБА_13 .

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується письмовими матеріалами справи, які містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме:

- витягом з реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 07.09.2021 року ( а. с. 62);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 07.08.2021 року від ОСОБА_7 ( а, с. 63-64);

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 22.20.2021 року, згідно якого було ознайомлено з історією хвороб ОСОБА_7 ( а. с. 68);

- висновком експерта №377 від 22.10.2021 року, згідно якого на основі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , 1968 року народження, з огляду на відомі обставини справи, викладені в постанові про призначення судово-медичної експертизи, наданої медичної документації, та у відповідності до поставлених запитань, експерт прийшов до наступних висновків: згідно медичної карти стаціонарного хворого № 4564 ЛОР відділення КНП «ПЛІЛ» ПМР у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку перелому кісток носу зі зміщенням уламків, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров?я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день), згідно п.2.3.1 а), п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року. Враховуючи кількість, характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, а саме ушкодження в області голови, вони могли утворитися від однієї травматичної дії тупого твердого предмету в область обличчя. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, дані медичної документації, давність їх утворення може відповідати терміну вказаному в постанові про призначення судово-медичної експертизи та наданій медичній документації, тобто 06.09.2021року. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, перелому кісток носу зі зміщенням уламків утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів), з місцем прикладання діючої сили в область обличчя. Чи могли заподіяні ушкодження утворитись за обставин, на які вказує потерпілий ОСОБА_7 , експерт повідомив, що не виключена можливість їх утворення при обставинах на які вказує потерпілий. ( а. с. 70-71);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.11.2021 року , згідно якого потерпілий ОСОБА_7 розповів, та показав за яких обставин йому були спричиненні тілесні ушкодження ( а. с. 72-76);

- висновком експерта № 405-Д від 18.11.2021 року, згідно якого на основі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , 1968 року народження, з огляду на відомі обставини справи, викладені в постанові про призначення судово-медичної експертизи, наданої медичної документації, відеозапису слідчого експерименту, та у відповідності до поставлених запитань, експерт прийшов до наступних висновків: згідно медичної карти стаціонарного хворого 4564 ЛОР відділення КНП «ПЛЛ» ПМР у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, перелому кісток носу зі зміщенням уламків, які утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів), з місцем прикладання діючої сили в область обличчя та за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров?я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день), згідно п.2.3.1. а), п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ : №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, дані медичної документації, давність їх утворення може відповідати терміну вказаному в постанові про призначення судово-медичної експертизи та наданій медичній документації, тобто 06.09.2021 року. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, їх локалізацію, тілесні ушкодження у ОСОБА_7 , могли утворитись, як показав потерпілий під час проведення слідчого експерименту від 17.11.2021 року ( а. с. 77-78);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.11.2021 року за участі свідка ОСОБА_10 згідно якого остання розповіла, та показала за яких обставин потерпілому були спричиненні тілесні ушкодження ( а. с. 79-81);

- висновком експерта №406-Д від 18.11.2021 року, згідно якого на основі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , 1968 року народження, з огляду на відомі обставини справи, викладені в постанові про призначення судово-медичної експертизи, наданої медичної документації, відеозапису слідчого експерименту та у відповідності до поставлених запитань, експерт прийшов до наступних висновків: згідно медичної карти стаціонарного хворого 4564 ЛОР відділення КНП «ПЛЛ» ПМР у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, перелому кісток носу зі зміщенням уламків, які утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів), з місцем прикладання діючої сили в область обличчя та за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров?я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день), згідно п.2.3.1. а), п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ : №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, дані медичної документації, давність їх утворення може відповідати терміну вказаному в постанові про призначення судово-медичної експертизи та наданій медичній документації, тобто 06.09.2021року. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, їх локалізацію, тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли утворитись, як показала свідок ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту від 17.11.2021року ( а. с. 82-83 ).

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши всі докази у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 винний у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, є волонтером, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вину визнав частково, та просив пробачення у потерпілого.

Згідно ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не виявлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Дане покарання, на думку суду, із урахуванням вище зазначених обставин, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів.

Потерпілим ОСОБА_7 в межах кримінального провадження заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди яку епросить суд стягнути з обвинуваченого на його користь. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_7 зазначив, що матеріальна шкода становить 3055,72 грн., які він витратив на обстеження та лікування, що підтверджується виписним епікризом від 07.09.2021 року, згідно якого було проведено обстеження, та встановлено діагноз - перелом кісток носу зі зміщенням уламків, платіжними квитанціями, згідно яких ОСОБА_7 було сплачено власні кошти на ліки та процедури для відновлення стану здоров`я, яку просить стягнути з обвинуваченого на його користь. Моральну шкоду потерпілий обґрунтовує тим, що в результаті спричинення йому тілесних ушкоджень йому було заподіяно страждань, та більше місяця він перебував на лікарняному, та оцінює її у розмірі 30 000 гривень.

У відповідності вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка їх спричинила у разі її винуватості.

Відповідно п.2 ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у пункті 9 орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, психічних та інших/, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з обвинуваченого слід стягнути на користь потерпілого 3055,72 грн., що підтверджується матеріалами справи, та моральну шкоду в сумі 20000 грн., з урахуванням майнового стану обвинуваченого, так як потерпілому в результаті злочину завдано душевних страждань, та був порушений звичайний уклад його життя. В іншій частині відшкодування моральної шкоди потерпілому слід відмовити.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в сумі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. у дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заявлений ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 3055,72 (три тисячі п`ятдесят п`ять грн. сімдесят дві коп.), та моральну шкоду в сумі 20000 ( двадцять тисяч )грн.

В іншій частині позову ОСОБА_7 відмовити.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1