В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу в складі Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001675 від 06.12.2023(справа № 212/10805/23, провадження у справі 1-кп/212/726/23) та угоду про визнання винуватості стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кропивницький, Кіровоградської області, громадянина України, українця, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022», який неодноразово продовжувався, та Указу Президента України №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, тобто діяв на час вчинення вказаного нижче злочину, у період якого, ОСОБА_4 , вчинив умисний корисливий злочин проти власності в умовах воєнного стану на території Покровського району м. Кривого Рогу за наступних обставин.

Так, 02.12.2023, приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_4 , зустрів свого раніше знайомого потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля ТК «Дивоцвіт», за адресою: місто Кривий Ріг, Покровський район, мікрорайон 4-й Зарічний, № 20-А, після чого, разом з ним направився для вживання алкогольних напоїв до нього додому, за адресою мешкання: АДРЕСА_3 .

Того ж дня, після вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_6 пішов спати до спальної кімнати, а ОСОБА_4 залишився в кухні, де побачив майно належне ОСОБА_6 , а саме: акумуляторну машинку для стрижки, марки «Grunhelm GHC258», червоного кольору з чорними вставками, а також інше майно, яке матеріальної цінності не представляє. Розуміючи, що власник вказаного вище майна ОСОБА_6 спить, тобто його майно перебуває без нагляду, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел на викрадення чужого майна.

В цей же день, 02.12.2023, приблизно о 22:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, взяв з полички в кухні, тим самим таємно викрав, акумуляторну машинку для стрижки, марки «Grunhelm GHC258», червоного кольору з чорними вставками, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5437 від 21.12.2023 становить 704,00 гривні, а також інше майно, яке матеріальної цінності не представляє.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 704,00 гривень.

Суд вважає, що злочинні діяння обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч.4 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості від 22 грудня 2023 року у кримінальному провадженні за №0001675 від 06.12.2023.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди про визнання винуватості обвинувачений і прокурор у кримінальному провадженні у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, згідно до якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, крім того сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 та 76 КК України звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України є злочином тяжким.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено: на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; на утриманні малолітніх дітей та інших утриманців не має; раніше не судимий; інвалідом не являється; офіційно не працевлаштований; за місцем мешкання характеризується позитивно.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити в порядку ст.ст.124-126 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 369, 474, 475 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 22 грудня 2023 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 /один/ рік.

На підставі вимог ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази: акумуляторну машинку для стрижки, марки «Grunhelm GHC258», червоного кольору з чорними вставками та цифровий ефірний приймач, марки «THOMSON THT 702», чорного кольору які передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 , залишити у власника за належністю.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч.3 ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_8