БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1595/23
Провадження № 1-кс/497/886/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про скасування арешту майна

03.11.2023 року м. Болград

Суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суд міста Болграда Одеської області, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту,-

ВСТАНОВИВ:

До Болградського районного суду Одеської області надійшло клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна, накладеного ухвалою слідчого судді Болградського районного суду від 09.10.2023 року в рамках кримінального провадження №0000348 від 07.06.2023 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 09.10.2023 року з метою з метою збереження речових доказів у тому ж стані і вигляді, що і на момент їх вилучення, законності використання цих речових доказів у подальшому, забезпечення спеціальної конфіскації, конфіскації як виду покарання, було накладено арешт на майно, що було тимчасово вилучено 28.09.2023 року під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000348 від 07.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, в тому числі й на грошові кошти на загальну суму 89032 грн. шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування.

Накладання арешту на ці кошти заявник вважає передчасним та накладеним необґрунтовано, оскільки зазначені кошти належать батькам підозрюваного, які не мають жодного відношення до нього, хоча проживають однією сім`єю. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є добросовісними власниками цих коштів, вони були вилучені слідчим під час обшуку в їх особистій кімнаті, а не у підозрюваного, не є речовим доказом у справі, не є предметом конфіскації.

Представник заявників, заявники, слідчий та прокурор в судове засідання не з`явився, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання. Представник надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, прокурор заяву про розгляд клопотання без його участі, не заперечуючи проти його задоволення, оскільки воно є обґрунтованим.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, саме на заявника покладено обов`язок довести, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту відпала потреба або його накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначених ч. 3 ст.132 КПК України:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, судом встановлено, що слідчим відділом Болградського РВІ ГУНІІ в Одеській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000348 від 07.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Болградської окружної прокуратури.

В ході проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , було тимчасово вилучено майно, в тому числі й грошові кошти, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 09.10.2023 року шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування. Метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження було збереження речових доказів у тому ж стані і вигляді, що і на момент їх вилучення, законності використання цих речових доказів у подальшому, забезпечення спеціальної конфіскації, конфіскації як виду покарання, в тому числі й оскільки ОСОБА_6 оголошено підозру за ч.2 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна. Станом на час вирішення питання про накладання арешту на тимчасово вилучене майно, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не надали будь-яких доказів чи пояснень щодо володіння вилученими грошовими коштами.

Уважно дослідивши докази надані заявником, а також матеріали кримінальної справи, суд вбачає, що арешт слідчим суддею було накладено обґрунтовано.

Згідно наданих заявником доказів, довідки про доходи ОСОБА_5 від 02.10.2023 року, від 03.10.2023 року, ОСОБА_4 від 02.10.2023 року, виписки про реєстрацію ОСОБА_7 фізичною особою-підприємцем, а також протоколу обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , від 28.09.2023 року, відеофіксації цього обшуку слідчий суддя приходить до висновку, що вилучені грошові кошти - номіналом 500 грн., у кількості 100 штук; номіналом 200 грн., у кількості 116 штук; номіналом 100 грн., у кількості 102 штук; номіналом 50 грн., у кількості 68 штук; номіналом 20 грн., у кількості 111 штук; номіналом 10 грн., у кількості 1 штука; номіналом 2 грн., у кількості 1 штука, належать не підозрюваному ОСОБА_6 , а добросовісним володільцям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які мають підтверджений дохід, й вилучені фактично у них, й не є речовим доказом у кримінальній справі, предметом конфіскації.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: у разі скасування арешту.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

В силу ст. 41 Конституції України, ст.1 протоколу N 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відтак, слідчий суддя вважає, що оскільки зазначені грошові кошти не є речовим доказом чи предметом конфіскації, заявником доведено факт добросовісного володіння цим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , прокурор не заперечує щодо скасування арешту, то в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, відсутні підстави для подальшого застосування запобіжного заходу, визначені п.п. 2, 3 ч.3 ст.132 КПК України, й вилучені речі мають бути повернуті володільцям.

Керуючись ст. ст.132, 169-174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт тимчасово вилученого майна, накладеного ухвалою слідчого судді Болградського районного суду від 09.10.2023 року в рамках кримінального провадження №0000348 від 07.06.2023 року, а саме на:

- грошові кошти номіналом 500 грн., у кількості 100 штук;

- грошові кошти номіналом 200 грн., у кількості 116 штук;

- грошові кошти номіналом 100 грн., у кількості 102 штук;

- грошові кошти номіналом 50 грн., у кількості 68 штук;

- грошові кошти номіналом 20 грн., у кількості 111 штук;

- грошові кошти номіналом 10 грн., у кількості 1 штука;

- грошові кошти номіналом 2 грн., у кількості 1 штука,

які повернути їх володільцям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно ч.3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1