ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадж. №11-сс/807/97/24 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

підозрюваного ОСОБА_12 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

розглянула 22 січня 2024 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганно-Требинівки, Устинівського району, Кіровоградської області, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, 26 грудня 2023 року старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у - місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_13 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001008, відносно ОСОБА_12 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що наказом начальника ВСП у ЗСУ ОСОБА_12 призначений на посаду командира роти ВСП, вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків та на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав вказану посаду. Так, 24 грудня 2023 року, приблизно о 18 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_12 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині автодороги Харків-Сімферополь у М.Запоріжжі з боку м. Харкова в напрямку м. Сімферополя, зі швидкістю не менше 100 км/год, що перевищує дозволену швидкість руху в населеному пункті. Під час руху в районі автозаправної станції «WOG», розташованої в районі перехрестя з вул. Магістральною водій автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_12 , здійснюючи рух зі швидкістю, що перевищує дозволену швидкість руху в населеному пункті, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити на проїзній частині нерухомо стоячий транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком синього кольору, наближаючись до нього швидкість руху до 40 км/год не знизив, після чого, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити автомобілі, які знаходилися на смузі його руху, а саме автомобіль «Hyundai Tiburon», реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль «Нyundai НD65», реєстраційний номер НОМЕР_3 , а також пішоходів ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходилися на проїзній частині, та маючи при цьому технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди, у тому числі, у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, діючи зі злочинною недбалістю, відповідних заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не вжив та скоїв наїзд на автомобіль «Hyundai Tiburon», реєстраційний номер НОМЕР_2 та пішоходів ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Своїми діями водій ОСОБА_12 порушив вимоги 2.9. а), 3.5., 12.3, 12.4., 12.9. б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, при цьому порушення ним вимог п.12.3. Правил дорожнього руху, знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок даної ДТП пішоходи ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримали тілесні ушкодження, від яких загинули на місці події.

Враховуючи характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_12 , значну суспільну небезпечність інкримінованого йому злочину, беручи до уваги, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється є особливо тяжким та вчинене в той час коли весь Український народ героїчно протистоїть військовій агресії російської федерації, а також те, що його протиправна поведінка створює в очах інших військовослужбовців та суспільства в цілому негативне враження - безладдя та безкарності у Збройних силах України, сторона обвинувачення вважала, що єдиним дієвим запобіжним заходом у даному випадку буде саме тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2023 року задоволено клопотання слідчого ТУ ДБР ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу.

Застосовано до ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.02.2024 року включно.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважав встановленим та доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 вказаного кримінального правопорушення, та слідчим доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам,передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи, що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людей, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не визначив розмір застави у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу не було доведено наявність ризиків, а саме, що ОСОБА_12 буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; має намір знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; буде незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Проте, ОСОБА_12 визнає себе винним у скоєному правопорушенні; щиро кається в скоєному; дає правдиві, об`єктивні пояснення на досудовому слідстві; сприяє встановленню об`єктивної істини по справі; не ухиляється від проведення слідчих дій; раніше не судимий; виключно позитивно характеризується; має сім`ю, малолітню дитину; його дії не носили навмисного характеру; має намір здійснювати відшкодування потерпілим завданої шкоди.

Крім того, під час розгляду клопотання сторона захисту вказала на відсутність передбачених ст.177 КПК України ризиків, ставила питання щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистої поруки. До суду з`явились військовослужбовці ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які виявили бажання бути поручителями ОСОБА_12 . При цьому вказані особи є офіцерами, старшими за посадою та званням по відношенню до ОСОБА_12 , кожен з них користується у нього авторитетом, мають на ОСОБА_12 позитивний вплив та вони поручаються за виконання ОСОБА_12 покладених на нього обов`язків. Ці офіцери дали характеристику ОСОБА_21 , згідно якої останній є кадровим військовим, служить з 2020 року, є взірцем офіцера, дисциплінований, вимогливий до себе та підлеглих, його підрозділ завжди перший за всіма показниками у військовій частині, під час виконання бойових завдань здійснював заходи, спрямовані на збереження особового складу, особисто виводив поранених з поля бою, має нагороди та відзнаки, отримав поранення під час виконання бойових завдань, після яких виявив бажання продовжувати службу. Однак слідчий суддя не взяв це до уваги.

Таким чином, єдиною обставиною для обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу, яка була встановлена в суді, є тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Також зазначає, що ОСОБА_12 згоден на внесення застави, яка може бути внесена за нього, та в подальшому звернена судом на виконання вироку.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілої вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний та його захисники підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та наполягали на її задоволенні, зазначивши, що підозрюваний провину визнає, щиро кається, співпрацює зі слідством. Також зазначили, що є особи, які виявили бажання бути поручителями ОСОБА_12 . Ці особи є офіцерами, вищими за званням, які користуючись авторитетом мають позитивний вплив на підозрюваного.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Потерпілі та їх представник також заперечували стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, акцентувавши увагу, що підозрюваний був в стані алкогольного сп`яніння.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, відомості стосовно особистості підозрюваного, обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

За вимогами ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, врахував суспільно-небезпечний характер, тяжкість кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також врахував дані про особу підозрюваного.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним органом досудового розслідування.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_12 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є обґрунтованими.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Надаючи оцінку встановленим слідчим суддею ризикам негативної поведінки збоку підозрюваного ОСОБА_12 , суд бере до уваги серйозність висунутої останньому підозри за вчинення особливо тяжкого злочину в стані алкогольного сп`яніння, вчинення якого призвело до загибелі двох осіб на місці ДТП, очікуване покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, перебування кримінального провадження на початковому етапі збору доказів та встановлення нових свідків вчинення кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, який будучи військовослужбовцем зобов`язаний був неухильно дотримуватись законів України, але при цьому вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний ОСОБА_12 в очікуванні покарання дійсно може незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому, при встановленні наявності ризику впливу на потерпілих, свідків чи інших учасників, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від зазначених осіб, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

За таких обставин ризик впливу на потерпілих, свідків чи інших учасників може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів. Таким чином, ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, знайшов своє підтвердження, з урахування того, що на теперішній час в ході досудового розслідування проводиться встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, їх аналіз та ОСОБА_12 , розуміючи фактичні обставини та знаючи потерпілих і свідків, яким можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, може впливати на них для надання сприятливих для нього пояснень.

Апеляційний суд також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_12 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_12 хоча і має позитивні характеризуючі дані та міцні соціальні зв`язки, але внаслідок вживання алкоголю підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту із загибеллю двох осіб. Підозрюваний на певному етапі розслідування скористався своїм правом та відмовився від дачі показань. На даний час досудове розслідування триває та не зібрано всіх можливих речових доказів, не проведено всіх слідчих дій на отримання цих доказів та експертних досліджень, що вочевидь свідчить на користь висновку слідчого судді про обґрунтованість передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України ризику перешкоджання кримінальному провадженню.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені в клопотанні ризики мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_12 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема більш м`якого, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно необґрунтованості певних ризиків, передбачених ст.177 КК України не знайшли свого підтвердження і під час перегляду оскаржуваного рішення апеляційним судом.

Поміж наведеного, суд врахував дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має позитивні характеристики, є військовослужбовцем, приймав участь у бойових діях на лінії зіткнення, був нагороджений, та обставини вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, посилання захисників та ОСОБА_12 на наведені позитивні дані про особу підозрюваного не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені ризики та нівелювати висновок про неможливість застосування альтернативного запобіжного заходу.

Не є переконливими і доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний прагне продовжити військову службу, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді, оскільки підозрюваний, будучи військовослужбовцем зобов`язаний був дотримуватись законів України, але при цьому підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Посилання захисника на визнання підозрюваним провини та готовність відшкодувати матеріальну шкоду потерпілим також не спростовують існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а так само є лише намірами, які наразі не втілені.

Що стосується вимог апеляційної скарги про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки громадян ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , то колегія суддів зауважує на положеннях ст.180 КПК України, відповідно до яких особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Довіра до поручителя перш за все полягає в усвідомленні слідчого судді, суду того факту, що поручитель зможе сприяти досягненню мети запобіжних заходів та виконанню підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При цьому, сторона захисту не надала вагомої інформації, що ці особи здатні достатньо впливати на підозрюваного для забезпечення його належної процесуальної поведінки і виконання покладених обов`язків.

Слідчим суддею обставинам, які впливають на вирішення питання про застосування запобіжного заходу, було надано належної оцінки з точки зору конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини і вони обґрунтовано покладені в обґрунтування висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею питання щодо обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель двох осіб.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, що обумовлює відхилення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4