Провадження №1-кп/359/715/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

під час проведення підготовчого судового засідання з технічною та відео фіксацією клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000196, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2013 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Петропавловськ-Камчатський росія, українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у скоєнні ним кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.357, ч. 3 ст. 357 КК України, а також кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 152, ч.2 ст.186 та ч.1 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області від прокурора надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000196 від 19.09.2013 року відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.357, ч. 3 ст. 357 КК України, а також кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 152, ч.2 ст.186 та ч.1 ст. 187 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до клопотання, 16.03.2007 року близько 2 год. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем ГАЗ-24 д/н НОМЕР_1 , у салоні якого на задньому сидінні знаходився ОСОБА_4 та невстановлений чоловік, рухався від станції метро «Харківська» в м. Києві у напрямку с. Бортничі м. Києва.

Знаходячись на Харківській площі у м. Києві, помітивши ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які стояли на виїзді з зазначеної площі на вул. Світлу та зупиняли попутні автомобілі, щоб доїхати до с. Гнідин Бориспільського району, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вступили у злочинну змову на вчинення відкритого викрадення їх майна.

Зупинивши автомобіль біля ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , вводячи їх в оману щодо своїх дійсних злочинних намірів, з`ясували, куди їм необхідно доїхати, та погодились їх підвезти за грошову винагороду у сумі 2 грн. з кожної.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сіли в автомобіль та розмістились на задньому сидінні біля ОСОБА_4 та невстановленого пасажира.

Проїжджаючи с. Бортничі в м. Києві, невідомий пасажир вийшов і ОСОБА_6 , керуючи автомобілем ГАЗ-24 д.н.з. НОМЕР_1 , продовжив рух по автодорозі з с. Бортничі у напрямку с. Гнідин Бориспільського району з метою реалізації спільного із ОСОБА_4 умислу на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 групою осіб.

Не доїжджаючи приблизно 300 м. до повороту у с. Гнідин ОСОБА_6 16.03.2007 року близько 2 год. 15 хв. згідно з попередньою домовленістю з ОСОБА_4 реалізуючи спільний умисел щодо відкритого викрадення майна ОСОБА_8 та ОСОБА_7 групою осіб, звернув вліво на другорядну дорогу та продовжив рух, незважаючи на заперечення та обурення з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В цей час ОСОБА_7 почала телефонувати з мобільного телефону батькові ОСОБА_8 . ОСОБА_9 з метою повідомити про їхнє місцезнаходження та просити допомоги. Проте ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, застосовуючи до ОСОБА_7 насильство, що не є небезпечним для її життя та здоров`я, та виразилось у нанесенні двох ударів кулаком в обличчя, реалізуючи спільний із ОСОБА_6 умисел на відкрите викрадення майна потерпілих за попередньою змовою групою осіб, відкрито викрав у неї мобільний телефон «Siemens А57» вартістю 250 грн., вирвавши його з рук потерпілої.

Проїхавши далі приблизно 400 м. від головної дороги, ОСОБА_6 16.03.2007 року близько 2 год. 15 хв., виконуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_4 щодо відкритого викрадення майна ОСОБА_8 та ОСОБА_7 групою осіб, зупинив автомобіль.

У цей час ОСОБА_4 у салоні автомобіля почав застосовувати до ОСОБА_8 фізичне насильство метою її зґвалтування, а також висловлювати на її адресу погрози фізичною розправою з метою подолати її опір.

ОСОБА_7 відштовхувала ОСОБА_10 від ОСОБА_8 , намагаючись перешкодити йому здійснити статеві зносини із ОСОБА_8 із застосуванням фізичного насильства.

Тоді ОСОБА_6 вийшов з автомобіля та витягнув із салону останню через задні праві дверцята. Після цього ОСОБА_4 у салоні автомобіля, застосовуючи фізичне насильство до ОСОБА_8 , що виразилось у нанесенні їй ударів руками у голову та тулуб, та висловлюючи погрози його застосування, здійснив щодо ОСОБА_8 дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникнення в її тіло з використанням геніталій без її добровільної згоди, спричинивши їй синець у лобній області, синець на спинці носа, два крововиливи на слизовій верхньої губи, два крововиливи на слизовій нижньої губи, два садна на верхній губі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В цей час ОСОБА_6 , сприяючи ОСОБА_4 у зґвалтуванні ОСОБА_8 , почав чинити перешкоди ОСОБА_7 проникнути у салон автомобіля та припинити злочинні дії ОСОБА_4 . При цьому він утримував її руками, відштовхував від дверцят автомобіля, наносив їй удари руками і ногами по голові та тілу, штовхав на землю та бив потилицею о ґрунтове дорожнє покриття, чим вчиняв пособництво ОСОБА_4 , щодо зґвалтування потерпілої ОСОБА_7 , спричинивши їй садна у потиличній частині, на нижньому повіці лівого ока, в області правого колінного суглобу на правій гомілці, а також синці на повіках правого ока, лівому плечі, обох передпліччях, правому стегні та в області правого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.152 КК України, як дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникнення в тіло іншої людини з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

Продовжуючи реалізовувати спільний із ОСОБА_6 злочинний умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 після вчинення зґвалтування ОСОБА_8 , ОСОБА_4 16.03.2007 року близько 2 год. 15 хв., використовуючи заляканий стан ОСОБА_8 , викликаний його погрозами, нанесенням ударів та насильницькими діями, за попередньою змовою з ОСОБА_6 групою осіб відкрито викрав її мобільний телефон «Motorola L7e» вартістю 990 грн., вирвавши його з рук, та розпорядився ним на власний розсуд.

В цей час батько ОСОБА_8 - ОСОБА_9 зателефонував на другий телефон потерпілої «Nokia 2112» і ОСОБА_8 повідомила його про вчинені щодо неї та ОСОБА_7 злочинні дії.

Помітивши це, ОСОБА_4 повернувся до салону автомобіля, де застосовуючи до ОСОБА_8 насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я, нанісши їй удари кулаком в обличчя, реалізовуючи спільний із ОСОБА_6 злочинний умисел на відкрите викрадення майна потерпілих, проте вийшовши за його межі і вже погрожуючи насильством, небезпечним для життя, а саме вбивством, вчинив напад на ОСОБА_8 з метою заволодіння її майном та заволодів вказаним мобільним телефоном «Nokia 2112» вартістю 900 грн., вирвавши його з рук та розпорядившись ним на власний розсуд. Після цього ОСОБА_4 витяг потерпілу із салону автомобіля і штовхнув на землю.

При цьому ОСОБА_8 схопила із собою свою сумку із речами та документами. Тоді ОСОБА_4 , діючи зі спільним із ОСОБА_6 умислом на відкрите викрадення майна потерпілих, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_8 , руками намагався вихопити сумку з її рук, однак остання та ОСОБА_7 вдвох тримали цю сумку та перешкоджали ОСОБА_4 відкрито нею заволодіти.

В цей час ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля та розвертав його у зворотному напрямку, щоб після вчинення відкритого викрадення майна потерпілих за попередньою змовою із ОСОБА_4 покинути місце вчинення злочинних дій.

Після цього ОСОБА_6 , виконуючи спільний із ОСОБА_4 злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивами, підбіг до них, та за попередньою змовою із ОСОБА_4 почав застосовувати насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, яке виразилось у нанесенні ногами ударів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у різні частини тіла.

Внаслідок нанесених ударів потерпілі відпустили сумку, і ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 відкрито заволоділи вказаною сумкою вартістю 50 гри., у якій знаходились:

-окуляри сонцезахисні вартістю 400 грн. із чохлом «Sting» вартістю 400 грн.00 коп.,

-туалетна вода «Hugo Boss Woman" вартістю 400 грн.00 коп.,

-туалетна вода „Cherytte 1881" вартістю 400 грн.00 коп.,

-записник із щоденником вартістю 20 грн.00 коп.,

-навушники до мобільного телефону «Motorola L7e» вартістю 55 грн., а всього майна на загальну суму 1723 грн.00 коп., яким розпорядились на власний розсуд.

Крім цього, разом із майном ОСОБА_8 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 попередньою змовою групою осіб в особистих інтересах відкрито незаконно заволоділи паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_8 та офіційним документом - посвідченням співробітника комплексу Університету туризму, економіки та права м. Києва на ім`я потерпілої, про наявність яких у сумці ОСОБА_8 повідомляла ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Продовжуючи реалізовувати спільний із ОСОБА_6 умисел, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 групою осіб, відкрито для неї витягнув із кишені її джинсів гроші в сумі 377 грн., якими заволодів та розпорядився на власний розсуд.

Після цього ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 стали від`їжджати з місця вчинення злочину на автомобілі ГАЗ-24 д/н НОМЕР_1 у напрямку с. Бортничі, тим самим за попередньою змовою між собою групою осіб відкрито викрали сумку ОСОБА_7 вартістю 360 грн., яка залишилась у салоні автомобіля та у якій знаходились:

-МРЗ-програвач із навушниками вартістю 500 грн.;

-CD-диски у кількості 5 шт. вартістю 8 грн. кожний на загальну суму 40 грн.;

-сережки срібні із напівдорогоцінним камінням вартістю 120 грн.;

-гаманець шкіряний вартістю 200 грн.;

-гроші у сумі 95 грн., а всього майна на суму 1315 грн., якими розпорядились на власний розсуд.

Крім того, разом із майном ОСОБА_7 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 незаконно в особистих інтересах за попередньою змовою групою осіб заволоділи офіційними документами - студентським квитком останньої НТУУ «Київський політехнічний інститут» на ім`я ОСОБА_7 , перепусткою на її ім`я у гуртожиток по АДРЕСА_2 та депозитною карткою ВАТ «Райффайзен банк Аваль» на ім`я її матері ОСОБА_11 , про наявність яких у сумці ОСОБА_7 повідомляла ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , коли останні залишали їх та від`їжджали з місця події.

Застосовуючи насильство до ОСОБА_7 шляхом нанесення їй ударів з метою відкритого викрадення її мобільного телефону «Siemens А57», сумки з речами та документами, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб спричинили потерпілій садна у потиличній частині, на нижньому повіці лівого ока, в області правого колінного суглобу, на правій гомілці, а також синці на повіках правого ока, лівому плечі, обох передпліччях, правому стегні та в області правого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Застосовуючи насильство до ОСОБА_8 шляхом нанесення їй ударів з метою відкритого викрадення її мобільних телефонів «Motorola L7e» та «Nokia 2112», а також сумки з речами та документами, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб спричинили потерпілій синець у лобній області, синець на спинці носа, два крововиливи на слизовій верхньої губи, два крововиливи на слизовій нижньої губи, два садна на верхній губі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.187 КК України, як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи (розбій).

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене в особистих інтересах.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння паспортом.

В підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив постановити ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності.

ОСОБА_4 надав згоду на закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, та просив задовольнити клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_8 надала заяву, в якій не заперечувала проти закриття провадження у справі з підстав, зазначених у клопотанні прокурора.

Потерпіла ОСОБА_7 надала заяву, в якій заперечувала проти закриття провадження у справі з підстав, зазначених у клопотанні прокурора.

Ознайомившись зі змістом клопотання, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження в необхідному обсязі, суд прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на наступних підставах.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфікуються, як дії сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникнення в тіло іншої людини з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування) (ч. 1 ст. 152 КК України); відкрите викрадення чужого майна (грабіж) з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, вчиненому за попередньою змовою групою осіб (ч. 2 ст. 186 КК України); напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному погрозою застосування 3 насильства, небезпечного для життя особи (розбій) (ч. 1 ст.187 КК України); викрадення офіційних документів, вчинене в особистих інтересах (ч. 1 ст. 357 КК України) та незаконне заволодіння паспортом (ч. 3 ст. 357 КК України).

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357 КК України та ч.3 ст.357 КК України, є кримінальними проступками; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152 КК України, є нетяжким злочином, оскільки за його вчинення передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років; кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України та ч.1 ст.187 КК України, є тяжкими злочинами, оскільки за їх вчинення передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років та до семи років відповідно.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Положеннями ст.49 КК України визначені строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 та ст.106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2 ст.49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому необхідно зауважити, що застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин, тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону.

Водночас, процесуальні аспекти звільнення від кримінальної відповідальності визначені у ст.ст. 285-289 КПК України.

Зокрема, ч. 2 ст. 285 КПК України зобов`язує суд роз`яснити особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, право на таке звільнення.

Обвинувачений, щодо якого передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, має як право на таке звільнення у відповідності до ст. 49 КК України та ч. 1 ст. 285 КПК України, так і право на проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку у відповідності до ч. 3 ст. 285 КПК України, і відповідно й обрання тої чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.

На обов`язок суду щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не впливає визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні, обов`язково в даному випадку з`ясовується лише згода або незгода обвинуваченого на звільнення його від кримінальної відповідальності з такої обставини, яка, до того ж, не є реабілітуючою.

Такий висновок узгоджується з позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 25 травня 2019 року у справі № 287/359/14-к (провадження № 51-8555км18).

Зазначені вище нормативні положення спрямовані на реалізацію вимог закріпленої в ч. 6 ст. 22 КПК України засади змагальності сторін, згідно з якою суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а також закріпленої в ч. 1 ст. 26 КПК України засади диспозитивності, за якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Відповідно до п.2, 3, 4 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно клопотання 16.03.2007 року і ця обставина сторонами не заперечується.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, суд дійшов переконання, що у даному кримінальному провадженні десятирічний строк давності, передбачений п.3 ч.1ст.49 КК України, закінчився 15.03.2017 року.

Крім того, судом не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, передбаченої ч.ч.2,3,4 ч.1 ст.49 КК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що ОСОБА_4 ухилявся від слідства або суду чи вчинив новий злочин в період часу з 16.03.2007 року по 24.11.2023 року.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Частиною 2 та частиною 3 статті 286 КПК України, передбачено, що встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. Перед направленням клопотання до суду прокурор зобов`язаний ознайомити з ним потерпілого та з`ясувати його думку щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності). Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий. Кримінальні правопорушення вчинив вперше.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно невизнання особою вини не є перешкодою для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло десять років з часу вчинення злочину, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо заявлено клопотання про застосування строків давності.

Судом ОСОБА_4 в присутності його захисника роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 49 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі, просила суд закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності.

З огляду на вище вказане, враховуючи, що з дня скоєння ОСОБА_4 кримінальних правопорушень з 16.03.2007 року минуло більше десяти років, перебіг строків давності порушено не було, обвинуваченому відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, він надав згоду на таке звільнення, суд вважає необхідним звільнити його від кримінальної відповідальності, закривши відповідне кримінальне провадження відносно останнього.

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 можливо звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження належить закрити, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в кримінальному провадженні на суму 4257 грн. 04 коп. віднести на рахунок Державного бюджету України.

Речові докази у кримінальному провадженні, після набрання вироком суду законної сили, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.284, 286, 288, 371, 372 КПК України, ст.12, 49 КК України, суд, -

у х в а л и в :

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Петропавловськ-Камчатський РФ, від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.357, ч. 3 ст. 357 КК України, а також кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 152, ч.2 ст.186 та ч.1 ст. 187 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000196, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.09.2013 року, відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.357, ч. 3 ст. 357 КК України, та кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 152, ч.2 ст.186 та ч.1 ст. 187 КК України, - закрити.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в кримінальному провадженні на суму 4257 грн. 04 коп. віднести на рахунок Державного бюджету України.

Речові докази у кримінальному провадженні, після набрання вироком суду законної сили, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 28.11.2023 року.

Суддя ОСОБА_1