Справа № 559/10/24
Провадження № 1-кс/559/24/2024
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

06 січня 2024 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно клопотання слідчого слідчого відділення Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене керівником Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000042 від 15 серпня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 04.03.2024 із визначенням розміру застави у виді 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Підгайці, Дубенського району, Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 05.01.2024 надійшло вищевказане клопотання.

Виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація кримінального правопорушення та обґрунтування клопотання

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 24 липня 2023 року близько 17 год. 44 хв., перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», вільний виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного збагачення під час телефонної розмови та листування у мобільному додатку «WhatsApp» із ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, висунув ОСОБА_8 пропозицію про надання послуги із організації незаконного перетину державного кордону України під приводом фіктивного оформлення ОСОБА_8 документів, які дадуть можливість безперешкодного виїзду військовозобов`язаного за межі України, за грошові кошти в загальній сумі 8800 доларів США, зобов`язуючись надавати ОСОБА_8 , за необхідності, поради та консультації із вказаних питань, а також надати документи, які б могли підтвердити факт його інвалідності чи непридатності до військової служби, для пред`явлення службовим особам відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також безпосередньо при перетині державного кордону України.

В подальшому, 14 вересня 2023 року близько 10 год. 35 хв. ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, одержав частину грошових коштів в сумі 4400 доларів США (що еквівалентно 160901,84 грн. згідно з курсом Національного банку України) від ОСОБА_8 за фіктивне оформлення документів, які дадуть можливість безперешкодного виїзду військовозобов`язаного за межі України; інформував останнього щодо порядку оформлення таких документів, та шляхом фотографування паспорту громадянина України, картки фізичної особи - платника податків та приписного посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , отримав документи, які в подальшому використовувались для оформлення фіктивних документів.

Окрім цього, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, починаючи з 26 грудня 2023 року під час телефонних розмов та листування у мобільному додатку «WhatsApp» повідомив ОСОБА_8 щодо готовності документів для безперешкодного перетину державного кордону за межі України, та зобов`язався надати їх оригінали ОСОБА_8 в найближчий час.

04 січня 2024 року приблизно о 19 год. 45 год. ОСОБА_5 , продовжуючи злочинну діяльність, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в автомобілі марки «BMW» моделі «530D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, одержав другу частину обумовлених раніше грошових коштів в сумі 4400 доларів США (що еквівалентно 167 709,96 грн згідно з курсом Національного банку України) від ОСОБА_8 за фіктивне оформлення документів, які дадуть можливість безперешкодного виїзду військовозобов`язаного за межі України, а саме - щодо непридатності до військової служби ОСОБА_8 зі зняттям з військового обліку, а також сприяння в незаконному переправленні останнього через державний кордон України порадами та надання засобів.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у організації незаконного переправлення особи через державний кордон України та сприяння в незаконному переправленні особи через державний кордон України порадами та надання засобів, вчиненому з корисливих мотивів.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме:

1)протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.08.2023;

2)протоколом огляду покупця від 14.09.2023;

3)протоколом огляду (помітки) грошей від 14.09.2023;

4)протоколом за результатами контролю за вчиненням злочину;

5)протоколом за результатами проведення НСРД - спостереження за особою;

6)протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних інформаційних систем;

7)протоколом за результатами проведення НСРД - аудіоконтроль особи;

8)протоколом за результатами проведення НСРД - аудіо-, відеоконтроль особи;

9)протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж;

10)протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_8 ;

11)протоколу огляду речей від 29.12.2023;

12)протоколом затримання ОСОБА_5 від 04.01.2024, під час якого в ході обшуку особи було вилучено мобільний телефон та грошові кошти;

13)протоколом обшуку автомобіля марки «BMW» моделі «530D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , від 04.01.2024, під час якого було вилучено грошові кошти, які використовувались для проведення оперативної закупки.

04 січня 2024 року, о 19 годині 49 хвилин, в порядку ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , а також 05 січня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. Переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , маючи зв`язки із посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України та володіючи інформацією щодо перетину кордону України в обхід заборон, може собі оформити фіктивні документи щодо непридатності до військової служби, з подальшим зняттям з військового обліку та таким чином перетнути кордом. Враховуючи це, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду шляхом зміни свого місця проживання у іншому регіоні або за межами України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тим самим затягуючи досудове розслідування чи судовий розгляд даного кримінального провадження. Крім того, в ході обшуку автомобіля марки «BMW» моделі «530D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , було вилучено тимчасове посвідчення військовозобов`язаної особи № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , згідно якого останній є обмежено придатним.

2. Назаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Даний ризик (передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 зможе впливати, шляхом погроз на свідків, посадових осіб територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (понятих які були присутні під час проведення слідчих дій), а також на особу, яка проводила оперативну закупку з метою зміни ними показів у якості свідка, при їх допиті судом першої інстанції, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), що обґрунтовується тим, що відносно ОСОБА_5 на розгляді Бродівського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000193 від 11 липня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Проте, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, та знову вчинив злочин пов`язаний із організацією незаконного переправлення особи через державний кордон України та сприяння в незаконному переправленні особи через державний кордон України порадами та надання засобів, вчиненому з корисливих мотивів. Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 може бути причетний до вчинення злочинів щодо сприяння іншим особам в незаконному перетині військовозобов`язаних за межі України. Вище викладене може свідчити про те, що ОСОБА_5 являється суспільно-небезпечною собою, та потребує ізоляції від суспільства, а тому у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_5 може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки ризики вчинення такого кримінального правопорушення достатньо великі.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчиненні іншого кримінального правопорушення необхідно обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дев`яти років, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 може бути застосований.

З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, а також належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину та обставин вчинення злочину.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Враховуючи особу підозрюваного, всі обставини вчинення даного кримінального правопорушення, зокрема, те, що ОСОБА_5 за вчинення неправомірних дій отримував від військовозобов`язаних осіб грошові кошти сумі понад 8000 доларів США (що еквівалентно понад 304329,6 грн. згідно з курсом Національного банку України), а також те, що гроші кошти за незаконну діяльність підозрюваного в ході проведення обшуку житла виявлено не було, слідчий вважає за доцільне визначити розмір застави у виді не менше 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів підозрюваний ОСОБА_9 отримав 05.01.2024 о 12 год. 35 хв.

Доводи сторін

Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні пояснила, що оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі не менше 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в решті клопотання слідчого підтримала із викладених у ньому підстав.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання. Просив врахувати наявність стійких соціальних зв`язків у ОСОБА_5 - дружина та дворічний син, місця реєстрації та проживання жодного разу не змінював. Під час розгляду кримінального провадження Бродівським районним судом було застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби, який жодного разу ОСОБА_5 не порушувався. Вину ОСОБА_5 визнає та має на меті співпрацювати зі слідством. Вирок за результатами розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст.332 КК України Бродівським районним судом не винесено, тому на думку захисника, наявність цього кримінального провадження не повинно враховуватися під час розгляду даного клопотання. Просив обрати більш м`який запобіжний захід, а саме, у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що своєї участі у вчиненні кримінального правопорушення не заперечує, вину визнає, зі слідством співпрацювати буде, впливати наміру на свідків не має. На вчинення кримінального правопорушення пішов не розуміючи усієї ситуації, хотів заробити трішки грошей та допомогти людям перетнути кордон. За вчиненні дії(його роботу) йому особисто мало бути лише 800 доларів, а решта суми 8000 доларів мали отримати люди, які виготовляли документи. Просив не обирати запобіжний захід тримання під вартою та надати йому можливість перебувати зі своєю сім`єю. Подібного вчиняти не буде, цінує свою сім`ю.

Мотивація суду

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного, захисника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Положення ст.5 Конвенції передбачають, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України», ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дев`яти років, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 може бути застосований.

Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в підозрюваного ОСОБА_5 хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у слідчого судді - немає.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

04 січня 2024 року, о 19 годині 49 хвилин, в порядку ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , а також 05 січня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

На стадії досудового розслідування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), § 32), як у даному випадку, оскільки термін «обґрунтована» залежить від усіх обставин справи, але факти, які викликають підозру, не повинні бути ж такого рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть пред`явлення обвинувачення («Мерабішвілі проти Грузії [ВП]» (Merabishvili v. Georgia [GC], § 184).

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Отже, не вдаючись в оцінку даних доказів та зібраних на досудовому слідстві відомостей, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Наявність відповідних ризиків того, що підозрюваний може вчинити певні дії, передбачені ст. 177 КПК України є припущенням, але з певною значною долею вірогідності. Натомість сторона обвинувачення має довести можливість такого припущення не загальними міркуваннями, а конкретними фактами та обставинами, які підтверджуються відповідними доказами.

На переконання слідчого судді, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено, а в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України(Переховуватися від органів досудового розслідування та суду); п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України(Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні); п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення та.

Щодо недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

На переконання слідчого судді стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Обставини, передбачені ч.1 ст. 178 КПК України та враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Слідчим суддею враховується, що відносно ОСОБА_5 на розгляді Бродівського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000193 від 11 липня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Проте, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, та знову вчинив злочин пов`язаний із організацією незаконного переправлення особи через державний кордон України та сприяння в незаконному переправленні особи через державний кордон України порадами та надання засобів, вчиненому з корисливих мотивів.

Мета застосування запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та унеможливлення ризиків, передбачених п. 1, п.3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Висновки слідчого судді.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми КПК України, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, стан здоров`я, сімейний стан(одружений), майновий стан (не працює), особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні під час дії воєнного стану на території України умисного тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із організацією незаконного переправлення через державний кордон України та сприянні в незаконному переправленні через державний кордон України військовозобов`язаних осіб, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, вагомість наведених доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та недоцільність застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, а також, зважаючи на доведеність прокурором та слідчим наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити. Саме такий запобіжний захід сприятиме забезпеченню виконанню ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному враховуються положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, наявні по справі реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи підозрюваного. Так, з урахуванням обставин, більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать його належної поведінки.

Вирішення питання щодо визначення розміру застави.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, частиною п`ятою статті 182 КПК України встановлено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справи «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, позицію сторони обвинувачення, обставини вчиненого даного кримінального правопорушення, зокрема, те, що ОСОБА_5 за вчинення неправомірних дій отримував від військовозобов`язаних осіб грошові кошти сумі понад 8000 доларів США (що еквівалентно понад 304 329,6 грн. згідно з курсом Національного банку України), а також те, що гроші кошти за незаконну діяльність підозрюваного в ході проведення обшуку житла виявлено не було, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб

Щодо обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначається, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу, будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків, зокрема:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт для виїзду за кордон, та у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

- утримуватись від будь-якого спілкування із свідками у кримінальному провадженні, в тому числі за допомогою телефонних розмов, листувань за допомогою соціальних мереж та через третіх осіб;

- не відвідувати місця продажу алкогольних напоїв на розлив.

Строк тримання під вартою

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду, про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання - з моменту затримання.

Підозрюваного ОСОБА_5 було затримано 04 січня 2024 року, о 19 годині 49 хвилин, в порядку ст.208 КПК України.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № №0000042 закінчується 04.03.2024.

Таким чином, строк дії ухвали суду, про тримання під вартою необхідно встановити до 04.03.2024 19 год. 49 хв. враховуючи те, що взяттю під варту ОСОБА_5 передувало затримання.

Значення висновків, що містяться в ухвалі про застосування запобіжних заходів

Висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене керівником Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000042 від 15 серпня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 04.03.2024 із визначенням розміру застави у виді 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Підгайці, Дубенського району, Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 - 19 год. 49 хв. 04 січня 2024 року.

Встановити заставу у межах 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду за наступними реквізитами:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ)26259988
Банк отримувачаДКСУ, м.Київ
Код банку отримувача (МФО)820172
Рахунок отримувачаUA0010559

За умови внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт для виїзду за кордон, та у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

- утримуватись від будь-якого спілкування із свідками у кримінальному провадженні, в тому числі за допомогою телефонних розмов, листувань за допомогою соціальних мереж та через третіх осіб;

- не відвідувати місця продажу алкогольних напоїв на розлив.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор», а копія документу до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого суддю Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_5 з моменту звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави до 04.03.2024.

Роз`яснити, що у разі невиконання зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області та начальнику ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000042.

Ухвала про застосування запобіжного заходу - взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_5 .

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні повідомити родичів ОСОБА_5 про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали встановити до 19 год. 49 хв. 04 березня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду

Рівненської області ОСОБА_1