1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9246/23 1-кс/335/311/2024
19 січня 2024 року м. Запоріжжя
18.01.2024 до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло вказане клопотання, у якому порушується питання про зняття арешту з майна, вилученого 03.10.2023 року під час санкціонованого обшуку, арештованого відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2023року по справі №335/9246/23 (провадження 1- кс/335/2685/2023), яке належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з:
В обґрунтування клопотання представник власника майна послався на те, ОСОБА_5 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, не є суб`єктом цивільної відповідальності за шкоду, завдану кримінальним провадження. ОСОБА_5 був присутній під час судового засідання 13.10.2023 року, на якому розглядалось питання про накладення арешту на майно, і не заперечував проти накладення арешту, розуміючи, що орган досудового розслідування має провести необхідні слідчі дії, що знайшло своє відображення в тексті ухвали суду від 13.10.2023 року. При цьому з моменту винесення ухвали пройшло більше 3-х місяців, яких, на думку скаржника, достатньо для проведення огляду транспортного засобу, призначення необхідних експертиз та вчинення інших дій, які слідчий вважає за необхідне і доцільне вчинити для розслідування кримінального провадження, встановлення осіб, винних у його скоєнні, збиранні іншої доказової бази тощо. Отже, в подальшому застосуванні арешту на майно скаржника, накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2023 року по справі №335/9246/23 (провадження 1-кс/335/2685/2023), потреби не має. Таким чином, накладенням арешту на транспортний засіб не забезпечується вищезазначене кримінальне провадження, а лише обмежуються законні права власника транспортного засобу, що на думку скаржника неприпустимо.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, пославшись на викладені у ньому факти і норми права.
Старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що, незважаючи на те, що з арештованим автомобілем проведені слідчі дії, необхідні для доказування вини підозрюваних осіб, в подальшому цей транспортний засіб може бути необхідний при дослідженні речових доказів судом під час розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Ухвалою від 13.10.2023 на вказане у клопотанні майно дійсно був накладений арешт з вилученням арештованого майна у власника.
Підставою для накладення арешту було те, що з матеріалів кримінального провадження випливало, що вилучений автомобіль за невстановлених досудовим розслідуванням обставин був використаний підозрюваними особами без відома його володільців для готування до вчинення кримінальних правопорушень. Відтак, вказаний транспортний засіб є речовим доказом, а обставини щодо його використання потребують встановлення шляхом проведення подальших слідчих дій.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Недоторканість права власності є однією із загальних засад кримінального судочинства (п. 9 ч. 1 ст. 7 КПК України).
З пояснень слідчого ОСОБА_4 випливає, що вказаний у клопотанні автомобіль вже був об`єктом проведення слідчих дій, необхідних і достатніх для даного кримінального провадження, і станом на час розгляду клопотання очікує вирішення його долі як речового доказу.
Відтак, слідчий суддя погоджується з доводами представника власника майна щодо того, що подальше обмеження ОСОБА_5 у праві володіння і користування належним йому транспортним засобом не є співмірним з метою, з якою майно було вилучене.
Фактично відпала потреба й в накладенні арешту на свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу та ключі від нього.
Водночас, з огляду на те, що досудове розслідування триває, а долю речових доказів може остаточно вирішити лише суд при ухваленні рішення по суті обвинувачення, - не можна виключати, що належний ОСОБА_5 автомобіль підлягатиме дослідженню як речовий доказ, в тому числі шляхом призначення повторних чи додаткових слідчих дій.
За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе частково скасувати накладений раніше арешт, залишивши обмеження власника у праві розпорядження цим транспортним засобом, включаючи заборону вчинення будь-яких дій його відчуження або знищення, зміни, перетворення, поділу тощо.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2023 на майно, вилучене 03.10.2023 під час санкціонованого обшуку, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
Попередити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про кримінальну відповідальність за ст. ст. 382, 388 КК України
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1