Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 647/3166/21
Провадження 1-кп/650/2/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2023 року смт. Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі смт. Велика Олександрівка обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні № 0000157 від 08.04.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина, України, уродженця с. Зміївка Бериславського району Херсонської області, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 296 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 в ніч з 07.04.2021 на 08.04.2021 року, приблизно з 00 годин 00 хвилин та по 00 годин 20 хвилин, діючи спільно і узгоджено з іншими невстановленими в ході досудового слідства особами, матеріали у відношенні яких виділено в окреме провадження, безпричинно, з хуліганських мотивів, проявляючи явну неповагу до суспільства та особливу зухвалість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян, з мотивів явної неповаги до суспільства, загальноприйнятих норм моралі, діючи із особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, принесли до громадського місця - дороги біля будинку АДРЕСА_2 , спеціальні предмети у вигляді автомобільних гумових шин та підпалили останні. Окрім цього гучно, грубо, в нецензурній формі та непристойно висловлювались брутальною (нецензурною) лайкою на адресу потерпілого ОСОБА_5 , ображаючи останнього принижуючи його честь і гідність, вимагали його вийти з вказаного будинку. Оскільки потерпілий не вийшов, ОСОБА_7 разом з невстановленими особами, матеріали у відношенні яких виділено в окреме провадження, продовжуючи свої злочинні дії, порушуючи право громадян на недоторканість житла, гарантоване ст. 30 Конституції України, без дозволу та всупереч волі власників житла та осіб які в ньому проживають, проникли до подвір`я вказаного будинку, з метою знущання над потерпілим вимкнули на електролічильнику електропостачання до нього, чим викликали страх, за власне життя та цілісність і неушкодженість майна у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які перебували в приміщенні вказаного будинку.

Крім цього, ОСОБА_7 разом з іншими невстановленими в ході досудового слідства особами, матеріали у відношенні яких виділено в окреме провадження, в ніч з 07.04.2021 на 08.04.2021, приблизно з 00 годин 00 хвилин та по 00 годин 24 хвилин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті неприязних відносин, з особистих мотивів, порушуючи право громадян на недоторканість житла, гарантоване ст. 30 Конституції України, без дозволу та всупереч волі власників житла та осіб які в ньому проживають, відчинивши хвіртку воріт, таємно проник до подвір`я будинку АДРЕСА_3 , який згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 25.12.1995р., належить ОСОБА_5 , в якому він проживає, та вимкнув вимикач на постачання електроенергії в електролічильнику для продовження вчинення подальших хуліганських дій.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 за першим епізодом скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненні групою осіб.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 за другим епізодом скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

03.10.2023 року між підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно із даною угодою потерпілі та підозрюваний дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 296 КК України. ОСОБА_7 у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_7 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених санкцією ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 296 КК України у вигляді обмеження волі.

Прокурор у відкритому судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, не заперечував з приводу затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

Потерпілі також просили вказану угоду затвердити. Підтвердили, що діють добровільно, претензій до обвинуваченого не мають, він вибачився перед ними, та відшкодував моральну шкоду.

Обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 296 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди обов`язки. Підтвердив, що укладення угоди було добровільним.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо нетяжких кримінальних правопорушень та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 296 КК України.

Судом, встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє зміст прав, визначених п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, раніше не судимого.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст.367, 370, 371, 374, 473-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 03.10.2023 року між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000157 від 08.04.2021 року.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162 КК України та ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 162 КК України 1 рік обмеження волі; за ч.2 ст. 296 КК України 1 рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 1 рік 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: залишки згарища гуми знищити.

Речові докази по справі: флешносій із відеозаписами з камери відеоспостереження та бодікамери; скріншоти з мобільного телефону ОСОБА_8 ; 1 MicroSD флеш-накопичувач, і мобільний телефон залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000157 від 08.04.2021 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.473 КПК України до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1