Справа № 953/5211/23
Провадження № 1-кп/953/986/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю прокурора - ОСОБА_2

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

секретар судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 від 07.03.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

у с т а н о в и в:

1. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

1.1. 07.04.2023 в період з 15.11 год. до 15.29 год ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу, переслідуючи корисливу мету, знаходячись біля ліфта у тамбурі біля своєї квартири АДРЕСА_2 , під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, передбаченої положеннями статті 271 КПК України та статті 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно збув ОСОБА_6 блістер з трьома пігулками наркотичного засобу - метадон, отримавши від останнього гроші у сумі 300 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

07.04.2023 о 15.35 год. ОСОБА_6 біля будинку № 4-Г по вул. Героїв Праці у м. Харкові, добровільно видав працівникам поліції блістер з трьома пігулками білого кольору, згідно з висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) №СЕ-19/121 - 23/7590-НЗПРАП від 24.04.2023 є наркотичним засобом, обіг якого заборонено - метадон, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0745 грам.

Таким чином, ОСОБА_3 , порушуючи Закон України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно збув ОСОБА_6 наркотичний засіб - метадон, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких заборонено, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

Указаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 307 КК України, а саме: незаконний збут наркотичних засобів.

1.2. Крім того, 17.05.2023 в період з 16.07 год. до 16.09 год. ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу, переслідуючи корисливу мету, діючи повторно, знаходячись біля ліфта у тамбурі біля своєї квартири АДРЕСА_2 , під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, передбаченої положеннями статті 271 КПК України та статті 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно збув ОСОБА_6 чотири пігулки наркотичного засобу - метадон, отримавши від останнього гроші у сумі 400 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

17.05.2023 о 17.05 год. ОСОБА_6 знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська 2/1, добровільно видав працівникам поліції чотири пігулки білого кольору, згідно з висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) № СЕ-19/121-23/10520- НЗПРАП від 18.05.2023 є наркотичним засобом, обіг якого заборонено - метадон, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0951 грам.

Таким чином, ОСОБА_3 , порушуючи Закон України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», діючи повторно, незаконно збув ОСОБА_6 наркотичний засіб - метадон, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких заборонено, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

Указаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконний збут наркотичних засобів, вчиненому повторно.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиції сторони обвинувачення та захисту.

2.1.1. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду достеменно встановлено, що інкриміновані протиправні діяння вчинені обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_3 винуватим та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією майна.

2.1.2. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, обвинувачений їх у повному обсязі підтверджує та пояснив про обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив суду про те, що ОСОБА_6 (прізвище легендоване) це його друг, який також має залежність від опіоїдів та перебуває на замісній терапії. Після сварки з дружиною, яка навмисно знищила усі його засоби (таблетки) замісної терапії, змушений був звернутися за придбанням цих засобів, і він не зміг йому відмовити. Також пояснив, що наразі ОСОБА_6 помер від передозування наркотичними засобами.

2.1.3. У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 просив врахувати ту обставину, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, та, враховуючи пом`якшуючі покарання обставини - визнання обвинуваченим вини у повному обсязі, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та швидкому судовому розгляду справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, стан здоров`я, наявність невиліковних хвороб, залежність від опіатів, перебування на замісній терапії, перебування на утриманні матері, що є особою з інвалідністю, просив суд призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, із застосуванням положень ст. 66 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 (три) роки.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також вважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції. При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

2.2.2. Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконному збуті наркотичних засобів та незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Пом`якшуючі обставини - це встановлені судом різні відомості, що свідчать про менший ступінь небезпечності особи винного та вчиненого ним злочину й дають підстави для застосування до нього менш суворого покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання належать як зазначені, так і не зазначені в законі, але встановлені судом за конкретною справою об`єктивні та суб`єктивні чинники, що не є ознаками конкретного складу злочину і не впливають на його кваліфікацію, проте свідчать про занижений ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння і (або) особи винного і тим самим надають суду право для пом`якшення покарання.

3.1.1. Згідно послідовної практики Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 15.11.2021 у справі № 199/6365/19 (№ 51- 3198км21) розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

3.1.2. Під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам дізнання, досудового слідства і суду у встановленні істини у справі, з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину. Це може полягати зокрема у: повідомленні про всі відомі епізоди й обставини вчинення злочину; викритті інших співучасників; визначенні ролі кожного з них у вчиненні злочину; повідомленні про їхнє місцезнаходження; поданні допомоги в їх затриманні; видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом.

3.2. При встановленні обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує, що у судовому засіданні останній свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку, протягом усього строку досудового розслідування також визнавав свою винуватість та активно сприяв розкриттю злочинів.

На думку суду, такі дії обвинуваченого не пов`язані із бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів вчинення ним злочинів. Аналогічну позицію висловлено прокурором у судовому засіданні.

3.3. Також, суд приймає до уваги, що збитки або шкоду вчиненими кримінальними правопорушеннями обвинуваченим ОСОБА_3 не заподіяно, відтак, і ступінь суспільної небезпечності його дій значно нижчий, ніж у кримінальних правопорушеннях, якими такі збитки або шкоду заподіяно.

3.4. З огляду на обставини кримінального провадження та поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду та на стадії досудового розслідування, суд визнає обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно п. 1) ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також згідно ч. 2 ст. 66 КК України активне сприяння встановленню істини в суді.

3.5. Крім того, як убачається із довідки КПН ХОР «ОБЛАСНИЙ НАРКОЛОГІЧНИЙ ДИСПАНСЕР» від 13.03.2023 № 2391, обвинувачений ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку F 11 «Синдром залежності від опіоїдів».

Згідно довідки ТОВ «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «ШАНС» від 19.05.2023, обвинувачений ОСОБА_3 з 04.08.2022 перебуває на обліку в установі з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності, перебуває під клінічним спостереженням на підтримуючій або замісній терапії (F 11.22).

Згідно довідки ТОВ «АКСІОМА МЕДІКАЛ» від 27.05.2023, обвинувачений ОСОБА_3 з 27.03.2023 перебуває на обліку в установі з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. Перебуває під клінічним спостереженням на підтримуючій або замісній терапії (F 11.22).

Згідно довідки КПН ХОР «ОБЛАСНИЙ НАРКОЛОГІЧНИЙ ДИСПАНСЕР» від 30.05.2023, обвинувачений ОСОБА_3 перебуває на обліку в установі з жовтня 2020 року. З 27.10.2020 перебуває на лікуванні у відділенні ЗПТ КПН ХОР «ОБЛАСНИЙ НАРКОЛОГІЧНИЙ ДИСПАНСЕР» м. Харків згідно встановленого діагнозу: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності від опіоїдів. На даний час під клінічним наглядом на замісній підтримувальній терапії (F 11.22).

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 511 від 20.05.2023 КПН ХОР «ОБЛАСНИЙ НАРКОЛОГІЧНИЙ ДИСПАНСЕР», обвинувачений ОСОБА_3 перебував на лікуванні в установі з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності від опіоїдів. На даний час під клінічним наглядом на замісній підтримувальній терапії (F 11.22).

З огляду на наведені обставини, суд згідно ч. 2 ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, наявність у ОСОБА_3 постановленого діагнозу: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності від опіоїдів, а також перебування останнього під клінічним наглядом на замісній підтримувальній терапії (F 11.22).

3.6. Крім того, як убачається із виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 10338 КНП ХОР «ОБЛАСНИЙ КЛІНІЧНИЙ ЦЕНТР ПРОФІЛАКТИКИ І БОРОТЬБИ ЗІ СНІДОМ», обвинувачений має невиліковні захворювання: ВІЛ-інфекція, клінічна стадія ІІІ та хронічний вірусний гепатит С.

З огляду на наведені обставини, суд згідно ч. 2 ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, наявність у ОСОБА_3 прогресивних невиліковних захворювань: ВІЛ-інфекції, клінічна стадія ІІІ та хронічного вірусного гепатиту С.

3.7. Крім того, як убачається із посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, мати обвинуваченого ОСОБА_3 є особою з інвалідністю 2 (другої) групи безстроково.

Згідно висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі № 381 від 07.07.2023 КНП ХОР «МІСЬКА СТУДЕНТСЬКА ЛІКАРНЯ», мати обвинуваченого ОСОБА_3 потребує паліативного догляду вдома.

Згідно довідки № 3417/05/80 від 21.08.2023 Управління соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, обвинувачений ОСОБА_3 з 01.07.2023 надає соціальні послуги з догляду за матір`ю.

З огляду на наведені обставини, суд згідно ч. 2 ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, перебування на утриманні ОСОБА_3 непрацездатної матері з інвалідністю 2 (другої) групи, що потребує паліативного догляду вдома, і якій він надає допомогу.

3.8. При цьому, обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду від 24.10.2003 року № 7 «Про практику застосування судами кримінального покарання» (із змінами внесеними згідно з Постановами Верховного Суду) суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо). Призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

4.3. Враховуючи пом`якшуючі обставини, які наведені вище у розділі 3. цього вироку, а саме:

щире каяття;

активне сприяння розкриттю злочину;

активне сприяння встановленню істини в суді;

наявність у ОСОБА_3 постановленого діагнозу: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності від опіоїдів;

перебування ОСОБА_3 під клінічним наглядом на замісній підтримувальній терапії (F 11.22);

наявність у ОСОБА_3 прогресивних невиліковних захворювань: ВІЛ-інфекції, клінічна стадія ІІІ та хронічного вірусного гепатиту С;

перебування на утриманні ОСОБА_3 непрацездатної матері з інвалідністю 2 (другої) групи, що потребує паліативного догляду вдома, і якій він надає допомогу, -

і які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням викладених вище обставин у кримінальному провадженні, характеру та ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідків, особи обвинуваченого, відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визначився, що при призначенні ОСОБА_3 основного покарання слід застосувати ст. 69 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкціями статті, а саме: за ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, слід остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

4.4. Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

4.5. Разом із цим, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, суд виходить з того, що збитки або шкоду вчиненими ним кримінальними правопорушеннями не заподіяно.

Також, суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який має середню освіту; неодружений; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності від опіоїдів; перебуває під клінічним наглядом на замісній підтримувальній терапії (F 11.22); має захворювання: ВІЛ-інфекція, клінічна стадія ІІІ та хронічний вірусний гепатит С; має зареєстроване та фактичне місце проживання; має на утриманні непрацездатну матір з інвалідністю 2 (другої) групи; не судимий.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства шляхом прийняття рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки,

4.6. При цьому суд, діючи відповідно до положень ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

5. Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

6.1. Речові докази.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

6.2. Процесуальні витрати.

Процесуальні витрати, а саме: витрати, понесені на залучення експертів при проведенні судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № СЕ-19/121-23/7590-НЗПРАП від 24.04.2023 у розмірі 1434,00 грн; при проведенні судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № СЕ-19/121-23/10520-НЗПРАП від 18.05.2023 у розмірі 1434,00 грн; при проведенні судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № СЕ-19/121-23/10970-НЗПРАП від 30.05.2023 у розмірі 3585,00 грн, відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

6.3. Заходи забезпечення кримінального провадження.

6.3.1. Арешт майна.

Питання про скасування арешту майна, накладеного у межах кримінального провадження ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.05.2023, суд вирішує відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

6.3.2. Запобіжний захід.

Станом на час розгляду судового провадження ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.09.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по 07.11.2023 (включно).

Ураховуючи те, що під час судового розгляду кримінального провадження клопотань про зміну запобіжного заходу від сторін кримінального провадження на розгляд суду не надходило, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України:

за ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

Зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КПК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 17.05.2023 по 19.05.2023 (включно), виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, який обчислюється з моменту проголошення вироку.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.

Речові докази: один спеціалізований пакет «3654000», опечатаний після проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин, виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», що має наступні надписи: «Харківський Науково дослідний експертно криміналістичний центр Міністерства внутрішніх справ України, висновок № СЕ-19/121-23/7590- НЗПРАП від 24.04.2023, № КП 0000255 від 07.03.2023, вид експ. 8.6, вміст упаковки: фрагмент контурної чарункової упаковки, пакет з речовиною. ПІБ експерта: ОСОБА_7 , підпис», в якому, відповідно до висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин, виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин. їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/121-23/7590-НЗПРАП від 24.04.2023 знаходяться: три таблетки у фрагменті контурної чарункової упаковки, загальною масою 1,5051 грам, містять у своєму складі наркотичний засіб - метадон. Маса метадону в перерахунку на масу представленої речовини становить 0,0745 грам;

один спеціалізований пакет «3654415», опечатаний після проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин, виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», шо має наступні надписи: «Харківський Науково дослідний експертно криміналістичний центр Міністерства внутрішніх справ України, висновок № СЕ-19/121-23/10520- НЗПРАП від 18.05.2023, №КП 0000255 від 07.03.2023, вид експ. 8.6, вміст упаковки: чотири таблетки білого кольору, ПІБ експерта: ОСОБА_8 , підпис», в якому, відповідно до висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин, виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ- 19/121-23/10520-НЗПРАП від 18.05.2023 знаходяться: таблетки масою 2,0150 грам, містять у своєму складі наркотичний засіб - метадон. Маса метадону становить 0,0951 грам;

один спеціалізований пакет «5898481», опечатаний після проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин, виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», шо має наступні надписи: «Харківський Науково дослідний експертно криміналістичний центр Міністерства внутрішніх справ України, висновок № СЕ-19/121-23/10970- НЗПРАП від 30.05.2023, №КП 0000255 від 07.03.2023, вид експ. 8.6, вміст упаковки: об`єкти дослідження 1-8, два ватні тампони, первинне упакування, ПІБ експерта: ОСОБА_9 , підпис», в якому, відповідно до висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин, виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/121-23/10970- НЗГІРАП від 30.05.2023 знаходяться: пластина «Метафін ІС» (25 мг) з пігулками в загальній кількості - 5 шт., пластина «Метафін ІС» (5 мг), з пігулками в загальній кількості - 5 шт., таблетки масою : 2,5055 г; 0,5025 г містять в своєму складі наркотичний засіб - метадон. Маса метадону в перерахунку на масу представленої речовини становить 0.1142 грам; 0,0226 грам.; рідина в шприці масою 10.7262 грам містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - мета дон. Маса метадону в перерахунку на суху речовину, становить 0,0022 грам; « пластина «Дімедрол» з пігулками в загальній кількості 1 шт» масою 0,1480 грам містить димедрол, який віднесений до сильнодіючих лікарських засобів. Маса димедролу в перерахунку на масу таблетки складає 0,0457 грам.; «пластина «Офлоксацин» з пігулками в загальній кількості - 3 шт., ампула «Малоксон» 0,4 мг 1 мл» в межах чутливості використаних методів, наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів не виявлено; в нашаруваннях на пластиковій пляшці з фольгою на горловині та фрагменті фольги з отворами виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину склала : 0,2081 грам, 0, 0041грам, які передані на відповідальне зберігання до Управління логістики та МТЗ ГУ НП в Харківській області за квитанцією № 15968 від 06.06.2023, - після набрання вироком законної сили знищити.

Речові докази: грошові кошти у сумі 900 грн., що поміщені у цінний пакет № PSP1105281, та передані на відповідальне зберігання до Дніпропетровського відділення АТ КБ «ПРИВАТБАК» згідно акту прийому передачі майна на зберігання від 20.06.2023, - після набрання вироком законної сили звернути на користь держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.05.2023 на майно, вилучене 17.05.2023 у період часу з 18.20 год. до 19.45 год. за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон ТМ «Моtо g10» у корпусі фіолетового кольору з імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім-картою «Водафон» з номером НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 , який поміщено до сейф пакету PSP1104966, який опечатано та скріплено підписами понятих; грошові кошти номіналом 50 грн - 2 шт., серія та номер TE 3985851 УА 3206423, купюри номіналом 100 грн - 2 шт., серія та номер УФ 4272449, УГ 6673209, купюри номіналом 200 грн - 3 шт., серія та номер ЕД 7488882, УА 7881806, СД 6214082, які поміщено до сейф пакету WAR1026938, який опечатано та скріплено підписами понятих; пластина «Метафін ІС» (25 мг) з пігулками в загальній кількості - 5 шт., пластина «Метафін ІС» (5 мг) з пігулками в загальній кількості - 5 шт., пластина «Офлоксацин» з пігулками в загальній кількості - 3 шт., ампула «Малоксон» 0,4мг 1 мл, пластина «Дімедрол» з пігулками в загальній кількості - 1 шт; шприц з прозорою рідиною - 1 шт., пляшка з фольгою - 1 шт., які поміщено до паперового конверту, який опечатано та скріплено підписами понятих; лист призначення на хворого ОСОБА_3 №2203 на 1 аркуші, лист призначення на хворого ОСОБА_3 №1845 на 1 аркуші, які поміщено до паперового конверту, який опечатано та скріплено підписами понятих.

Процесуальні витрати, понесені на залучення експертів при проведенні судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № СЕ-19/121-23/7590-НЗПРАП від 24.04.2023 у розмірі 1434,00 грн; при проведенні судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № СЕ-19/121-23/10520-НЗПРАП від 18.05.2023 у розмірі 1434,00 грн; при проведенні судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № СЕ-19/121-23/10970-НЗПРАП від 30.05.2023 у розмірі 3585,00 грн стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя - ОСОБА_1