ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2761/23 Справа № 195/709/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001238 за апеляційною скаргою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року про повернення прокурору обвинуваченого акта щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України

Встановила:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженню №0001238 від 13.04.2018 стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, повернуто прокурору Офісу Генерального прокурора.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що складений обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме всупереч ч. 4 вказаної статті до обвинувального акту не було додано розписки підозрюваного ОСОБА_8 про отримання ним копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування, що є обов`язковим додатком до обвинувального акту, становить його невід`ємну частину. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про те, що відсутність зазначеної розписки належить вважати істотним недоліком самого обвинувального акту, який свідчить про його невідповідність вимогам КПК України та є належною і достатньою підставою для повернення обвинувального акту прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Крім того, суд вказав, що через невручення обвинувального акту ОСОБА_8 клопотання про розшук є необґрунтованим, оскільки суд не може вважати що обвинувачений ухилився від суду та громадянин ОСОБА_8 є необізнаною особа відносно закінчення стадії досудового розслідування та направлення обвинувального акту до суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд цього обвинувального акту у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на невідповідність висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Так, прокурор вказує, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, а відсутність розписок про отримання обвинуваченим копії обвинувального акту не може бути самостійною підставою для його повернення. При цьому, прокурор вказує, що через процесуальну поведінку сторони захисту, зокрема безпідставні неявки на виклики, з огляду на, що ухвалою слідчого судді стороні захисту було встановлено строк ознайомлення з матеріалами провадження, стали передумовою неврученню безпосередньо обвинуваченому копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Разом з цим, прокурор наголошує на тому, що копію обвинувального акту та реєстру було направлено підозрюваному на адресу його проживання. Крім цього прокурор, аналізуючи поняття надати, отримати та вручити вважає, що прокурор не зобов`язаний саме вручити копію обвинувального акту.

При цьому, прокурор звертає увагу на допущені судом порушення вимог ч. 2 ст. 314 КПК України, через проведення підготовчого судового засідання за відсутності обвинуваченого, що перешкодило суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення.

Також прокурором було долучено до матеріалів провадження копії процесуальних документів на підтвердження доводів апеляційної скарги та повідомлення ОСОБА_8 про кримінальне провадження щодо нього.

Позиції учасників судового провадження.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та зазначив, що, з огляду на воєнний стан в Україні та перебування ОСОБА_8 на тимчасово окупованій території, стороною обвинувачення були виконанні вимоги ч. 8 ст. 135 КПК України щодо повідомлення особи з приводу кримінального провадження щодо нього на необхідності з`явитися до прокурора для вручення обвинувального акта.

Захисник заперечував проти задоволення апеляційних вимог сторони обвинувачення, вважав ухвалу суду законною та обгрунтлваною.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судове рішення, згідно зі ст. 370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

У підготовчому судовому засіданні, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України. Інших підстав для повернення обвинувального акту, чинним процесуальним законом не передбачено.

Обґрунтовуючи свої висновки про необхідність повернення акта прокурору, суд керувався тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 не відповідає вимогам ч. 4 ст. 291 КПК України, а саме до нього не було додано розписки ОСОБА_8 про отримання ним копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування

Між тим, на переконання апеляційного суду такі висновки суду першої інстанції є передчасними, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається, зокрема, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Разом з цим, з матеріалів кримінального провадження видно, що відповідно до вимог ст. 290 КПК України слідчий, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта з 08.12.2021, намагались відкрити доступ до матеріалів досудового розслідування захиснику та підозрюваному.

З реєстру матеріалів досудового розслідування видно, що 26.01.2022 року захиснику ОСОБА_9 було надано доступ до матеріалів досудового розслідування, з якими він знайомився з 15.20 год. до 15.40 год.

В той же час, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 16.02.2022, через зволікання стороною захисту в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, було встановлено строк протягом якого сторона захисту має ознайомитися з матеріалами досудового розслідування.

Апеляційний суд звертає увагу і на те, що у вказаному провадженні 18.01.2022 підозрюваного ОСОБА_8 було оголошено у розшук, та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2022 було надано дозвіл на його затримання з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке після його затримання 01.02.2022 було розглянуто, й постановлено про відмову в задоволенні клопотання, при цьому, слідчим суддею було зобов`язано ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою слідчого та/або прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Разом з цим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, який продовжується до цього часу.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 року «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року» (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26.08.2022 року №193), Мелітопольська міська територіальна громада внесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та станом на цей час перебуває у ньому.

Враховуючи викладене, прокурором, у відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, було викликано ОСОБА_8 на 25.05.2022 до Офісу Генерального прокурора для вручення обвинувального акту, шляхом публікації повістки на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, ОСОБА_8 , який, виходячи з положень ч. 8 ст. 135 КПК України, з моменту опублікування вказаної повістки, вважається належним чином повідомленим, та якого ухвалою слідчого судді від 01.02.2022 було зобов`язано прибувати за кожною вимогою слідчого та/або прокурора у цьому кримінальному провадженні, до Офісу Генерального прокурора не з`явився.

З викладеного видно, що сторона захисту відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України на власний розсуд використала надане їй статтями 290, 293 КПК України право, відмовившись отримувати доступ до матеріалів досудового розслідування та копії обвинувального акта.

Разом з цим, згідно з наданою прокурором розпискою, 25.05.2022 захисником ОСОБА_7 було отримано копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у вказаному провадженні.

Крім цього, в матеріалах провадження також наявна розписка прокурора від 25.05.2022, згідно з якою, через неявку ОСОБА_8 до прокурора, введенням в Україні воєнного стану та наявною інформацією про перебування обвинуваченого на непідконтрольній території й неможливість вручення йому процесуальних документів, обвинувальний акт та реєстр було вручено його захисникам.

З огляду на викладене, а також процесуальну поведінку сторін кримінального провадження й те, що повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, колегія суддів вважає, що в цьому конкретному випадку, висновки суду про повернення обвинувального акту з вказаних судом першої інстанції підстав та його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України є передчасними.

Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у свої постанові від 11.02.2020 (провадження №51-5227км19).

Разом з цим, на переконання апеляційного суду, в цьому конкретному провадженні, суду необхідно виходити саме необхідності дотримання балансу інтересів сторін кримінального провадження, рівного використання наданих їм процесуальних прав, тощо.

Водночас, на переконання апеляційного суду, є обгрунтованими і доводи прокурора з приводу допущення судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, через проведення підготовчого судового засідання без обвинувачено та його неналежне повідомлення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Частиною 2 ст. 314 КПК України, передбачено, що підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Згідно з ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

В той же час, в порушення вказаних вимог, за наявності підстав вважати, що ОСОБА_8 перебуває на тимчасово окупованій території України, про що вказано і в оскаржуваній ухвалі, судом не було здійснено виклик обвинуваченого до суду, шляхом публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та проведено підготовче судове засідання за відсутності обвинуваченого, належним чином не повідомленого про час, дату та місце судового засідання, що є самостійною підставою для скасування судового рішення.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частинами 1, 2 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

За таких обставин, колегія суддів керуючись загальними засадами КПК України, а саме вимогами ч. 6 ст. 9, п. п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 415 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року про повернення прокурору обвинуваченого акта щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4