Справа № 509/2829/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду смт.Овідіополь матеріали кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2019 р. до Овідіопольського районного суду надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000673 від 11.04.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України (справа №509/2829/19).

02.03.2020 р. до Овідіопольського районного суду надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №001848 від 19.11.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (справа №509/1015/20).

04.02.2021 р. ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області, кримінальне провадження №509/2829/19 та кримінальне провадження №509/1015/20 об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний унікальний номер справи №509/2829/19.

11.02.2021 р. об`єднане кримінальне провадження (справа №509/2829/19) протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи розподілено у провадження судді ОСОБА_1

15.02.2021 р., ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області призначено підготовче судове засідання у кримінальній справі №509/2829/19.

22.02.2023 р. на адресу суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінальних проваджень через сплив строків давності встановлених законом притягнення обвинуваченого до відповідальності та у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного п.1 ч.2 ст.219 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник та обвинувачений клопотання підтримали та просили задовольнити.

Потерпілі, які у встановленому порядку були оповіщені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальні акти та додатки до них, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

За змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма і положення ст. 49 КК є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне клопотання.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000673 від 11.04.2019 р., ОСОБА_5 обвинувачується у заволодінні шляхом обману, грошовими коштами ОСОБА_6 на загальну суму 38658 грн., які привласнив та розпорядився як своїми власними, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, санкцією якої передбачене покарання у вигляді штрафу у розмірі від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Отже кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України на момент розгляду справи є кримінальним проступком, а у відповідності до ст.49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності з дня вчинення особою такого проступку на даний час вже закінчилися.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України, мало місце 15.06.2018 р.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Обвинувачений ОСОБА_5 надав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 29.07.2021 по справі № 552/5595/18 наголошує, що визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже визнання чи невизнання вказаною особою свої вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такогозвільнення звизнанням ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення. Крім цього, Суд звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, тобто з нереабілітуючих підстав, не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею, і не позбавляє потерпілих права звернутися до суду у порядку цивільного судочинства.

Отже, наявні всі необхідні умови для закриття кримінального провадження №0000673 від 11.04.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти такі рішення:

- «закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4- 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу».

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України: «Кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

- після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.»

Згідно п. 2 абз. 3 ч. 1 статті 219 КПК України «Строки досудового розслідування»:

- «Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом».

Досудове розслідування повинно бути закінчено:

2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину».

2. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати:

2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості.

26.12.2019 р. слідчим СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, ОСОБА_7 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №001848 від 19.11.2019 р., складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, яке у цей же день погоджено з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 .

Супровідним листом за вих. №11 від 08.01.2020 р. на адресу Голови Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (11.01.2020 р. фактичне надходження листа), слідчий ОСОБА_7 надіслала повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 26.12.2019 р., про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

11.01.2020 р., ОСОБА_5 , отримано від працівників сільради повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, з порушенням порядку вручення повідомлення про підозру, а саме порушено вимоги ч.ч.1, 2 ст.287 КК України.

Слідчим ОСОБА_7 порушено вимоги ч.1 ст.278 КПК України, яким передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим, або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень.

ОСОБА_5 , 13.01.2020 р. прибув до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, для з`ясування причин вручення письмового повідомлення, так як постійно перебував за своїм місцем мешкання, завжди з`являвся за викликами слідчого та судовими викликами та мав можливість вручення підозри, в подальшому був затриманий на підставі ухвали слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області та примусово утримувався в Овідіопольському ВП ГУНП в Одеській області 13.01.2020 р. з 10-ої до 17-ої години.

В матеріалах кримінального провадження №001848 від 19.11.2019 р., відсутня інформація про ініціювання слідчим та продовження строків досудового розслідування, складення повідомлення про підозру ОСОБА_5 26.12.2019 р., затвердження обвинувального акту прокурором ОСОБА_9 28.02.2020 р., має місце здійснення досудового розслідування у строк понад 2 місяці.

Кримінальне провадження №0001957 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.190 КК України було зареєстровано 18.09.2018 р. за заявами потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 14.09.2018 р. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у цих кримінальних правопорушеннях у рамках іншого кримінального провадження №001848 від 19.11.2019 р., виділеного прокурором ОСОБА_8 слідчим ОСОБА_7 датовано 26.12.2019 р.

У відповідності до вимог частини 2 статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.190 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Положеннями частини 1 ст. 283 КПК передбачено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Частиною 2 пунктом 1 вище згаданої статті встановлено, що прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:

- закрити кримінальне провадження;

- звернутися до суду з Клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

- звернутися до суду з Обвинувальним актом, Клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, на підставі аналізу ст.ст. 283, 284, п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 219, п. 2 ч. 3 ст. 314, п. 10 ч. 1 ст. 284, п. 2 абз. 3 ч. 1 статті 219 КПК України та з огляду на матеріали кримінального провадження, суд приходить до обґрунтованого переконання, що закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), яка згідно з частиною першою ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 ст. 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно до вимог частини 2 ст. 28 КПК, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення», критеріями для визначення розумності строків під час кримінального провадження є складність кримінального провадження; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень (частина третя статті 28 КПК).

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини складність кримінального провадження визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження; кількості учасників провадження (потерпілих, свідків тощо); правової кваліфікації кримінального правопорушення; наявності на момент початку досудового розслідування відомостей щодо конкретної особи, яка ймовірно вчинила кримінальне правопорушення; характеру обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні; меж доказування; обсягу матеріалів досудових розслідувань, що об`єднані в одному провадженні; необхідності призначення експертиз, їх складності; обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для всебічного та повного дослідження обставин кримінального правопорушення; необхідності отримання міжнародної допомоги в рамках кримінального провадження тощо.

Як зазначалось вище, інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, відноситься до нетяжких злочинів за ч. 2 ст.12 КК України, підозрюваним по даної справі він є один. Характер обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та обсяг матеріалів досудового розслідування не є значним.

Обсяг та специфіка процесуальних дій, проведених органом досудового слідства для всебічного та повного дослідження обставин даного кримінального правопорушення суд також вважає не великим.

Крім того, в даній Постанові Пленуму зазначено, що оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати належне виконання ними своїх процесуальних обов`язків (зокрема, щодо явки за викликом слідчого, прокурора, судовим викликом; дотримання умов обраного запобіжного заходу; надання у передбачених законом випадках доказів тощо); існування випадків зловживання процесуальними правами тощо. При цьому слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.

Окрім того, в згаданій Постанові вказано, що оцінюючи спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень, слід враховувати послідовність та своєчасність здійснення процесуальних дій; наявність періодів бездіяльності (не активності), причини якої мають з`ясовуватись у кожному конкретному провадженні; своєчасність повідомлення особи про підозру; обґрунтованість відкладення та зупинення кримінального провадження; характер та ефективність дій, спрямованих на прискорення кримінального провадження тощо (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 згаданої статті встановлено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Також, вимогами ч. 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Враховуючи викладене, суд приходить до обгрунтованого висновку, про необхідність закриття кримінального провадження №001848 від 19.11.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України

Керуючись ст.ст.219,284,314 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ст.190 ч.1 КК України - закрити в зв`язку зі спливом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.2 КК України - закрити в зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі семі днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1