Провадження № 1-кс/389/1185/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м.Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участюпрокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши погоджене з прокурором клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Скалева, Новоархангельського району, Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 19.02.2014 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.125 КК України до громадських робіт терміном на 100 годин; 12.06.2014 року Кіровським районним судом за ч.1 ст.186 КК України до позбавлення волі на 2р., на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000787 від 26.08.2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , 26.12.2023 подала до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном на 60 днів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.08.2023 ОСОБА_4 , знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_4 , раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, а саме на крадіжку належного ОСОБА_6 водяного насосу марки «Фортеця», з території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, наступного дня, 22.08.2023 приблизно о 00:00 год, реалізуючи даний умисел, ОСОБА_4 , прибув на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, у цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, через незачинену хвіртку зайшов у двір вищевказаного домоволодіння, де з колодязя, шляхом вільного доступу таємно, викрав належний ОСОБА_6 водяний насос марки «Фортеця» вартістю 738,40 грн. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 738,40 грн.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 26.08.2023 СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000787, кваліфікація - ч.4 ст.185 КК України.

31.10.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка надійшла до відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції від ОСОБА_6 26.08.2023; допитом потерпілої ОСОБА_6 ; допитом свідка ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_6 ; допитом свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками; протоколом огляду місця події; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 .

Допитаний підозрюваний ОСОБА_4 зізнався у крадіжці водяного насосу марки «Фортеця», з території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 слідчим покладається обґрунтованість підозри у вчинені кримінального правопрушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та встановлення під час досудового слідства наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень. У разі застосування більш м`яких запобіжних заходів стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , неможливо буде запобігти вищезазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання, просила його задовольнити та вказала на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України визнав, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, вказав, що не має наміру здійснювати вплив на свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зобов`язується виконувати всі покладені на нього судом обов`язки. За викликами до слідчого не з`являвся, оскільки таких викликів не отримував, загубив телефон, поїхав до міста Одеси на роботу, де був і затриманий, після чого дізнався, що його оголошено в розшук.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й особисте зобов`язання.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі Мюррей проти Сполученого Королівства № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

Встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування за матеріалам кримінального провадження №0000787 від 26.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

31.10.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

У зв`язку з ухиленням ОСОБА_4 від органу досудового розслідування, постановою слідчого від 23.12.2023 його було оголошено в розшук.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.12.2023 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою його приводу до Знам`янського міськрайонного суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На виконання вказаної ухвали слідчого судді, ОСОБА_4 05.02.2024 о 15:40 год затримано.

Сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, які вивчені слідчим суддею, свідчить про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.4 ст.184 КК України. Їх аналіз вказує на те, що вони об`єктивно зв`язують підозрювану зі злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, а отже існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Слід відзначити, що на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя не входить в обговорення питань про наявність або відсутність у діях ОСОБА_4 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, достатності або відсутності зібраних у справі доказів, їх належності та допустимості для доведеності або недоведеності обвинувачення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Положенням статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

З урахуванням наявності долучених до клопотання доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри покарання, а також особи підозрюваного, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: запобігання переховуванню ним від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого.

Так, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який класифікуються як тяжкий, за який передбачено покарання строком до 8 років позбавлення волі, раніше у 2014 році двічі притягувався до кримінальної відповідальності, але слідчому судді не надано відомостей, що судимість не знята і не погашена.

Також судом з`ясовано, шо ОСОБА_4 , офіційно не працює, не одружений, що вказує на відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, та може свідчити про ймовірність переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. До того ж, ОСОБА_4 був оголошений в розшук у межах цього кримінального провадження та судом було надано дозвіл на його затримання.

Так як підозра ОСОБА_4 у тому числі ґрунтується на показаннях потерпілої та свідків, існує ризик здійснення ним незаконного впливу на останніх з метою зміни наданих ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний ним злочин. При цьому, слідчий суддя приходить до висновку про незначний ступінь цього ризику, оскільки підозрюваний визнає свою вину.

Водночас, слідчий суддя вважає не доведеним ризик можливість вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. У клопотанні вказано, що ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності, що не заперечується і ним самим, проте, виходячи з дати постановлення вироків, призначеної міри покарання, судимості повинні бути зняті і погашені, а протилежного прокурором не доведено. Наразі ОСОБА_4 висунута підозра щодо вчинення одного епізоду.

Разом з цим слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне зареєстроване місце проживання, під час розгляду клопотання обіцяв виконувати всі покладені на нього процесуальні обов`язки у разі обрання до нього запобіжного заходу, не по`язанного з триманням під вартою. Вказав, що наміру переховуватися від органів досудового розслідування не мав, поїхав до м.Одеси на заробітки.

При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. («Гаважук проти України», п. 63654); («Мурукін проти України», п.34); («Буряга проти України», п.54655); («Фельдман проти України», п. 68656).

У п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» вказано, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту не доведено і в судовому засіданні.

З урахуванням наведеного, на переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, за вказаного вище обґрунтування, є домашній арешт у певний період доби з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати житло у період з 20:00 години до 06:00 години з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК, який в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Такий запобіжний захід співмірний з особою підозрюваного, забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та буде запобігати встановленим ризикам.

Підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких видів запобіжних заходів ніж домашній арешт слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131,132,176-179,184,194,196 - 197,309,395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 06.04.2024 року, який полягає в забороні для нього з 20:00 години до 06:00 години залишати житло за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на період з 06.02.2024 до 06.04.2024 наступні обов`язки, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками і потерпілою у даному кримінальному провадженні за винятком їх участі у процесуальних діях;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

У разі невиконання покладених обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Дата закінчення дії даної ухвали 06.04.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1