ЄУН № 336/5337/23
пр. № 1-кп/336/824/2023
ВИРОК

Іменем України

13 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області, громадянина України, мешкає у АДРЕСА_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_2 , не одруженого, непрацюючого, раніше судимого:

вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 27.07.2006 року за ч. 1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 31.10.2006 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 22.01.2009 року за ч.2 ст.309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.05.2009 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі (звільнився 17.04.2012 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 13 днів);

вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 05.12.2013 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 07.04.2014 року за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 28.08.2014 року за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі (звільнився 12.06.2017 року у звязку з відбуттям покарання);

вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 07.11.2017 року за 395 КК України до 3 місяців арешту (звільнився 05.06.2018 року у звязку з відбуттям покарання);

вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 28.02.2019 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту;

вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 11.04.2019 року за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 4 місяців арешту (звільнився 17.09.2019 року у звязку з відбуттям покарання);

вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.12.2021 року за ч.3 ст.185, ст. 297 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку третьої декади 2021 року ввечері ОСОБА_4 , діючи повторно, відкривши запираючий пристрій на хвіртці, незаконно проник на територію огородженого парканом домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_6 два металевих листа вартістю 480 гривень.

Через декілька днів у середині третьої декади жовтня 2021 року ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел на викрадення майна, незаконно проник на територію цього ж домоволодіння та викрав металеві двері вартістю 300 гривень, два металевих швелера вартістю 180 гривень, дві металевих арматури вартістю 120 гривень.

Наприкінці третьої декади жовтня 2021 року ОСОБА_4 , продовжуючи умисел на викрадення майна, знову таким саме чином проник на територію домоволодіння та викрав металеву драбину вартістю 330 гривень.

15 листопаду 2021 року ОСОБА_4 , продовжуючи умисел на викрадення майна, знову таким саме чином проник на територію домоволодіння та викрав металевий швелер вартістю 248,91 гривень, три металевих швелера вартістю 599,97 гривень, два металевих швелери вартістю 378,40 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи повторно, у зазначений період часу з єдиним умислом таємно викрав майно, належне ОСОБА_6 загальною вартістю 2637,28 гривень, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєнні злочину визнав повністю, пояснивши, що на той момент мав тимчасові підробітки та через матеріальні труднощі потребував грошей. З метою викрадення майна через хвіртку проник до домоволодіння по АДРЕСА_3 , звідки викрав металеві листи, потім з перервою у декілька днів знову з території того ж домоволодіння викрадав швелери, драбину, інші металеві вироби, які в подальшому продавав своїм знайомим. Під час його перебування на території домоволодіння господарів він не бачив, на його думку, його помітили сусіди, які і повідомили до поліції. Вартості викраденого майна не заперечував, кваліфікацію своїх дій вважає вірною.

Судом за клопотанням сторін кримінального провадження досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення.

При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне.

Згідно із висновками товарознавчих експертиз від 18.11.2021 року, від 22.11.2021 року вартість двох металевих листів розміром 120х120 см товщиною 3 мм складає 480 гривень, металевих дверей розміром 180х70 см товщиною 3 мм 300 гривень, двох металевих швелерів довжиною 150 см шириною 100 мм товщиною металу 3 мм 180 гривень. двох металевих арматур довжиною 3 м діаметром 28 мм 120 гривень, металевої драбини висотою 2 метри -330 гривень, металевого швелера 7,5х6 см товщиною металу 3 мм довжиною 3,46 см -248,91 гривень, трьох металевих швелерів розміром 7,5х6 см товщиною металу 3 мм довжиною 2,78 см 599,97 гривень, двох металевих швелерів розміром 7,5х6 см товщиною металу 3 мм довжиною 2,63 см 378,4 гривень.

З висновку судової психіатричної експертизи від 08.12.2021 року ОСОБА_4 виявляв та виявляє психічний розлад у виді психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. У період інкримінованого злочину ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент проведення експертизи також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує, потребує протиалкогольного лікування.

Інших доказів учасниками провадження не надавалось, прокурор вважав, що досліджених судом доказів достатньо для встановлення обставин скоєння злочину та доведеності вини обвинуваченого, стороною захисту не заявлялось клопотань про дослідження інших доказів, заяв про неналежність чи недопустимість доказів сторони обвинувачення не заявлялось.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи в інкримінованих злочинах суд виходить з наступного.

Так, ст. 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

На переконання суду, дослідженими судом доказами вина ОСОБА_4 у скоєнні цього злочину підтверджена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 185 ч. 3 КК України як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

При дослідженні документів, які характеризують особистість ОСОБА_4 , судом встановлено, що обвинувачений раніше засуджувався неодноразово за скоєння різних злочинів, через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі знову вчиняє нові злочини, не працює, не має стійких соціальних зв?язків, що у сукупності свідчить про стійку протиправну антисоціальну спрямованість діяльності обвинуваченого та вперте небажання його заробляти на життя законними способами.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що пом?якшує покарання, є визнання вини у скоєнні злочину.

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 50 КК України, яка вказує, що метою покарання є кара, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Стиль життя ОСОБА_4 , який не займався та не займається суспільно корисною працею та не має стійких соціальних зв?язків, систематично скоює злочини проти власності, свідчать про те, що обвинувачений не усвідомлює необхідності суворого дотримання норм закону, не розуміє неприпустимості скоєння злочинів, не має жодної поваги до гарантованих Конституцією України прав людини, зокрема, права власності, має стійку антисоціальну позицію правового нігілізму.

При цьому покарання ОСОБА_4 слід призначити із застосування положень ст. 70 ч. 4 КК України, адже він був засуджений вироком суду від 14.12.2021 року, покарання за яким повністю не відбув.

Судом не вирішується питання щодо стягнення витрат на залучення експертів, а також доля речових доказів, адже в матеріалах справи відсутні документи щодо витрат та визнання якихось ре6чей речовими доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. 70 ч. 4, ст. 185 ч. 3 КК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за статтею 185 ч. 3 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

У відповідності до положень ст. 70 ч. 4, 72 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням вироку Оріхівського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2021 року за ст. 185 ч. 3, ст. 297 ч. 3 КК України шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років двох місяців років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 13 грудня 2021 року.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Скасувати арешт майна, а саме металевого швелера довжиною. 3,46 м, трьох металевих швелерів довжиною 2,78 м, двох металевих швелерів довжиною 2,63 м, накладений ухвалою слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 23.11.2021 року.

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1