Справа № 712/9998/23
Провадження № 1-кс/712/4598/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Про застосування запобіжного заходу у вигляді

тримання під вартою

16 вересня 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 м. Черкаси клопотання слідчого слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002950 від 15.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за підозрою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Слов`янськ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, такого, що не має на утриманні неповнолітніх дітей, який інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не являється, зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :

16.09.2023 до Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся слідчий слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002950 від 15.09.2023 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2023 близько 02:00, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_8 скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, перелізши через паркан, незаконно проник на територію будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, знаходячись на території вказаного домоволодіння, незаконно, через дверцята, проник до автомобіля «Volkswagen Toureg» державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований на території поруч з будинком, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому не одноразово продовжений, зокрема Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 та затверджений Верховною Радою України, з підлокітника автомобіля викрав чуже майно, а саме: грошові кошти в розмірі 40 000 тисяч гривень, паспорт громадянина України, водійське посвідчення та ідентифікаційний код на ім`я потерпілого ОСОБА_9 , ключі від місця роботи потерпілого та 4 пачки сигарет «Parliament Silver Super Slims». Після чого з даним майном з місця злочину зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше володіння особи, вчинене в умовах воєнного стану.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення;

- даними протоколу огляду місця події;

- даними протоколу допиту свідків;

- даними протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України;

- даними протоколу огляду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183

КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартоюзастосовується до раніше судимої особи, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. У свою чергу ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

2) можливий незаконний вплив на потерпілого, свідків.

3) можливе перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином;

4) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 за його словами проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Наявність міцних соціальних зв`язків, які б утримували його в м. Черкаси, не виявлена, тому в разі не обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик незаконного впливу на потерпілого в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 фактично перебуває в м. Черкаси, де проживають свідки, потерпілий, підозрюваний знає про місце роботи потерпілого, у зв`язку з цим, він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на них шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни показань наданих потерпілим, свідками, на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_5 обґрунтовується тим, що останній, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, не має власного, постійного джерела доходів, про що свідчить відсутність працевлаштування, як джерела законного доходу, у зв`язку із чим може вчинити інші аналогічні злочини, в тому числі злочини проти власності.

Одночасно, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що вчинений в умовах воєнного стану.

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан, запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому продовжений Указом Президента України за № 133/2022 від 14.03.2022 до 25.04.2022 включно та Указом Президента України за № 341/2022 від 17.05.2022 до 23.08.2022 включно, Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 до 23.11.2022 включно та Указом Президента України за № 451/2023 від 26.07.2023.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; запобігати спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Натомість органом досудового розслідування встановлено неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваною, таких як: 1) особисте зобов`язання - оскільки він є найбільш м`яким запобіжним заходом та не передбачає будь-яких обмежень, у зв`язку з чим взагалі не забезпечить запобіганню вказаних у клопотанні ризиків; 2) особиста порука оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків та стосовно ОСОБА_5 не надходило від осіб, які заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків; 3) застава оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків, а також відсутні відомості про те, майновий та сімейний стан підозрюваної дає їй можливість внести за себе заставу; 4) домашній арешт - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних у даному клопотанні ризиків.

Беручи до уваги, що він вчинив тяжкий злочин, і тому перебуваючи в статусі підозрюваного може вчиняти тиск свідків, потерпілого чи скоювати нові умисні злочини, переховуватися від органів поліції, суду, а також враховуючи відсутність офіційного працевлаштування та відсутність міцних сімейних та соціальних зв`язків, враховуючи суспільно небезпечний характер діянь, з метою припинення злочинної діяльності та забезпечення його належної поведінки, виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з ізоляцією особи від суспільства не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, просить задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити з мотивів, викладених у клопотанні, та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання.

Захисник адвокат ОСОБА_6 , що діє на підставі доручення про надання безоплатної правової допомоги зазначив, що не може не погоджуватися з думкою свого клієнта, але просив врахувати, що не всі ризики, які зазначені прокурором знайшли своє обґрунтування та вважає, що стосовно підозрюваного можливо обрати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, заслухавши сторін, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Під час судового розгляду, на обґрунтування даного клопотання та підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, слідчим, надані наступні докази.

З витягу з ЄРДР № 0002950 від 15.09.2023, внесені відомості за заявою потерпілого ОСОБА_9 з яких вбачається, що зареєстровано кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України. Підозру пред`явлено ОСОБА_5

ОСОБА_5 затриманий 15.09.2023 року, в порядку ст. 208 КПК України.

15.09.2023 ОСОБА_5 пред`явлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

З протоколу огляду місця події від 15.09.2023 вбачається, що місцем вчинення злочину є територія приватного будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , допитані 15.09.2023 показали, що під час несення служби у добовому наряді був зупинений ОСОБА_8 , у якого була сумка темного кольору та одяг. При перевірці документів останній пояснив, що він разом зі своїм знайомим ОСОБА_12 скоїв крадіжку за адресою: АДРЕСА_2 з автомобіля «Volkswagen Toureg», що належав ОСОБА_9 та викрали звідти 40 000 грн.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевказане слідчий суддя зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи. Позбавлення свободи не обмежується класичним випадком тримання під вартою після арешту або засудження, а може мати багато інших форм (Guzzardi проти Італії, § 95). Для того, щоб визначити, чи було особу «позбавлено свободи» у значенні статті 5, відправною точкою повинна бути її конкретна ситуація, і необхідно враховувати ряд критеріїв, таких, як тип, тривалість, наслідки і спосіб реалізації відповідного заходу (Guzzardi проти Італії, § 92; Medvedyev і Інші проти Франції, § 73; Creangг проти Румунії, § 91). Зобов`язання брати до уваги «різновид» і «спосіб імплементації» згаданого заходу дозволяє Суду враховувати особливий контекст і обставини, притаманні іншим обмеженням, ніж класичне ув`язнення в тюремній камері. Важливим фактором, який слід брати до уваги, є контекст, в якому цей захід застосовується, оскільки в сучасному суспільстві нерідко трапляються ситуації, коли громадськість може бути покликана змиритись з обмеженнями свободи пересування або особистої свободи задля загального блага (Nada проти Швейцарії, § 226; Austin і Інші проти Сполученого Королівства. Поняття позбавлення свободи за змістом статті 5 § 1 містить як об`єктивний елемент поміщення людини у певний обмежений простір на значний період часу, так і додатковий суб`єктивний елемент, який полягає в тому, що людина не давала чинної згоди на таке поміщення (Storck проти Німеччини, § 74; Stanev проти Болгарії, § 117). Право на особисту свободу є занадто важливим в демократичному суспільстві, тому людина повинна мати можливість скористатися захистом, передбаченим Конвенцією, навіть якщо вона, можливо, сама дозволила взяти себе під варту, особливо, якщо ця людина не має достатньої дієздатності для того, щоб погодитись або не погодитись із запропонованими діями (H.L. проти Сполученого Королівства, § 90; Stanev проти Болгарії.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи, що положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі протии Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, враховуючи відомості про доказову базу, що надана до клопотання органом досудового розслідування та про сукупність обставин підозри, що інкримінується ОСОБА_5 , а також обсяг відомостей, щодо існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були повідомленні під час розгляду клопотання прокурором та знайшли своє підтвердження та обґрунтування - приходить до переконання, що висновки органу досудового розслідування щодо обґрунтованої підозри, викладені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного - не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

На переконання слідчого судді, суспільний інтерес у даній справі, полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а тому слід забезпечити виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігти процесуальним ризикам, які можуть наступити в разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а саме: переховування від досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання, можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, вірогідність незаконного впливу на свідків з метою примушування їх до зміни своїх показань та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Проаналізувавши заперечення та доводи захисника підозрюваного щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя прийшов до висновку про їх необґрунтованість та зазначає, що у даному кримінальному провадженні зазначені ним доводи не перевищують суспільного інтересу у даному кримінальному провадженні, який з урахуванням обставин злочину та його тяжкості є наявним в даній справі та полягає у повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування та розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень та запобігання процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши зміст клопотання і наявні матеріали кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: сукупність наявних відомостей про вчинення підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а саме позбавлення волі на строк до 8 років; вік та стан здоров`я підозрюваного, які не виключають можливості перебування його під вартою, відсутність жодних належних медичних відомостей чи письмових доказів, які б свідчили, що стан здоров`я підозрюваного не дозволяє, чи взагалі виключає можливість перебування в установі виконання покарань, а також врахувавши ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були зазначені слідчим і прокурором у клопотанні та повністю знайшли своє підтвердження під час судового засідання, зокрема ймовірність того, що підозрюваний у разі застосування стосовно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватись від органу досудового розслідування, суду задля уникнення кримінальної відповідальності, оскільки можливість уникнення покарання може бути для підозрюваного меншим злом ніж процедура його відбування у разі визнання його винним.

Також існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним чи продовження існуючого правопорушення, оскільки підозрюваний не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має.

Крім того, ризик незаконного впливу на потерпілого в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 фактично перебуває в м. Черкаси, де проживають свідки, потерпілий; підозрюваний обізнаний про місце роботи потерпілого, у зв`язку з цим, він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на них шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни показань наданих потерпілим, свідками, на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя вважає, що зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про недостатність застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя вважає доцільним обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 13.11.2023 включно.

Слідчий суддя також у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону розглянув й альтернативні триманню під вартою заходи забезпечення кримінального провадження відносно підозрюваного, передбачені ст. 176 КПК України, однак вважає, що слідчим і прокурором в судовому засіданні обґрунтовано було доведено, з посиланням на об`єктивні обставини справи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та сукупність встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слід прийти до висновку, що тримання підозрюваного під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити його належну поведінку.

У відповідності до положень ч.3 ст. 183 КПК України - суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У зв`язку з чим, при застосуванні у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначає заставу у розмірі запропонованому прокурором, тобто 30 розмірів прожиткового мінімуму на працездатну особу (2 684 грн. 00 коп.), що складає 80 520 грн. 00 коп., та з урахуванням матеріального становища підозрюваного та тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення є достатньою сумою для забезпечення виконання обов`язків, встановлених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 196-197 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002950 від 15.09.2023 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ "Черкаський слідчий ізолятор " на строк 60 днів, а саме: з 15.09.2023 року по 13.11.2023 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 80 520 грн. 00 коп.

У разі внесення застави, яка може бути внесена у будь-який момент, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися з місця проживання (тимчасового перебування), про яке негайно повідомити слідчого прокурора або суд, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматись від спілкування зі свідками по справі.

Попередити, що у разі не виконання даних обов`язків, згідно з ч. 8 ст. 182 КПК України, заставодавцем, а також якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору негайно, після її проголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді складено 18.09.2023 о 08.20 год.

Слідчий суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси ОСОБА_1