Справа №1-5/2006 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/989/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 березня 2023 року, якою заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.04.2020 р., за нововиявленими обставинами, залишено без задоволення, -

ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду зі заявою про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.04.2020 року за нововиявленими обставинами.

За результатом розгляду вказаної заяви, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 березня 2023 року, заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.04.2020 р., було залишено без задоволення з тих підстав, що заявником ОСОБА_7 та його захисником не наведено обставин в контексті ст. 459 КПК України, які самі по собі або в сукупності з раніше дослідженими обставинами доводили б неправильність зазначеного вироку стосовно призначення покарання, а всі твердження заявника зводяться до незгоди з призначенням покарання у виді довічного позбавлення волі.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник засудженого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 звернулася до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 березня 2023 року та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.04.20202 р. за нововиявленими обставинами.

Вимоги поданої апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.04.2020 р. ОСОБА_7 засуджено до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Частиною 4 ст. 49 КК України встановлено, що питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначеного довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначене і замінюється позбавленням волі на певний строк.

Згідно з довідкою № 3189 від 26.12.2022 р. видана начальником відділу контролю виконанням судових рішень Сумського СІЗО, станом на 24.04.2020 р. термін відбутого покарання засудженого ОСОБА_7 становить 18 років 04 місяці. Проте, Ковпаківський районний суд м. Суми не звернув на це увагу та не застосував положення ст. 49 КК України.

Крім того, оскільки судом апеляційної інстанції відповідно до ст. 75 КК України зарахували у строк покарання період попереднього ув`язнення з 17.08.2005 р. по 17.08.2006 р., з 23.10.2017 р. по 24.05.2019 р., з 03.06.2019 р. по 09.07.2020 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі і ці обставини не були відомі суду першої інстанції, ні засудженому, ні іншим сторонам по справі, а тому вважаються нововиявленими, оскільки існували під час оголошення вироку.

Отже судом першої інстанції не досліджені ці обставини та не надана їм оцінка, що вплинуло на прийняття обґрунтованого рішення.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскарженого судового рішення, доводи засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, яка вважала ухвалу суду законною, обґрунтованою та просила залишити її без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення, на спростування доводів апелянта, колегія суддів вважає, що суд, залишаючи без задоволення заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.04.2020 р. за нововияленими обставинами, у повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Частиною 1 статті 459 КПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Стадія перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами має свої особливості та спеціальні завдання, якими є перевірка законності та обґрунтованості судових рішень, які набрали законної сили, а не розгляд обвинувачення по суті, що ґрунтується на загально-правовому принципі остаточності судових рішень.

Згідно з ч. 3 ст. 459 КПК України виключними обставинами визнаються: встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; встановлення вини судді у вчиненні кримінального правопорушення або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Водночас, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.04.2020 р. з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 09.07.2020 р. ОСОБА_7 засудженого за ч. 1 ст. 115, п.п. 6,13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Згідно цього вироку запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до ступу вироку в законну силу залишений у виді тримання під вартою.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09.07.2020 р., відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 р., зарахований ОСОБА_7 в строк покарання період попереднього ув`язнення з 17.08.2005 р. по 17.08.2006 р., з 23.10.2017 р. по 24.05.2019 р., з 03.06.2019 р. по 09.07.2020 р. із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Ухвалою Верховного Суду від 24.02.2021 р. вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.04.2020 р. та ухвала Полтавського апеляційного суду від 09.07.2020 р. відносно ОСОБА_7 залишено без змін.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_7 , як на підставу для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, зазначає, що ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09.07.2020 р., йому зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. Так, у зв`язку із відбуттям ним максимально можливого строку покарання ( 15 років), подальше ув`язнення являється протиправним позбавлення волі, а тому підлягає застосування положення ст. 49 КК України.

Так, відповідно до ч. 4 ст.49 КК України, питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливо застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і замінюється позбавленням волі на певний строк.

Тобто, підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК є лише такий сплив відповідного строку давності, який закінчився до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. Таким чином, строк давності продовжує спливати і в період досудового розслідування, і протягом судового розгляду кримінальної справи, і навіть після оголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх спливу. Отже, якщо строк давності благополучно сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, у якій стадії кримінального процесу знаходиться кримінальна справа щодо цієї особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р., яка діяла до набрання чинності Законом України № 2046-VІІІ від 18.05.2017 р. (до 20.06.2017 р.), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Суд має право звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбаченого частиною першою цієї статті.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п.п. 6,13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Згідно норм КК України, довічне позбавлення волі є безстроковим покарання, а тому звільнення з-під варти відповідно до ст. 72 КК України не відповідає приписам кримінального закону.

Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу, що в своїй заяві засуджений ОСОБА_7 просить переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами, фактично зазначаючи про те, що він не погоджується з мірою покарання, яка йому призначена, а саме у виді довічного позбавлення волі.

При цьому, виходячи з приписів ст. 461 КПК України, невідповідність призначеного особі покарання взагалі не є підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ревізійною стадією, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.

Твердження апелянта про те, що суду першої інстанції, засудженому та захиснику не було відомо про зарахування ОСОБА_7 в строк покарання період попереднього ув`язнення, із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 р., є необґрунтованими.

Так, ухвала Полтавського апеляційного суду від 09.07.2020 р., якою здійснено зарахування засудженому ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 р., була оскаржена засудженим у Верховному Суді. А тому ОСОБА_7 та його захисник не могли не знати про застосування апеляційним судом норм ч. 5 ст. 72 КК України.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що ОСОБА_7 слід відмовити у задоволенні його клопотання про перегляд за нововиявленими обставинами вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 квітня 2020 року, за її необґрунтованістю, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 березня 2023 року, якою заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 квітня 2020 року, залишено без задоволення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4