Номер провадження: 11-сс/813/1738/23
Справа № 494/300/22 1-кс/494/605/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

апелянта ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2023 року в рамках кримінального провадження №0000222, внесеного до ЄРДР 18.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,-

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у поновленні строку на оскарження постанови дізнавача ОСОБА_7 від 31.08.2023 року про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілою в рамках кримінального провадження №0000222, внесеного до ЄРДР 18.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що відсутні підстави для поновлення процесуального строку, оскільки аналогічні клопотання неодноразово розглядалися слідчим суддею, за результатами розгляду яких були винесенні рішення слідчого судді від 28.09.2023 року та 05.10.2023 року, які набули статусу остаточних, в яких надано правову оцінку доводам клопотання про поновлення строку.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що не погоджується з ухвалою слідчого судді та вважає її необґрунтованою, зокрема, стверджує, що:

- скарга подана в рамках кримінального провадження №0000222, однак слідчий суддя розглянув скаргу в іншому кримінальному провадженні, а саме №0000466;

- копію оскарженої постанови апелент отримав 22.09.2023 року, засобами поштового зв`язку. Після чого, 26.09.2023 року було подано скаргу до слідчого судді, яка була повернута ухвалою від 28.09.2023 року. Вслід, 02.10.2023 року було подано повторну скаргу до слідчого судді, яка ухвалою від 05.10.2023 року була знову повернута апелянту. Натомість, 09.10.2023 року апелянт втретє звернулась до слідчого судді зі скаргою, за наслідком якої постановив оскаржену ухвалу, тому вказане свідчить про те, що строк на оскарження попущено з поважних причин;

- ухвала слідчого судді від 05.10.2023 року наразі оскаржує в апеляційному порядку.

На підставі наведено просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою поновити строк на оскарження постанови дізнавача від 31.08.2023 року та повернути матеріали скарги для розгляду по суті до суду першої інстанції.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апелянт підтримала доводи та вимоги поданої апеляційної скарги, просила ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову.

Від прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та просив відмовити у задоволені апеляційної скарги. Крім того, зазначив, що копію постанови було скеровано апелянту 11.09.2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Пункт 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає право оскарження рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Вимогами ч. 1 ст. 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора чи дізнавача передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд повертає скаргу у разі, якщо : 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Правило дотримання десятиденного строку для подання скарги у порядку ст. 303 КПК України має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб перегляд процесуальних рішень розглядалися впродовж розумного строку, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Визначені кримінальним процесуальним законом межі задля оскарження процесуальних дій надають учасникам кримінального провадження достатній строк для роздумів, протягом якого вони мають право, у разі необхідності, подати відповідну скаргу, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.

Із наданих матеріалів справи убачається, що 09.10.2023 року ОСОБА_6 подала до Березівського районного суду Одеської області скаргу на постанову дізнавача ОСОБА_7 від 31.08.2023 року про відмову у визнанні потерпілою в рамках кримінального провадження №0000222, внесеного до ЄРДР 18.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України (а.с.1-3,30 т.1).

Крім того, у поданій скарзі порушувала питання щодо поновлення строку на оскарження постанови, яке обґрунтовувала наступним. Копію постанови від 31.08.2023 року, ОСОБА_6 отримала 22.09.2023 року засобами поштового зв`язку. Після чого, 26.09.2023 року (на 4 день) було подано скаргу до слідчого судді, яка була повернута ухвалою від 28.09.2023 року, яка була отримана скаржником 29.09.2023 року. Однак, 02.10.2023 року було подано повторну скаргу до слідчого судді, яка ухвалою від 05.10.2023 року була знову повернута ОСОБА_6 (зворот а.с.2 т.1).

Підставою для відмови у поновленні строку на оскарження постанови дізнавача ОСОБА_7 від 31.08.2023 року в рамках кримінального провадження №0000222, внесеного до ЄРДР 18.12.2021 року, слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі зазначено, що аналогічні клопотання неодноразово розглядалися слідчими суддями, за результатами розгляду яких були винесенні рішення слідчого судді від 28.09.2023 року та 05.10.2023 року, які набули статусу остаточних, в яких надано правову оцінку доводам клопотання про поновлення строку.

Згідно ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України передбачено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки (ст. 116 КПК України).

Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Отже, у клопотанні про поновлення строку, ініційованому учасником кримінального провадження, має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Тому, при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження постанови про зупинення досудового розслідування, судом мають враховуватися такі обставини, як: тривалість процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Поважність причин пропуску має довести особа, яка заявила клопотання про поновлення їй процесуального строку на оскарження

Апеляційний суд звертає увагу, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої прокурором, слідчим чи дізнавачем постанови.

Відповідно до вимог ч. 1 і ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У скарзі, яка подана втретє, ОСОБА_6 вказувала, що постанову дізнавача ОСОБА_7 від 31.08.2023 року в рамках кримінального провадження №0000222, внесеного до ЄРДР 18.12.2021 року, отримала 22.09.2023 року, що підтверджує копією конверту (а.с.6 т.1). Після чого, 26.09.2023 року було подано першочергову скаргу.

Слід зазначити, що з аналізу статті 220 КПК України убачається, що обов`язок направлення копії постанови про відмову у задоволенні клопотання сторони кримінального провадження покладений на дізнавача, слідчого або прокурора, в залежності ким вона постановлена.

Так, прокурором до своєї заяви додано копію супровідного листа від 31.08.2023 року № 62/ф-227 згідно якого апелянту було скерована копію постанови дізнавача ОСОБА_7 від 31.08.2023 року про відмову у визнання потерпілим, а також копію реєстру відправленої кореспонденції, на якому міститься датований штемпель відділення поштового зв`язку від 11.09.2023 року.

Слід зазначити, що будь-яких доказів, щодо дати отримання ОСОБА_6 копії оскаржуваної постанови прокурором не надано.

Як зазначалось раніше, до скарги ОСОБА_6 надала копію оскарженої постанови та конверт, в якому було надіслано постанову (а.с. 4-6 т.1), на якому зазначено вихідним номер ф-227, а також міститься відтиск датованого штемпеля відділення поштового зв`язку, а з урахуванням документів наданих прокурором, достеменно можна встановити, що копія оскаржуваної постанови від 31.08.2023 року була надіслана ОСОБА_6 11.09.2023 року.

При цьому, з урахуванням нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Мініфраструктури України № 958 від 28.11.2013 р., та беручи до уваги строк, який пройшов з моменту відправлення відповідного листа до моменту звернення до слідчого судді зі скаргою, колегія суддів вважає, що лист, відправлений 11.09.2023 року, може бути отриманий ОСОБА_6 22.09.2023 року, як зазначає остання у скарзі, оскільки інших належних та допустимих доказів, що можуть спростувати вказані твердження, відсутні.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, не дав належної оцінки обставинам, які зазначалися скаржником, а відтак, дійшов помилкового висновку про відмову у поновлені процесуального строку, зважаючи на те, що кримінальним процесуальним законом непередбачено обов`язку для заявника надавати слідчому судді документи, які підтверджують дату отримання процесуального рішення, що оскаржується. У свою чергу, слідчий суддя у випадку сумнівів щодо тверджень апелянта щодо дати отримання постанови, не вправі був обмежувати особу у доступі до правосуддя, а повинен перевірити дотримання скаржником 10-денного строку у судовому засіданні шляхом витребування додаткових доказів.

За таких обставин, для ОСОБА_6 строк, передбачений ст.304 КПК України слід відраховувати з 22.09.2023 року. Разом з тим, наведені апелянтом доводи про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови дізнавача від 31.08.2023 року, є об`єктивно непереборними та поважними і дають підстави для поновлення строку на її оскарження, оскільки першочергова скарга була подана 26.09.2023 року (4 день після отримання копії постанови), яка була повернута ухвалою слідчого судді від 28.09.2023 року (справа № 494/300/22; провадження № 1-кс/494/589/23); після чого, 02.10.2023 року було подано повторну скаргу, яка ухвалою слідчого судді від 05.10.2023 року була знову повернута апелянту (справа № 494/300/22; провадження № 1-кс/494/593/23).

Аналізуючи конкретні обставини справи, апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді про відмову у поновлені строку на оскарження постанови дізнавача ОСОБА_7 від 31.08.2023 року в рамках кримінального провадження №0000222, внесеного до ЄРДР 18.12.2021 року, є необґрунтованими, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Також, слід зазначити, що посилання суду про те, що аналогічні клопотання неодноразово розглядалися слідчим суддею, за результатами розгляду яких були винесенні рішення слідчого судді від 28.09.2023 року та 05.10.2023 року про повернення скарг, в яких надано правову оцінку доводам клопотання про поновлення строку, є необґрунтованим, оскільки згідно ч. 7 ст. 399 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що в ухвалі слідчого судді невірно зазначено № кримінального провадження, тобто замість вірного кримінального провадження №0000222, зазначено №0000466.

У зв`язку з наведеним колегія суддів визнає ухвалу слідчого судді такою, яка у порядку п.2 ч.3 ст.407 КПК України підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про визнання скарги ОСОБА_6 такою, що підлягає розгляду, з її поверненням для розгляду до суду першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 24, 117, 303, 304, 370, 404, 407, 409, 410, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2023 року в рамках кримінального провадження №0000222, внесеного до ЄРДР 18.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 на постанову дізнавача ОСОБА_7 від 31.08.2023 року про відмову у визнанні потерпілою в рамках кримінального провадження №0000222, внесеного до ЄРДР 18.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, визнати такою, що підлягає розгляду, та повернути скаргу для її розгляду по суті до Березівського районного суду Одеської області, іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3