Справа № 570/3289/23
номер провадження 1-кп/570/309/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника портерпілої адвоката ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. смт. Квасилів Рівненського району, Рівненської області, громадянина України, реєстр. прож. АДРЕСА_1 , з загальною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, судимого

17 липня 2023 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

06 червня 2023 р. близько 23 год. 50 хв. ОСОБА_6 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 під час конфлікту зі своєю матір`ю ОСОБА_5 вчинив відносно останньої домашнє насильство, яке виразилось у словесних образах, криках, виразах нецензурною лайкою, погрозах у застосуванні фізичного насильства.

В період часу з 01 червня 2022 р. по 06 червня 2023 р. за вказаним місцем спільного проживання із потерпілою, ОСОБА_6 умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 систематично вичняв домашнє насильство (фізичне та психологічне насильство), за що неодноразово до ОСОБА_7 застосовувались адміністративні стягнення за випадки вчиненого домашнього насильства, які мали місце:

28 грудня 2022 р. о 18 год. 04 хв. (згідно постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 17.02.2023 року у справа № 570/62/23 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП);

05 лютого 2023 р. о 17 годині 00 хв. (згідно постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 30.03.2023 р. у справі № 570/981/23 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП);

01 квітня 2023 р. близько 02 год. 00 хв. (згідно постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 30.05.2023 р. у справі № 570/1822/23 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП).

Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, погіршення самопочуття, якості життя, яке виразилось у формі втоми, фізичного дискомфорту, негативних переживань, втрати повноцінного сну, відпочинку, позитивних емоцій.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні зазначеного злочину. Своїми показаннями підтвердив вчинення ним психологічного домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 . Пояснив також, що причиною вказаних його дій було зловживання алкоголем. На дний час, на виконання рішення суду він проживає окремо від своєї матері. Пред`явлений цивільний позов визнав повіністю та просив розстрочити його стягнення. У вчиненому щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілої, та просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні своїми поясненнями підтвердила щодо конфліктів з обвинуваченим та вчинення останнім психологічного домашнього насильства щодо неї. Зазначила що у всіх випадках вчинення щодо неї протиправних дій обвинувачений ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Не наполягалана суворому покаранні. Пред`явлений цивільний позов підтримала в повному обсязі.

Про дослідження інших доказів, щодо обставин справи сторони не зверталися, на їх дослідженні не наполягали. Тому, такі докази суд не досліджує, із урахуванням вимог ст. 22, 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивності, а також згідно ч. 3 ст. 349 КПК.

З`ясувавши обставини, із урахуванням наведеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині повністю доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 підпадають під ознаки злочину передбаченого ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_6 характеризуються посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого в обвинувальному акті не зазначено, однак до таких, із урахууанням пояснень обвинуваченого та потерпілої слід було віднести вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, та рецедив злочинів.

Враховуючи наведені обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, данні про особу винного, стан його здоров`я, на даний час інвалідності не має, на обліку у лікрів нарколога та психіатра не перебуває, є працездатним, враховуючи наявність пом`якшуючих та зазначене щодо обтяжуючих покарання обставин, беручи до уваги також звернення потерпілої, доводи представника потерпілої та прокурора, суд вважає, що слід обрати ОСОБА_8 покарання, передбачене санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності у виді обмеження волі на мінімальний строк, визначений санкцією статті 126-1 КК України, за якою він притягується до відповідальності. Обмежень передбачених ч. 3 ст. 56 КК України для застосування такого виду покарання до ОСОБА_7 не встановлено. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.

Також враховується, що 17 липня 2023 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області засуджено ОСОБА_7 за вчинений ним 10 січня 2021 р. злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 3 роки (https://reestr.court.gov.ua/Review/112395393). Покарання за вказаним попереднім вироком ОСОБА_6 на даний час не відбув.

Відповідно положень ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Встановлено, що ОСОБА_6 винен в кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 126-1 КК України, вчиненому ним в період включно з 28 грудня 2022 р. до 06 червня 2023 р., тобто до постановлення попереднього вироку від 17 липня 2023 р. Тому, згідно ч. 4 ст. 70 КК України при визначенні остаточного покарання ОСОБА_8 застосовуються правила передбачені в частинах 1 - 3 ст. 70 КК України, та у даному випадку суд визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Зазначається, що справедливість покарання визначається з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачене ст. 75 КК.

При цьому слід виходити з того, що статтями 70, 72, 75-78 КК не передбачено повне або часткове складання, поглинання іспитового строку. Зазначені в ст. 70 КК правила застосовуються лише до покарань. Дійшовши висновку про можливість виправлення особи без реального відбування покарання та призначивши іспитовий строк при звільненні від його відбування, суд має керуватися виключно положеннями ст. 75 КК, вмотивувавши своє рішення щодо цього.

У даному випадку підставою звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням є переконання суду про можливість виправлення особи без відбування покарання. Суд доходить такого висновку на підставі відомостей про вчинені особою злочини, відомостей про особу, обставини встановлені цим та попереднім вироками судів стосовно засудженого, наслідки вчинених діянь, ставлення особи до таких наслідків, наявність пом`якшуючих та вказане щодо обтяжуючих покарання обставин, які оцінюються на момент ухвалення даного рішення.

Вказані доводи узгоджено із висновком щодо застосування норм права Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 р. у справі № 199/1496/17 провадження № 51-2631 кмо19. Відповідно до такого висновку кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Також суд зазначається, що іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст. 75 КК (див. абз. 4 п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 № 3). Із урахуванням вказаних роз`яснень, у даному випадку іспитовий строк щодо засудженого ОСОБА_7 обчислюється з дня постановлення вироку від 27 липня 2023 р.

При прийнятті такого рішення, суд враховує, що через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Щодо цивільного позову. Розглянувши позовну заяву, заслухавши показання підсудного ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 , доводи представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , із урахуванням досліджених доказів, суд, вважає, що цивільний позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Із урахуванням встаногвлених обставин у даній справі, відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 25 тис. грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_7 , до якого пред`явлено позов та який винен у її заподіянні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-370, 373-374 КПК, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Визначити остаточне покарання ОСОБА_8 із урахуванням вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 липня 2023 р. за ч. 1 ст. 121 КК України у справі № 369/4744/21, згідно ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Іспитовий строк обчислюється з 17 липня 2023 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не обиралися.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди в розмірі 25000 грн.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1