Справа 127/2810/24
Провадження 1-кс/127/1214/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління Служби безпеки України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно к кримінальному провадженні № 0000106, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201-1, ч. 4 ст. 348, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000106, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201-1, ч. 4 ст. 348, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , яка є фізичною особою-підприємцем з 20.09.2021, постійно займалася експортом партій лісоматеріалів за кордон, у тому числі спільно із ОСОБА_5 , який є фізичною особою-підприємцем з 23.07.2022, а також із використанням інших фізичних осіб-підприємців, у зв`язку з чим, була обізнана про порядок переміщення лісоматеріалів через митний кордон України, діючи з корисливих мотивів, достеменно знаючи про встановлені Законом України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» обмеження та заборони щодо експорту лісоматеріалів, за попередньою змовою групою осіб, шляхом підроблення з метою подальшого використання завідомо підроблених документів вжила заходів щодо створення умов для переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України.

Відповідно до вимог Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів», єдиною підставою для вивезення з території України лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, є сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, порядок видачі якого регламентується Тимчасовим порядком видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1260. Зазначеним Тимчасовим порядком визначено, що підставою видачі сертифікату є товарно-транспортна накладна про придбання експортером лісо-та пиломатеріалів, оригінал якої експортер пред`являє територіальному органу Держлісагенства разом із відповідною заявою. Сертифікат видається на кожну партію лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів і є підставою для переміщення через митний кордон України лише зазначеної партії лісоматеріалів. При цьому, експортери несуть відповідальність за достовірність інформації в поданих ним документах.

Так, у серпні 2023 року маючи в своєму розпорядженні партію лісоматеріалів пиломатеріалів (дошка обрізна ясен) об`ємом 21,08 м3, на які відсутні необхідні для експорту підтверджуючі документи про їх походження та придбання, усвідомлюючи, що законним шляхом ОСОБА_5 не зможе отримати сертифікат, однак, будучи обізнаним, що у відповідності до вимог Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів», останній є обов`язковим документом під час експорту (переміщення через митний кордон України) лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів та порядком отримання такого роду документів, а саме з тим, що пунктом 5 Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1260, передбачено, що для отримання сертифікату експортери подають територіальному органу Держлісагенства заяву за встановленою формою, до якої додається копія (з обов`язковим пред`явленням оригіналу) товарно-транспортної накладної про придбання лісо- та пиломатеріалів, або лісорубного квитка (для постійних лісокористувачів) та експортер повинен підтвердити законність придбання лісоматеріалів, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи в своєму розпорядженні документи (ТТН-ліс), що не відносяться до наявної у нього партії лісоматеріалів, які він отримав на початку серпня 2023 року в іншої фізичної-особи підприємця ОСОБА_6 , усвідомлюючи неможливість здійснення реалізації вказаного товару в законний спосіб та необхідність його легалізації, вирішив використати наявні в нього документи про походження лісоматеріалів (ТТН-ліс), які видані фактично на іншу партію лісоматеріалів, для оформлення сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, з метою подальшого митного оформлення та вивезення їх з митної території України.

З цією метою, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою створення умов для переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізовуючи спільний кримінально протиправний умисел, у невстановлений досудовим слідством час та місці, але не пізніше 31.08.2023, надав ОСОБА_4 ТТН-ліс: ЮВВ № 970599 від 11.05.2023, ЮВА № 250740 від 04.07.2023, ЮВА № 120894 від 04.07.2023, ТТН-ліс ЮВВ № 970594 від 11.05.2023, а також накладну № б/н від 31.08.2023, для пред`явлення та внесення до офіційного документа, передбаченого Тимчасовим порядком видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1260 заяви про видачу сертифікату про походження партії лісоматеріалів завідомо неправдивих відомостей, шляхом заповнення у встановленій бланковій формі даної заяви відповідних граф, а саме зазначення серії та номера ТТН-ліс відповідним текстом «ЮВВ № 970599 від 11.05.2023, ЮВА № 250740 від 04.07.2023, ЮВА № 120894 від 04.07.2023, ТТН-ліс ЮВВ № 970594 від 11.05.2023, накладна № б/н від 31.08.2023», вказавши таким чином у бланку заяви від 31.08.2023, з використанням також реквізитів іншої фізичної особи-підприємця, не ставлячи її до відома, накладні, які не є документами походження наявної для експорту партії лісоматеріалів.

На підставі поданої ОСОБА_4 заяви Центрально-Західним міжрегіональним управлінні лісового та мисливського господарства 31.08.2023 видано сертифікат серії ВН № 962010 про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, який надавав право експорту 21,08 м3 дошки обрізної ясен, який є обов`язковим документом та надає право для експорту виключно зазначеної в ньому партії пиломатеріалів.

Також досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , маючи у своєму розпорядженні підроблений документ, а саме: заяву від 31.08.2023 про видачу сертифікату про походження партії лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, з використанням також реквізитів іншої фізичної особи-підприємця, не ставлячи її до відома, та документи - товарно-транспортні накладні ЮВВ № 970599 від 11.05.2023, ЮВА № 250740 від 04.07.2023, ЮВА № 120894 від 04.07.2023, ТТН-ліс ЮВВ № 970594 від 11.05.2023, накладну № б/н від 31.08.2023, які фактично видані на іншу партію лісоматеріалів, з метою доведення спільного із ОСОБА_5 кримінально протиправного умислу щодо створення умов для переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України до кінця, ОСОБА_4 , 31.08.2023 подала зазначену заяву з додатками та пред`явила відповідні оригінали документів посадовій особі Центрально-Західному міжрегіональному управлінні лісового та мисливського господарства, як підставу для видачі сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, для здійснення експортних операцій, при цьому не поставивши до відома відповідного працівника зазначеного Управління про невідповідність та неправдивість відомостей у заяві, тоді як експортери несуть відповідальність за достовірність інформації в поданих ними документах.

Після цього, зазначена заява від 31.08.2023, яка містила неправдиві відомості щодо ТТН-ліс та інші документи були прийняті в роботу Центрально-Західним міжрегіональним управлінні лісового та мисливського господарств, а на їх підставі працівником, якому не було відомо про невідповідність та неправдивість відомостей у заяві, видано та надалі особисто отримано ОСОБА_4 сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ВН № 962010 від 31.08.2023.

У зв`язку і цим, на підставі заяви фактично отримано право безперешкодного переміщення, наявної в розпорядженні партії лісоматеріалів загальним обсягом 21,08 м3 через митний кордон України відповідно до вищезазначеного підробленого сертифікату серії ВН № 962010 від 31.08.2023.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 за попередньою з мовою з ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, з метою досягнення бажаного кримінально протиправного результату, продовжила свою злочинну діяльність спрямовану на незаконне переміщення через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів заборонених до вивозу за межі митної території України, об`ємом 21,08 м3.

Статтею 3 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» передбачено, що реалізація за межі митної території України в митному режимі експорту суб`єктами підприємницької діяльності лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, крім передбачених статтями 2 та 2-1 цього Закону (лісоматеріали рідкісних та цінних порід дерев), допускається за наявності сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, а у відповідності до вимог ч. 2 ст. 196 Митного кодексу України, не можуть бути пропущені через митний кордон України, товари, на пропуск яких відповідно до закону потрібні документи державних органів, установ та організацій, уповноважених на їх видачу, - в разі відсутності таких документів. Тобто, не можуть бути пропущені через митний кордон України лісоматеріали без наявності відповідного сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, так як за відсутності сертифікату лісоматеріали та виготовлені із них пиломатеріали, є забороненими до переміщення через митний кордон України.

Отже, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , будучи обізнаними із порядком експорту лісоматеріалів та виготовлених із них пиломатеріалів, обов`язковістю наявності відповідного сертифікату для здійснення експортних операцій, фітосанітарного сертифікату, маючи в своєму розпорядженні підроблений сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ВН № 962010 від 31.08.2023, будучи при цьому достеменно обізнаним про неправдивість внесених у ньому відомостей, що свідчить про одержання його незаконним шляхом за відсутності законних підстав, 31.08.2023 через ОСОБА_4 подав зазначений підроблений сертифікат та пакет товарно-супровідних документів необхідних для здійснення митних процедур, зокрема: міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) № б/н від 31.08.2023, інвойс № 3 від 30.08.2023, фітосанітарний сертифікат № 13/02-6063/ЕВ-022483 від 31.08.2023 митному брокеру, при цьому не ставлячи останнього до відома, щодо своєї кримінально протиправної діяльності.

При цьому, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ВН № 962010 від 31.08.2023 та фітосанітарний сертифікат № 13/02-6063/ЕВ-022483 від 31.08.2023, який відповідно до Закону України «Про карантин рослин», постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2019 № 1177 також необхідний для експортних операцій, ОСОБА_5 надала ОСОБА_4 , яка займалася їх оформленням з метою реалізації спільного кримінально протиправного умислу, спрямованого на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України, з використанням реквізитів іншої фізичної особи-підприємця, не ставлячи її до відома.

На підставі наданих документів на партію експортованих лісоматеріалів (код УКТЗЕД 440791900 (лісоматеріали розпиляні або розколоті уздовж, розділені на шари або лущені, стругані або нестругані, шліфовані або нешліфовані, які мають або не мають торцеві з`єднання, завтовшки більш як 6 мм) об`ємом 21,08 м3 митний брокер оформив та цього ж дня подав у подав митному органу для здійснення митних процедур електрону вантажно-митну декларацію № 23UA99U5 для здійснення митного контролю та відповідних митних процедур.

Так, 31.08.2023 приблизно у період часу з 15 год. 30 хв. до 17 год. 00 хв. в автомобіль марки DAF XF 460 FT, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки SCHMITZ SCS 27 з номерним знаком НОМЕР_2 , який належить на праві власності ТОВ «Анвіт Транс», у с. Пархомівка Іллінецької територіальної громади Вінницької області (земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:0341), де знаходяться виробничі потужності, було завантажено дошку обрізну ясен та вивезено для подальшого проходження митних процедур у одному з підрозділів Вінницької митниці. Зазначений вантаж ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, не маючи при цьому відповідних підтверджуючих документів, вирішив експортувати контрабандним шляхом до м. Таллін (Естонія) на адресу фірми «Thermory AS» (Lootsa 1A, Tallin,11415, Estonia).

Надалі, прибувши 01.09.2023 приблизно о 11 год. 35 хв. на вищезазначеному автомобілі з причепом, у якому знаходився вантаж об`ємом 21,08 м3 на митний пост «Вінниця» відділу митного оформлення № 1 Вінницької митниці, що знаходиться за адресою: Вінницька область, с. Зарванці, 7 км. Хмельницького шосе, водій, не будучи обізнаним із злочинною діяльністю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , на митному посту надав на митний контроль, як підставу для переміщення через митний кордон України згаданого вантажу вищевказаний пакет товарно-супровідних документів, серед яких і підроблений, тобто такий який містить неправдиві відомості щодо походження лісоматеріалів - сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ВН № 962010 від 31.08.2023, а також фітосанітарний сертифікат № 13/02-6063/ЕВ-022483 від 31.08.2023 та інші необхідні документи.

Однак, у ході митного контролю, здійснення поглибленого огляду переміщуваного через митний кордон України вищезазначеного ватажу та вжитих відповідних заходів правоохоронними органами встановлено, що задекларований вантаж не відповідає поданим для митного оформлення товаросупровідним документам, у зв`язку з чим вантаж був затриманий.

Отже, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

24.01.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. ст. 40, 42, 276, 277 та 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201-1, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , має у власності земельну ділянку, площею 0.12 га, кадастровий номер :05:006:0509, реєстраційний номер 020.

Окрім цього, Регіональним сервісним центром ГЦС МВС у Вінницькій області надано інформацію, що транспортний засіб HUNDAI TUCSON, 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 перебував у власності ОСОБА_5 з 02.10.2020 по 20.09.2023, а з 20.09.2023 перебуває у власності ОСОБА_4 , перереєстрацію здійснено 20.09.2023, без зміни номеру. Водночас, ОСОБА_5 , якому 11.09.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201-1 та ч. 4 ст. 358 КК України, з метою уникнення подальшої конфіскації зазначеного автомобіля за вироком суду, здійснив перереєстрацію зазначеного автомобіля на ОСОБА_4 , яка набула таке майно від підозрюваного і достеменно знала, що таке майно підлягає конфіскації, у зв`язку із чим ними і проводилися зазначені реєстраційні дії.

При цьому, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 проживає однією сім`єю разом зі ОСОБА_5 , але останні не перебувають у шлюбі між собою. Зокрема, зазначене підтверджується протоколом допиту від 19.10.2023 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому остання зазначає, що ОСОБА_5 є чоловіком її доньки ОСОБА_4 , вони разом проживають протягом останніх 6 років. Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 (дана адреса повідомлялася ОСОБА_4 під час допиту 01.11.2023, повідомлялася ОСОБА_5 під час продовження застосування запобіжного заходу судом 10.11.2023, а також зазначена у характеристиці від 09.11.2023, яка видана ОСББ «Миколаївська-13», зокрема, про те, що останній проживає за цією адресою з жовтня 2018 року). Надалі, досудовим розслідуванням встановлено, після перереєстрації автомобіля, відповідно до актового запису про шлюб № 231 від 25.09.2023 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, видано свідоцтва серія НОМЕР_5 , серія НОМЕР_6 .

Тобто, у період реєстрації прав на земельні ділянки, автомобіль, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю, тому зазначене майно належить їм на праві спільної сумісної власності, а частки останніх на дане майно на цей час не визначені.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною визначеною законом підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

За змістом ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Також у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об?єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім?я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 343/1294/18.

Враховуючи те, що відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0000106 від 25.04.2023 ОСОБА_4 підозрюється у тому числі у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 201-1 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, то наявні підстави для арешту майна, передбачені п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, яке може призначити суд, відповідно до санкції ч. 2 ст. 201-1 КК України.

Крім цього, оскільки Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, передбачено можливість вільного відчуження нерухомого майна власниками, проведення даних реєстраційних дій суб`єктами державної реєстрації у короткий строк, вважаю за необхідне розглядати дане клопотання, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення підозрюваного, його захисника, так як це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Аналогічно, можливість вільного відчуження рухомого майна (транспортних засобів) власниками, проведення даних реєстраційних дій суб`єктами державної реєстрації у короткий строк передбачено Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 170-173 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № № 0000106, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201-1, ч. 4 ст. 348, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, земельна ділянка, площею 0.12 га, кадастровий номер :05:006:0509, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , та є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , транспортний засіб автомобіль HUNDAI TUCSON, 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_7 , є предметами кримінального правопорушення та визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що вищевказане майно, є предметами кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління Служби безпеки України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління Служби безпеки України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_4 , а саме на:

- земельну ділянку, площею 0.12 га, кадастровий номер :05:006:0509, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , та є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5

- транспортний засіб автомобіль HUNDAI TUCSON, 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_7 , який з 20.09.2023 перереєстровано на ім`я ОСОБА_4 , без зміни номеру, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління Служби безпеки України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя