1-кс/205/1341/23
УХВАЛА

27 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001500 від 25.09.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, 2014 та 2021 років народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий:

-19.02.1998 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 45 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на два роки, штраф 170 грн.;

-12.04.2002 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ст. 69, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі;

-23.06.2006 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-02.04.2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-23.12.2013 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавленні волі;

-11.02.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-17.06.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, поглинуто покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2014 року до 3 років позбавлення волі;

-23.06.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України вказаним покаранням поглинуто покарання призначене вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2014 року, до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-05.12.2016 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком на 2 роки;

-13.02.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-29.05.2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано один місяць за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2016, до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано один місяць позбавлення волі за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.02.2017 року, до 3 років 2 місяці позбавлення волі. 24 жовтня 2019 року звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання;

-24.12.2020 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-14.01.2021 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-03.02.2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

-24.11.2021 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. 15.09.2023 звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуття строку покарання.

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшлозазначене клопотання, в якому слідчий просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 маючи кримінально протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою подальшого незаконного збуту його у місце позбавлення волі ДУ «Дніпровська виправна колонія (№ 89)» (далі ДУ «ДВК (№ 89)», що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 1А, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час та спосіб незаконно придбав наркотичний засіб «метадон», розфасований до п`яти сліп-пакетів. Після чого, сліп-пакети у кількості п`яти штук з наркотичним засобом «метадон» поміщено у поліетилен, який обмотано ліпкою стрічкою синього та чорного кольору, разом з металевими шайбами. Таким чином, наркотичний засіб «метадон» пристосовано до перекидання через зовнішню огорожу ДУ «ДВК (№ 89)», тобто, до збуту іншим особам.

Через невстановлений період часу, ОСОБА_6 вищевказаний згорток із наркотичним засобом «метадон», поклав до лівої передньої кишені джинсових штанів сірого кольору, одягнутих на ньому, тобто почав незаконно зберігати при собі наркотичний засіб з метою збуту, та попрямував вулицями міста Дніпра в напрямку ДУ «ДВК (№ 89)», з метою подальшого перекидання наркотичного засобу через зовнішню огорожу для передачі іншим особам.

25 вересня 2023 року близько 11 годин 20 хвилин ОСОБА_6 , зберігаючи при собі вище вказаний згорток із наркотичним засобом «метадон», продовжуючи свою кримінально - протиправну діяльність, реалізовуючи умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів, прибув на територію, прилеглу до зовнішнього периметру ДУ «ДВК (№ 89)», що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 1А, де мав намір перекинути наркотичні засоби через зовнішню огорожу на територію виправної колонії для передачі іншим особам.

Однак, ОСОБА_6 був зупинений співробітниками оперативного відділу ДУ «ДВК (№ 89)», яким повідомив, що має при собі наркотичний засіб «метадон».

В подальшому, 25 вересня 2023 року в період часу з 12 годин 43 хвилин до 12 годин 53 хвилин ОСОБА_6 , в присутності двох понятих чоловічої статті, добровільно, самостійно видав з лівої передньої кишені джинсових штанів сірого кольору, які були одягнені на ньому, згорток прозорого пакету, обмотаний ізолюючою стрічкою синього та чорного кольору з металевими шайбами в кількості три штуки, в якому знаходились п`ять сліп-пакетів, кожний обмотаний ізолюючою стрічкою чорного кольору, в яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору.

Під час досудового розслідування призначено та проведено судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. Так, згідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/33517-НЗПРАП від 26.09.2023 року, надана на експертизу 25.09.2023 року речовина масою 0,3139 г, містить наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон (фенадол) та дифенгідрамін (диметрол), який до наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів не відноситься. Дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми) відноситься до сильнодіючих лікарських засобів за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами. Маса метадону (фенадону) складає 0,1333 г. Маса дифенгідраміну (димедролу) становить 0,0287 г.

Так, маса наркотичного засобу «метадон», який незаконно придбав та зберігав з метою збуту ОСОБА_6 , складає 0,1333 г., що відповідно до таблиці «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, перевищує невеликі розміри, тобто більше, ніж 0,02 г.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у незаконному придбанні і зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 1 ст. 307 КК України.

25.09.2023 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26.09.2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до восьми років, не має постійного офіційного місця роботи, не має офіційного місця реєстрації, раніше неодноразово судимий, та з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний зможе вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки він вже раніше неодноразово судимий, неодноразово відбував покарання у вигляді позбавлення волі у виправних колоніях, та востаннє був звільнений 15.09.2023 року з ДУ «ДВК (89)» по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став, та знов вчинив новий злочин.

З огляду на зазначене, слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні змісту клопотання. Слідчий СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за місцем його фактичного проживання разом з дружиною та дітьми.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо обрання його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що у підозрюваного ОСОБА_6 наявні міцні соціальні зв`язки, оскільки він одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, також, зазначив, що підозрюваний має захворювання легень, на підтвердження чого надав консультативний висновок спеціаліста.

Вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Слідчим у клопотанні та доданих документів з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про його причетність до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 під загрозою застосування покарання за злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, сукупність викладених обставин свідчать про недоцільність застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам.

Також слідчим суддею враховано і діючий в Україні правовий режим воєнного стану та географічну близькість тимчасово окупованих територій, що в своїй сукупності свідчить про наявність реальної можливості у підозрюваного почати переховуватися від суду шляхом виїзду на вказані території, де на даний час відсутній контроль правоохоронних органів України за процесуальною поведінкою осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідним є застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного.

Крім того, з наданого консультативного висновку спеціаліста щодо стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 , відсутні обмеження щодо утримання його в умовах СІЗО.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, який, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави вважає, що застава у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 107 360 гривень, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001500 від 25.09.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 22 листопада2023 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 107 360 гривень (сто сім тисяч триста шістдесят гривень).

У разі внесення застави у визначеному розмірі, вважати, що до ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді застави із встановленням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Повідомити ОСОБА_6 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1