УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002331 від 20.11.2023, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002331 від 20.11.2023, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, яке вилучено під час огляду місця події 20.11.2023, проведеного за адресою м. Київ, вул. Олени Теліги, 39, а саме, на: автомобіль марки «HYUNDAI», моделі «І30» червоного кольору, з реєстраційними номерами « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль марки «HYUNDAI», моделі «І30» червоного кольору, з реєстраційними номерами « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 ; ключ від автомобілю марки «HYUNDAI», моделі «І30» червоного кольору, з реєстраційними номерами « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 .

Клопотання мотивоване тим, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002331 від 20.11.2023, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.11.2023 приблизно о 08 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 39, працівниками поліції у складі «Рубін-703» було зупинено автомобіль марки «Hundai I30» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , яка надала реєстраційний документ на автомобіль, колір якого не відповідав вимогам стандарту, а також на автомобілі було виявлено ознаки підробки VIN-номерів.

В ході огляду місця події від 20.11.2023, проведеного за адресою м. Київ, вул. Олени Теліги, 39, виявлено та вилучено: автомобіль марки «HYUNDAI», моделі «І30» червоного кольору, з реєстраційними номерами « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «І30» червоного кольору, з реєстраційними номерами « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_4 ; ключ від автомобілю марки «HYUNDAI», моделі «І30» червоного кольору, з реєстраційними номерами « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 .

В подальшому, 20.11.2023 дізнавачем ВД Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надано доручення про евакуацію автомобілю марки «HYUNDAI» моделі «І30» червоного кольору, з реєстраційними номерами « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль марки «HYUNDAI», моделі «І30» червоного кольору, з реєстраційними номерами « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 , з одним ключем від автомобілю марки «HYUNDAI», моделі «І30» червоного кольору, з реєстраційними номерами « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 на штрафний майданчик за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20-Б.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що на електронну скриньку департаменту патрульної поліції Рівненської області надійшла заява від ОСОБА_6 , з приводу того, шо мобільний додаток «Дія» прийшло повідомлення, що в місті Києві на її транспортний засіб «HYUNDAI» моделі «І30» червоного кольору, з реєстраційними номерами « НОМЕР_1 » складено адміністративний протокол, внаслідок чого виникли підстави, що в місті Києві їздить двійник. Під час перевірки по відеокамерам безпечного міста встановлено, що дійсно по місту Києву пересувається аналогічний транспортний засіб, у зв`язку з чим ДПП у місті Києві внесені відомості до ІПНП «Гарпун» розшук.

Також Управління патрульної поліції надало: копію заяви від громадянки ОСОБА_6 в якій зазначається, що 03.11.2023 остання отримала сповіщення у додатку «Дія» про порушення ПДР в Київській області, однак вона проживає та перебуває у Рівненській області; фототаблицю ТЗ марки «Hundai I30» реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким керує ОСОБА_7 ; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «І30» червоного кольору, з реєстраційними номерами « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 .

Під час візуального огляду вилученого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «І30» червоного кольору, з реєстраційними номерами « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «І30» червоного кольору, з реєстраційними номерами « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 , що надала ОСОБА_7 , виявлено розбіжності.

06.12.2023, розглянуто клопотання про арешт майна, та слідим суддею винесена ухвала про відмову у задоволенні клопотання.

06.12.2023 після розгляду клопотання, органом досудового розслідування отримано висновок експерта № СЕ-19/111-23/63171-ДД, дослідженням якого встановлено, що бланк свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_3 на автомобіль марки «Hyundai I30» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Постановою дізнавача Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 від 20.11.2023 та постановою дізнавача Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 від 07.12.2023 у кримінальному провадженні №0001743 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Відтак, з метою збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на вищезазначене майно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому викладених.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання та зазначив, що вилучене майно набуте ОСОБА_5 на законних підставах та не має жодного значення для даного кримінального провадження. Накладення арешту на вказане майно буде порушувати право ОСОБА_5 на мирне володіння вказаним майном, крім того зазначив, що власниця вказаного автомобіля за необхідності може надати автомобіля для огляду у будь який момент.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у провадженні Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001743 від 29.08.2023, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою дізнавача Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 від 20.11.2023 та постановою дізнавача Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 від 07.12.2023 у кримінальному провадженні №0001743 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя також бере до уваги, те що висновками експерта було встановлено факт підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також щодо внесення змін до ідентифікаційного номеру кузова.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановами дізнавача від 20.11.2023 та 07.12.2023, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002331 від 20.11.2023, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно яке вилучене під час огляду місця події 20.11.2023, проведеного за адресою м. Київ, вул. Олени Теліги, 39, а саме, на:

-автомобіль марки «HYUNDAI», моделі «І30» червоного кольору, з реєстраційними номерами « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль марки «HYUNDAI», моделі «І30» червоного кольору, з реєстраційними номерами « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 ;

-ключ від автомобілю марки «HYUNDAI», моделі «І30» червоного кольору, з реєстраційними номерами « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1