ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 рокуСправа № 951/799/23
Провадження №1-кп/951/68/2023

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Козові Тернопільської області матеріали кримінального провадження №0000096, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Конюхи Козівського району Тернопільської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, вдови, неповнолітніх на утриманні не має, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

згідно з рішенням Козівської селищної ради Тернопільської області восьмого скликання четвертої сесії від 12.05.2021 № 518 «Про затвердження старости сіл Конюхи, Заберізки, Залісся» ОСОБА_4 з 13.05.2021 затверджена на посаду старости сіл Конюхи, Заберізки, Залісся Козівської селищної ради та останній присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах шостої категорії посад.

Згідно з рішенням Козівської селищної ради восьмого скликання дванадцятої сесії № 1023 від 13.10.2021 «Про утворення старостинських округів у Козівській територіальній громаді» утворено Конюхівський старостинський округ з центром в с. Конюхи, в який входять села Конюхи, Заберізки та Залісся.

29.10.2021 Козівським селищним головою ОСОБА_6 затверджено посадову інструкцію старости Конюхівського старостинського округу (далі Інструкція), з якою цього ж числа ОСОБА_4 ознайомилась.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.6, 1.7, 1.8 Інструкції, староста Конюхівського старостинського округу є посадовою особою місцевого самоврядування; затверджується селищною радою на строк її повноважень за пропозицією селищного голови; за посадою входить до складу виконавчого комітету селищної ради; здійснює свої повноваження на постійній основі у виконавчому апараті Козівської селищної ради; з метою надання населенню адміністративних послуг наділяється повноваженнями адміністратора Центу надання адміністративних послуг Козівської селищної ради.

Відповідно до п.п. 2.1.2, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.5, 2.1.6, 2.1.10, 2.1.12, 2.1.13, 2.1.14, 2.1.15, 2.1.16, 2.1.17, 2.1.21, 2.1.22, 2.1.23 Інструкції, староста зобов`язаний:

- брати участь у підготовці проекту бюджету територіальної громади в частині фінансування програм, що реалізуються на території відповідного старостинського округу; вносити пропозиції до ВК селищної ради з питань діяльності на території відповідного старостинського округу виконавчих органів селищної ради, підприємств, установ, організацій комунальної форми власності та їх посадових осіб;

- брати участь у підготовці проектів рішень селищної ради, що стосуються майна територіальної громади, розташованого на території відповідного старостинського округу;

- брати участь у здійсненні контролю за використанням об`єктів комунальної власності, розташованих на території відповідного старостинського округу;

- брати участь в організації виконання рішень селищної ради, її виконавчого комітету, розпоряджень селищного голови на території відповідного старостинсього округу та у здійсненні контролю за їх виконанням;

- здійснювати обстеження, оцінку потреб, визначення шляхів вирішення основних проблем, брати участь у заходах спрямованих на подолання складних життєвих обставин осіб, які опинилися у таких обставинах, та які проживають на території відповідного старостинського округу;

- вчиняти нотаріальні дії передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України «Про нотаріат» (у обсягах, що відповідає вимогам чинного законодавства);

- здійснювати заходи із ведення погосподарського обліку на території відповідного старостинського округу;

- надавати адміністративні послуги у випадках передбачених рішеннями селищної ради;

- надавати суб`єктам звернень, що мешкають на території відповідного старостинського округу вичерпну інформацію і консультації щодо порядку надання адміністративних послуг;

- приймати від суб`єктів звернень документи, необхідні для надання адміністративних послуг, здійснювати їх реєстрацію та подання документів (їх копій) відповідним суб`єктам надання адміністративних послуг не пізніше наступного робочого дня після їх отримання;

- здійснювати та забезпечувати організацію та контроль за проведенням усіх видів робіт та послуг на території відповідного старостинського округу;

- не допускати дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави;

- складати протоколи про адміністративні правопорушення відповідно до рішення виконавчого комітету селищної ради;

- виконувати доручення селищної ради та її виконавчого комітету, селищного голови секретаря селищної ради.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції, староста несе матеріальну відповідальність за майно комунальної форми власності, яке розташоване на території Конюхівського старостинського округу.

Відповідно до п. 5.1 Інструкції, староста несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання службових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, перевищення своїх повноважень, порушення спеціальних обмежень щодо посадових осіб місцевого самоврядування згідно статей 12, 13, 23 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Кодексу законів про працю України та Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, обіймаючи посаду старости Конюхівського старостинського округу, ОСОБА_4 була наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а тому відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України являлась службовою особою.

За невстановлених органом досудового розслідування обставин, в старости Конюхівського старостинського округу ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на видачу завідомо неправдивих офіційних документів, а саме довідок про перебування в користуванні громадян України земельних ділянок, розміщених на території Конюхівського старостинського округу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 03.02.2022 староста Конюхівського старостинського округу ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що у Козівській селищній раді відсутні будь-які правовстановлюючі документи про передачу у користування ОСОБА_7 земельних ділянок по масивах Над Горбаниками 0,31 га та За церквою 0,39 га, перебуваючи в адміністративному приміщенні Конюхівського старостинського округу за адресою: вул. Центральна, 102, с. Конюхи Тернопільського району Тернопільської області, видалазавідомо неправдивий офіційний документ, а саме довідку № 62, в якій зазначила інформацію про те, що станом на 01.01.2004 в користуванні ОСОБА_7 , 1975 р.н., перебували земельні ділянки по масивах Над Горбаниками 0,31 га та За церквою 0,39 га.

Для надання вказаній довідці статусу офіційного документа, цього ж дня ОСОБА_4 поставила в ній власний підпис та за невстановлених органом досудового розслідування обставин завірила її гербовою печаткою Козівської селищної ради Тернопільської області.

Крім того, з метою підтвердження неправдивої інформації щодо перебування в користуванні ОСОБА_7 земельної ділянки, ОСОБА_4 , розуміючи, що згідно рішення Конюхівської сільської ради народних депутатів від 25.02.1992 «Про вилучення земель в колгоспі «імені Щорса» для державних і громадських потреб та надання їх у довічне успадкування громадянам сіл Конюхи, Заберізки, Залісся» будь-які земельні ділянки ОСОБА_7 у користування не надавалися, до вказаної довідки додала завірені нею як старостою Конюхівського старостинського округу дві копії рішення Конюхівської сільської ради народних депутатів від 25.02.1992 «Про вилучення земель в колгоспі «імені Щорса» для державних і громадських потреб та надання їх у довічне успадкування громадянам сіл Конюхи, Заберізки, Залісся» із доданими до них двома заповненими від руки списками осіб, серед яких наявні виправлені записи « ОСОБА_7 31» та « ОСОБА_7 39».

Також установлено, що 07.02.2022 староста Конюхівського старостинського округу ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на видачу завідомо неправдивих офіційних документів, усвідомлюючи, що у Козівській селищній раді відсутні будь-які правовстановлюючі документи про передачу у користування ОСОБА_8 земельних ділянок по масивах За бригадою 0,31 га та біля будинку 0,43 га, перебуваючи в адміністративному приміщенні Конюхівського старостинського округу за адресою: АДРЕСА_2 , видалазавідомо неправдивий офіційний документ, а саме довідку № 69, в якій зазначила інформацію про те, що станом на 01.01.2004 в користуванні ОСОБА_8 , 1984 р.н., перебували земельні ділянки по масивах За бригадою 0,31 га та біля будинку 0,43 га.

Для надання вказаній довідці статусу офіційного документа, цього ж дня ОСОБА_4 поставила в ній власний підпис та за невстановлених органом досудового розслідування обставин завірила її гербовою печаткою Козівської селищної ради Тернопільської області.

Крім того, з метою підтвердження неправдивої інформації щодо перебування в користуванні ОСОБА_8 земельної ділянки, ОСОБА_4 , розуміючи, що згідно рішення Конюхівської сільської ради народних депутатів від 22.02.1993 «Про вилучення земель в колгоспі «Діброва» для надання їх громадянам для ведення підсобного господарства» будь-які земельні ділянки ОСОБА_8 у користування не надавалися, до вказаної довідки додала завірені нею як старостою Конюхівського старостинського округу копію рішення Конюхівської сільської ради народних депутатів від 22.02.1993 «Про вилучення земель в колгоспі «Діброва» для надання їх громадянам для ведення підсобного господарства» із доданим до нього списком осіб, серед яких під № 12 наявний рукописний запис « ОСОБА_8 0,40».

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), тобто у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

У підготовчому судовому засіданні прокурором, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096 від 13 червня 2023 року оголошено угоду про визнання винуватості, укладену 27 вересня 2023 року в м. Тернопіль Тернопільської області між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_9 , у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди, прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 , за участю її захисника - адвоката ОСОБА_9 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 366 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному злочині.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 , а саме у вигляді обмеження волі на строк один рік, з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на один рік, із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, застосуванням ст. 76 КК України та покладенням на неї обов`язків визначених судом.

За змістом угоди, обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України визнала повністю та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідна з видом покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані вимоги законодавства, така укладена у його присутності, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в ній покарання.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, які просили суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 27.09.2023 з наступних підстав.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, у випадках, передбачених п. п. 2, 3 ч. 4 ст. 469 КПК України.

Подана на затвердження суду угода про визнання винуватості відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України.

Суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 вчинила нетяжкий злочин, що виразився у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018).

Суд встановив, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у скоєнні інкримінованого їй злочину та розкаюється у скоєному, повністю розуміє правові наслідки укладання та затвердження угоди, підтверджує, що укладення даної угоди сторонами є добровільним.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставин для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Узгоджене в угоді покарання обвинуваченої, на думку суду, відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особі обвинуваченої, та є достатнім та необхідним для її виправлення й попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 27.09.2023 у м. Тернопіль Тернопільської області між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_9 та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить її щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні міри покарання із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком суд також враховує, що ОСОБА_4 згідно довідки КНП "Козівська центральна районна лікарня Козівської селищної ради" на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася.

Зважаючи на імперативний характер санкції ч. 1 ст. 366 КК України в частині додаткового покарання у суду немає підстав звільнити обвинувачену від додаткового покарання у виді позбавлення права права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком.

У кримінальному провадження наявні судові витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/120-23/9188 ПЧ вартість якої становить 3585 гривень та проведення судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/120-23/9194 - ПЧ вартість якої становить 3585 гривень, що підтверджується відповідними довідками від 06.09.2023 та від 15.09.2023.

Захисником обвинуваченої у підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про віднесення судових витрат за проведення судових почеркознавчих експертиз на рахунок держави, оскільки його підзахисна зараз ніде не працює і зобов`язання сплатити судові витрати у розмірі більше 6 тисяч гривень стане для неї непомірним тягарем. Прокурор не заперечив щодо задоволення такого клопотання.

При вирішенні такого клопотання суд виходить з того, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 374, ч. 2 ст. 124 КПК України суд при визнані особи винуватою, при постановленні обвинувального вироку має вирішити питання і відшкодування процесуальних витрат. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Згідно із ч. 1 ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Рішенням Козівської селищної ради Тернопільської області №2208 від 29.06.2023 ОСОБА_4 звільнено з посади старости Конюхівського старостинського округу 30.06.2023. Станом на час розгляду кримінального провадження ОСОБА_4 дійсно не працевлаштована. Разом з тим, суд бере до уваги, що відсутність доходів у ОСОБА_4 зумовлено вчиненням нею кримінального правопорушення, у зв`язку з чим остання була звільнена із займаної посади. Таким чином, суд вважає за можливе клопотання сторони захисту задовльнити частково.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженню не заявлявся.

Речові докази у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 судом не обирався і суд вважає, що до набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченій обирати немає необхідності.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 473-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 вересня 2023 року, укладену між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000096 від 13 червня 2023 року.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) і призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік, із призначенням додаткового покарання у вигляді позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 119 КПК України обвинувачену ОСОБА_4 частково звільнити від оплати процесуальних витрат на проведення судових почеркознавчих експертиз.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 3585 (три тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень

Судові витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 3585 (три тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, у якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ірина БРАТКІВ