Провадження № 11-кп/824/1717/2024 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2 Категорія: ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146;
ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 371;
ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 372 КК України
У Х В А Л А

04 січня 2024 року суддя-доповідач - суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , отримавши апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні № 120 130 000 000 005 02 від 22 серпня 2013 року ОСОБА_3 , яка брала участь у судовому провадженні, та представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 15 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 15.11.2023 ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 371; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 372 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що в його діянні є склад цих кримінальних правопорушень.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні № 120 130 000 000 005 02 від 22.08.2013 ОСОБА_3 , яка брала участь у судовому провадженні, та представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подали апеляційні скарги.

Передбачені ст. 395 КПК України порядок та строк подачі апеляційних скарг прокурором та представником потерпілого - дотримані.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 15.11.2023 стосовно ОСОБА_6 може бути оскаржений і прокурор у кримінальному провадженні № 120 130 000 000 005 02 від 22.08.2013 ОСОБА_3 , яка брала участь у судовому провадженні, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 393 КПК України та з урахуванням приписів п. 20 ч. 2 та ч. 4 ст. 36 КПК України, та представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , за нормою п. 7 ч. 1 ст. 393 цієї статті КПК України, мають право на подачу апеляційних скарг.

Передбачені ст. 395 КПК України порядок та строк подачі апеляційних скарг прокурором та представником потерпілого - дотримані.

Як визначено п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, які б узгоджувалися з приписами ч. 1 ст. 407 КПК України, та їх обґрунтування з зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та шляхи вирішення апеляційного провадження на підставі ч. 3 ст. 404 КПК України.

Дані вимоги кримінального процесуального закону прокурором та представником потерпілого - не дотримані.

Так, як видно з апеляційної скарги прокурора, вона просить:

1) скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.11.2023, яким обвинуваченого ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 371; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 372 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що в його діях є склад цих кримінальних правопорушень повністю;

2) ухвалити новий вирок, яким визнати обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 371; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 372 КК України та призначити йому покарання :

- за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України у межах санкції статті у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 371 КК України у межах санкції статті у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 372 КК України у межах санкції статті у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання за даними статтями у зв`язку з закінченням строків давності, визначених у п.п. 3 та 4 ст. 49 КК України.

Документально підтверджені витрати на залучення експертів у сумі 68.099 грн. 36 коп., які включають в себе вартість за проведення експертних досліджень, - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Отже, з резолютивної частини апеляційної скарги прокурора не видно, який саме пункт та якої частини ст. 49 КК України, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, слід застосувати до конкретного матеріального закону Особливої частини КК України при визнанні винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Не обґрунтована дана вимога прокурора і у мотивувальній частині її апеляційної скарги.

Крім того, як видно з апеляційної скарги прокурора, вона стверджує, що допущені судом першої інстанції порушення під час вирішення судом питань при ухваленні вироку, на підставі ст.ст. 411, 412, 413 КПК України, тягнуть за собою скасування судового рішення, з ухваленням вироку в порядку п. 3 ч. 1 ст. 420 КПК України.

Зокрема, як вказано в апеляційній скарзі прокурора:

- висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а саме показанням потерпілого, свідків та письмовим доказам у провадженні, а також містять істотні суперечності, з приведенням цих доказів та надання їм оцінки з позиції сторони обвинувачення;

- всупереч п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України, взагалі не зазначено мотивів, відповідно до яких суд відкинув докази обвинувачення, перелічивши лише їх, що унеможливлює встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження;

- висновки суду щодо відсутності у обвинуваченого ознак суб`єкта злочинів, передбачених ст.ст. 371, 372 КК України, зроблені внаслідок неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Між тим, в апеляційній скарзі прокурора не має процесуальних шляхів, що передбачені ч. 3 ст. 404 КПК України, вирішення апеляційного провадження, обов`язковість чого випливає з вимоги прокурора про ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції, у якому, як передбачає прокурор, повинна бути надана оцінка доказам у провадженні, яку взагалі не надав суд першої інстанції, і як це узгоджується з приписами ч. 1 ст. 404 КПК України за наданими апеляційному суду повноваженнями, як випливає з норми ч. 3 ст. 26 КПК України, які виключають вирішувати питання не на користь обвинуваченого, що взагалі не вирішував суд першої інстанції.

Що стосується апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 , то він також не вказав процесуальні шляхи вирішення апеляційного провадження за положеннями ч. 3 ст. 404 КПК України за його апеляційними вимогами щодо:

1) скасування вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 15.11.2023 стосовно ОСОБА_6 , яким його визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 371; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 372 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що в його діях є склад цих кримінальних правопорушень;

2) ухвалення нового вироку, яким:

- визнати обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 371; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 372 КК України;

- призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України у межі санкції статті у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 371 КК України у межі санкції статті у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 372 КК України у межах санкції статті у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

та на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити обвинуваченому ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років,

- за тим, що, як стверджує адвокат ОСОБА_5 :

1) суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 94 КПК України, не дослідив всебічно, повно та об`єктивно всіх обставин кримінального провадження, не оцінив кожний доказ з точки зору: належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору: достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення;

2) викладені суддею у вироку від 15.11.2023 висновки в частині визнання обвинуваченого ОСОБА_6 невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні та його виправдання суперечать фактичним обставинам кримінального провадження, не ґрунтуються на тих доказах, які були досліджені під час судового розгляду;

3) суддя не взяла до уваги докази, які могли істотно вплинути на її висновки;

4) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для його висновків у вироку від 15.11.2023 суддею не зазначено, чому вона взяла до уваги одні докази і відкинула інші,

5) висновки суду, викладені у вироку,містять істотні суперечності,

- що у власній сукупності є підставою для його скасування відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 409, ст. 411 КПК України.

Крім того, в мотивувальній частині вироку адвокат ОСОБА_5 помилково, деінде, посилається на вирок Дарницького районного суду міста Києва щодо ОСОБА_6 .

Підсумовуючи, слід дійти висновку, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 15.11.2023 у кримінальному провадженні № 120 130 000 000 005 02 від 22.08.2013 стосовно ОСОБА_6 мають такі недоліки, які перешкоджають відкриттю провадження, адже суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги за приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, за наданими йому цим Кодексом повноваженнями, як випливає з норми ч. 3 ст. 26 КПК України, які виключають за власним розсудом вирішувати питання, що не знайшли свого відтворення/неправильно відтворені в апеляційній скарзі, а тому апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого на вказаний вирок суду першої інстанції необхідно залишити без руху та надати прокурору та представнику потерпілого достатній строк для усунення недоліків апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні № 120 130 000 000 005 02 від 22 серпня 2013 року ОСОБА_3 , яка брала участь у судовому провадженні, та представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 15 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_6 - залишити без руху.

Встановити прокурору та представнику потерпілого строк для усунення недоліків апеляційної скарги терміном в 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити прокурору та представнику потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2