Провадження №11-сс/801/686/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

та його захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2023 за № 0000640,

якою задоволено клопотання слідчого, продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 08.01.2024 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Краснодарського краю, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Старший слідчий ОСОБА_9 звернувся з даним клопотанням до суду, яке погоджене прокурором ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000640 від 08.08.2023 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 маючи злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше початку серпня 2023 року, вступив у попередню злочинну змову із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Надалі, керуючись жагою до швидкої наживи, маючи намір на вчинення злочину на території Вінницької області, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у нічний час 07.08.2023 на автомобілі марки Ssang Yong Rexton, державний номер НОМЕР_1 , направились до села Степанівка Теплицької ТГ, Гайсинського району Вінницької області.

Близько 23 години 07.08.2023 прибувши в с. Степанівка Теплицької ТГ, Гайсинського району Вінницької області та бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на заволодіння чужим майном, натягнувши на обличчя, з метою маскування, заздалегідь приготовлені балаклави, залишили салон автомобіля Ssang Yong Rexton, державний номер НОМЕР_1 та пішли в напрямку ТОВ «Теплик-Агро», що розташований по вулиці Незалежності, 30. Перебуваючи поруч території ТОВ «Теплик-Агро», ОСОБА_7 продовжуючи свою злочинну діяльність, керуючись жагою до швидкої наживи, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проникли на територію ТОВ «Теплик-Агро», де діючи до заздалегідь розробленого плану ОСОБА_11 залишився спостерігати, щоб їх протиправна діяльність не була викрита сторонніми особами.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_7 за допомогою заготовленого знаряддя віджали створку металопластикового вікна та проникли до адміністративного приміщення товариства, де на коридорі першого поверху помітили охоронника ТОВ «Теплик-Агро» ОСОБА_12 .

Надалі, ОСОБА_10 використовуючи кабель зарядного пристрою від радіостанції, яка знаходилась в ОСОБА_7 , зав`язав ОСОБА_12 руки за спиною. Після чого, ОСОБА_7 витягнув предмет візуально схожий на пістолет з рукояткою коричневого кольору, який мав при собі та направив його дуло на ОСОБА_12 наказавши йому пройти до приміщення охорони. ОСОБА_12 реально сприймаючи погрозу для свого життя та здоров`я, виконуючи вимогу ОСОБА_7 та ОСОБА_10 направився до кабінету охорони, що розміщувався на другому поверсі адміністративного приміщення. Залишивши ОСОБА_12 в приміщенні охорони, ОСОБА_10 з ОСОБА_7 пройшли до одного із кабінетів, де за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів пошкодили металевий сейф, з якого викрали грошові кошти в сумі 225 000 гривень, які належали юристу ТОВ «Теплик-Агро» ОСОБА_13 та 14 600 гривень, які належали юристу ТОВ «Теплик-Агро» ОСОБА_14 . Після чого з викраденим зникли.

Своїми діями ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 завдали ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 225 000 гривень, ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 14 600 гривень.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , о 07 годині 30 хвилин 08.08.2023 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

За результатами розслідування ОСОБА_15 08.08.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 10.08.2023, до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07.30 год. 06.10.2023.

Строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено до 5 (п`яти) місяців, тобто до 08.01.2024.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 03.10.2023, застосований до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було продовжено до 04.12.2023.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується наступники доказами, зібраними у ході досудового розслідування: протоколом огляду місця події від 08.08.2023, а саме адміністративної будівлі ТОВ «Теплик-Агро», в ході якого виявлено та вилучено ряд речових доказів які підтверджують факт вчинення розбійного нападу, а також зафіксовано обстановку після нападу; протоколом обшуку автомобіля марки SSang Yong Rexton, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому виявлено підозрюваних, та з якого вилучено, з-поміж іншого: дві балаклави чорного кольору; тактичні рукавички; наколінники чорного кольору; тактичний одяг; чотири радіостанції із гарнітурою; бінокль; монокуляр; предмети схожі на пістолети з набоями; п`ять металевих ломів, грошові кошти в сумі 5790 грн., 306 доларів США; 20 Дихрам ОАЕ; з підлокітника автомобіля 700 грн.; сумку, у якій знаходились грошові кошти в сумі 91 400 грн. та в сумі 66 400 грн.; протоколом впізнання за фотознімками, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_12 впізнав кепку, в яку був одягнутий один із нападників; протоколом впізнання за фотознімками, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_12 впізнав пістолет, яким йому погрожували; протоколом впізнання за фотознімками, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_12 впізнав рукавички чорного кольору, в які були одягнуті нападники в момент вчинення розбою; висновком судово-медичної експертизи від 11.08.2023, відповідно до якої зафіксовано тілесні ушкодження спричинені потерпілому ОСОБА_12 ; висновком судової трасологічної експертизи від 21.08.2023 № СЕ-19/102-23/14656-ТР та іншими письмовими доказами.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчинення особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, має соціальні зв`язки з особами, які схильні до вчинення кримінальних правопорушень, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів. Також, до суду направлено обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 28 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, що відповідно характеризує особу підозрюваного. Також, слід вказати, що, ОСОБА_7 перебував на запобіжному заході у вигляді застави у розмірі 630 6000 гривень, знов обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення. Окрім того, ОСОБА_7 ніде не працює, не має стабільного джерела доходів та житла у володінні, проживає у житлі, яке йому не належить, є не одруженим, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце тимчасового проживання, а під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу може незаконно впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні, свідків та інших осіб, а також знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заявлені ризики не зменшилися, а отже, застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе їм запобігти.

Завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не можливо, так як для цього необхідно отримати та долучити до матеріалів провадження висновки призначених відповідно 11.08.2023 і 14.08.2023 судових біологічних експертиз. Крім того необхідно здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Вказані процесуальні дії та висновки експертів мають важливе значення для судового розгляду, так як їхні результати будуть використані, як докази вчинення підозрюваними інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Відповідно до інформації наявної в матеріалах кримінального провадження, для завершення процесуальних дій у кримінальному провадженні необхідний додатковий строк.

Вище перераховані процесуальні дії не могли, та не можуть бути завершені в чотиримісячний строк, оскільки не одержано висновків призначених в ході досудового розслідування експертиз, за результатами яких необхідно провести додаткові слідчі (розшукові) дії. Відповідно до листа керівника Вінницького НДЕКЦ МВС України від 17.11.2023, призначені в рамках досудового розслідування кримінального провадження судово-біологічні експертизи будуть виконані лише в лютому 2024 року.

Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, тому необхідно продовжити щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_16 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, суду пояснили, що ризики не доведені, орган досудового розслідування лише декларує ризики, однак не надає жодних підтверджень цих ризиків. Слід зазначити, що слідчий не зазначає чому неможливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід. Захисник ОСОБА_16 просив, враховуючи особу ОСОБА_7 , обставини вчиненого злочину, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється останній, застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді застави в максимальному розмірі. Захисник ОСОБА_8 просив суд, у разі не застосування відносно ОСОБА_7 застави застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із засобами електронного контролю. Так, зокрема підозрюваний ОСОБА_7 , має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , свідки по справі допитані, ОСОБА_7 обіцяє виконувати покладені на нього обов`язки, тому просив врахувати вказані обставини та відмовити у даному клопотанні та відмовити у найсуворішому запобіжному заході.

ОСОБА_7 підтримав думку захисників, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2023 року клопотання задоволено.

Продовжено ОСОБА_7 , строк тримання під вартою, в межах досудового розслідування, тобто до 24:00 год. 08 січня 2024 року.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_7 у ДУ «Вінницька УВП №1».

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання ретельно перевірив доводи слідчого про доцільність продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що виразилось зухвалістю, зневажливим ставленням до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливу мету легкої наживи та незаконного збагачення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, має соціальні зв`язки з особами, які схильні до вчинення кримінальних правопорушень, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів.

Також слідчий суддя критично поставився до тверджень сторони захисту щодо скасування останньому запобіжного заходу, чи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи сукупність, доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від органів досудового розслідування, а також особу підозрюваного ОСОБА_7 , який ніде не працює, не одружений, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів. Також було враховано особливості та заплановану тривалість досудового слідства, необхідність додаткового часу для проведення призначених судових експертиз та неможливість у зв`язку з цим проведення всіх необхідних слідчих дій, які в свою чергу свідчать про наявність однієї з підстав надання строку для продовження тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя не погодився з доводами захисників про відсутність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою при існуючих ризиках, передбачених статтею 177КПК України.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від суду, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, свідків та інших осіб, знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя взяв до уваги те, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинене кримінальне правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя, звернув увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики не зменшилися, а тому вважав, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

З досліджених матеріалів клопотання встановлено, що строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено до 5 (п`яти) місяців, тобто до 08.01.2024.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 03.10.2023, застосований до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було продовжено до 04.12.2023.

З огляду на викладене слідчий суддя вважав за доцільне клопотання задоволити та продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, а саме до 08 січня 2024 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 28.11.2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити і застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту ( АДРЕСА_3 ) з електронними засобами контролю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення слідчого суду не містить належних і достатніх мотивів для його прийняття, ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що слідчим суддею безпідставно було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , що призвело до істотного порушення прав людини. Вважає, що слідчим суддею не було досліджено матеріали, що були надані до клопотання, а тому не міг їх оцінити на предмет вагомості і фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення та наявності обставин, відповідно до ст.199 КПК України. Підозра щодо ОСОБА_7 є необґрунтованою, а клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.199 КПК України. Також твердження органу досудового розслідування про обставини, щодо яких вони не здобули доказів протилежного (працевлаштування, соціальні зв`язки, стан здоров`я тощо) не можуть бути обґрунтуванням продовження застосування найсуворішого виду запобіжного заходу. Сторона захисту вважає, що прокурор не доводив неможливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні, просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Мотиви і висновки суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Статтею 199 КПК регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, яка покладає на слідчого, прокурора наступні обов`язки:

- скласти клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідно до вимог, зазначених у ст. 184 КПК. Крім того, викласти в ньому обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При цьому подання клопотання про продовження строків тримання під вартою є правом слідчого, прокурора, а не їх обов`язком ( ч.3 ст. 199 КПК);

- подати клопотання про продовження строку тримання під вартою до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду (ч. 2 ст. 199);

- подати клопотання про продовження строку тримання під вартою до суду не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 1 ст. 199).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК).

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК).

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Положенням ч.3 ст.197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовженим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, яка покладає на слідчого, прокурора наступні обов`язки:

- скласти клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідно до вимог, зазначених у ст. 184 КПК. Крім того, викласти в ньому обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При цьому подання клопотання про продовження строків тримання під вартою є правом слідчого, прокурора, а не їх обов`язком ( ч.3 ст. 199 КПК);

- подати клопотання про продовження строку тримання під вартою до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду (ч. 2 ст. 199);

- подати клопотання про продовження строку тримання під вартою до суду не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 1 ст. 199).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК).

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК).

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи слідчого про доцільність продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 та доводи захисту щодо застосування останньому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з електронними засобами контролю, чи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення цього питання.

Колегія суддів звертає увагу, що на даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_7 з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року.

Статтями 19, 68 Конституції України визначено, що громадяни зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Своїми діями ОСОБА_7 показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи кримінальні правопорушення в умовах воєнного стану переслідуючи корисливу мету легкої наживи та незаконного збагачення, проявив самовпевненість у безкарності за свої вчинки.

Колегія суддів не може погодитися з доводами захисника про відсутність продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, або ж створять загрозу суспільству.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від суду, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, свідків та інших осіб, знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги те, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинене кримінальне правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, проте, при вирішенні питання щодо продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою, слідчий суддя суду першої інстанції правильно виходив не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Крім того, колегія суддів також не може погодитися з доводами апеляційної скарги щодо скасування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із електронними засобами контролю, оскільки, при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід враховувати також і тяжкість звинувачення у сукупності з іншими обставинами кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 п.1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, тому з урахуванням тяжкості кримінального покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, рішення слідчого суді щодо продовження строку запобіжного заходу є законним та обґрунтованим, не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Окрім того, рішення суду про продовження строку тримання під вартою цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На переконання колегії суддів, саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний маючи схильність до вчинення злочинів, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як у відповідності до наявної в матеріалах судового провадження вимоги УІАП ГУНП у Вінницькій області №8178/24-2023, ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відсутні достатні соціально-стримуючі зв`язки, що в свою чергу може призвести до порушення розумних строків судового розгляду, а також до неналежного дотримання останнім його процесуальних прав та обов`язків.

Подальше продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 не порушує його права на свободу та особисту недоторканність, гарантованого статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також права, передбачені Конституцією України. Вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування. Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Окрім того, такі дані в судове засідання апеляційного суду надані не були.

Суд апеляційної інстанції вкотре зауважує, що вказаний запобіжний захід не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного для того, щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.

У пункті 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Також колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу ОСОБА_7 , характером кримінального правопорушення в якому він підозрюється, додатково свідчить про правильність висновків слідчого суді суду першої інстанції, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за останнім правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, є ускладненим.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя розглядаючи клопотання щодо продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, вірно оцінив у сукупності наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, а також існування викладених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваного, необхідність проведення слідчих (розшукових) заходів спрямованих на виявлення та фіксацію доказів, що можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду, встановив наявність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, навівши в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого, що на переконання колегії суддів апеляційного суду в повній мірі відповідає вимогам закону. Інші доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.336, 404, 405, 407, 419, 422, 422-1 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 за ч. 4 ст.187 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4