Справа № 464/5972/23
пр.№ 1-кп/464/555/23
УХВАЛА

07 грудня 2023 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000762 від 08.09.2023, про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

в провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000762 від 08.09.2023, про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Представник потерпілого ОСОБА_4 подав до суду заяву, згідно котрої просить суд звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України, оскільки останній відшкодував повністю матеріальну та моральну шкоду. І він як законний представник неповнолітнього потерпілого жодних претензій матеріального та морального характеру не має, та примирився з ним.

Захисник ОСОБА_5 подав до суду клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав в повному обсязі, просив суд задовольнити клопотання захисника та заяву представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив суд таке задовольнити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням його з потерпілим.

Законний представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із тим, що він примирився із обвинуваченим. Просив задоволити подану ним заяву та клопотання захисника.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання захисника та заяви представника потерпілого та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, законного представника потерпілого, оглянувши матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, Особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Положеннями п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і

свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому КПК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав.

Одночасно, п. 4 вищевказаної постанови передбачено, що умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України ) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Частиною 1 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ст. 24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Статтею 59 КПК України визначено, що якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник. Питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу.

Зокрема, як визначено ч.5 ст. 44 КПК України законний представник користується процесуальними правами особи, інтереси якої він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена представнику.

Судом встановлено, що згідно обвинувального акту потерпілим визнано ОСОБА_7 та законним представником ОСОБА_4

Як вбачається із заяви, поданої представником потерпілого про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 від 07.12.2023 така підписана ним, як представником потерпілого та він примирився з обвинуваченим.

З клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України встановлено, що ОСОБА_6 з потерпілим примирилися, посилаючись на заяву потерпілого (законного представника потерпілого ОСОБА_4 ).

Згідно розписки про відшкодування матеріальної та моральної шкоди встановлено, що таку підписано ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності суд зважає на правову позицію ВС викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17 (провадження № 13-66кс18) згідно котрої ВП ВС прийшла до переконання, що Поняття "потерпілий" є міжгалузевим, оскільки використовується як у кримінальному праві, так і в кримінальному процесі. Поняття "потерпілий" у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Поняття "потерпілий" у кримінальному праві не має законодавчої дефініції.

Поняття "потерпілий", яке використано у ст. 46 КК України, вжито у його кримінально-правовому розумінні, а не кримінально-процесуальному, виходячи з такого. Поняття "потерпілий" в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення. Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого. Особа у кримінально-правовому розумінні є потерпілим з моменту вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а не з моменту подання нею відповідної заяви, як це передбачено у частині 2 статті 55 КПК України. Таким чином, потерпілий в кримінально-правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення цього посягання, незалежно від того, чи закріплений (юридично легалізований) такий статус процесуально. Кримінальний процесуальний закон (статті 55 59 КПК України) юридично закріплює статус потерпілого учасника кримінального провадження, наділяючи його певними процесуальними правами та обов`язками саме як учасника процесу. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії.

З огляду на ці принципи, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України. Право на примирення у ст. 46 КК України це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане. Таке право є природним правом людини, нерозривно пов`язаним з нею, та похідним від інших прав людини, зокрема права на життя. Використання права на примирення іншими особами (в тому числі визнаними потерпілими від кримінального правопорушення у кримінально-процесуальному сенсі) є неможливим, оскільки таке право тісно пов`язане з особою, яка безпосередньо постраждала внаслідок вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Під час примирення лише сам потерпілий може виражати свою волю, а не інші особи, які є його представниками або правонаступниками. Окрім цього, звільняючи особу від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, ураховуючи вираження волі потерпілим щодо прощення винного, відбувається своєрідне повернення потерпілого у попередній стан, який існував до вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

Беручи до уваги, що потерпілим у кримінальному провадженні № 0000762 від 08.09.2023 визнано неповнолітнього ОСОБА_7 , котрий являється фізичною особою, що набув прав потерпілого у кримінальному провадженні внаслідок спричинення йому фізичної шкоди, безпосередньо постраждав внаслідок вчинення щодо нього кримінального правопорушення, із заявою про вираження своєї волі на примирення із обвинуваченим до суду не звертався, заява про звільнення обвинуваченого на підставі ст. 46 КК України подана ОСОБА_4 , що є законним представником неповнолітнього потерпілого, та не виражає волі самого потерпілого, а також те, що право на примирення є процесуальним правом особи, реалізація якого здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику, суд прийшов до переконання, що заява представника потерпілого та захисника обвинуваченого до задоволення не підлягає.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 12, 44, 46, ч. 1 ст. 286 КК України, ст. ст. 284-286,288, 314 КПК України, керуючись ст. ст. 372, 376, 392, 532 КПК України, суд,

постановив:

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та заяви законного представника потерпілого ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_1