Справа № 503/712/23
Провадження № 1-кп/503/52/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима судове провадження за кримінальним провадженням внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 20.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кодима Одеської області, громадянки України, українки, не працюючої, з середньою технічною освітою, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5 , секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

встановив:

27.03.2023, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на обліку в ПОГ «МДРЦ «Відродження-ХХІ», отримала на підставі листа призначення препаратів наркотичних засобів психотропних речовин і прекурсорів хворим №62 нарковмісні пігулки «Метадон ZN», які привезла до свого місця проживання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де їх зберігала, для власного вжитку, а також з метою збуту.

В подальшому, у період часу з 13:03 години по 13:28 годину 29.03.2023, знаходячись за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де реалізуючи злочинний умисел направлений на збут наркотичних засобів у виді пігулок, які містять наркотичний засіб метадон, діючи в супереч Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» і Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», з внесеними до них змінами, діючи з метою особистого збагачення, умисно, незаконно, збула ОСОБА_8 сім пігулок, які містять наркотичний засіб - метадон загальною вагою 0,148 г за, що ОСОБА_8 сплатив грошові кошти в сумі 700 грн. Після чого ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції придбані у ОСОБА_3 пігулки, які містять наркотичний засіб - метадон.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні вище викладеного кримінального правопорушення та зазначила, що тиску на неї або примушування до визнання своєї вини не застосовувалось. При цьому, щиро у ньому розкаялася та запевнила суд в тому, що в майбутньому подібного більше не вчинить, а також просила суд призначити покарання на менший строк ніж просив прокурор, але застосувати до неї запропоноване прокурором звільнення від покарання із випробуванням, але не на максимально передбачений строк, про який просив прокурор.

Вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення підтверджується встановленими судом обставинами на підставі сукупності належних і допустимих доказів, які були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду, а саме:

- показами обвинуваченої ОСОБА_3 наданими нею в ході її допиту під час судового розгляду, які фактично зводились до підтвердження вище наведених фактичних обставин кримінального провадження, при цьому не містили обставин які б суперечили їм або спростовували їх;

- протоколом отримання добровільно наданого предмету від 29.03.2023 року (а.п.144-145), згідно якого ОСОБА_8 добровільно видав працівнику поліції придбані ним у жінки пігулки у кількості семи штук (шість пігулок в упаковці, кожна окремо, та паперовий згорток із подрібненою частиною пігулки і частиною пігулки), які були придбані ним за раніше наданій йому кошти для проведення закупки та згідно результату проведеного на місці швидкого тестування містять наркотичний засіб метадон. Зазначені предмети були поміщені до сейф-пакету №PSP1200418;

- висновком експерта від 23.05.2023 року №СЕ-19/116-23/5593-НЗПРАП за результатом проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (а.п.150-153), згідно якого надані на експертизу 6 (шість) цілих таблеток білого кольору, один фрагмент таблетки білого кольору масою 0,258 г, які містились у трьох фрагментах блістерів, та грудочкоподібна речовина білого кольору масою 0,108, які містились у полімерному сейф-пакеті №PSP1200418, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Кількісний вміст метадону в таблетках у формі основи становить 0,145 г, а кількісний вміст метадону в речовині становить 0,003 г;

- висновком експерта від 24.05.2023 року №СЕ-19/116-23/5604-ФХД за результатом проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів (а.п.163-168), згідно якого надані на дослідження 7 банкнотах номіналом 100 гривень в сумі 700 гривень, серія та номер: УЧ 1665371, УК 6622759, УЛ 7240601, УС 4237899, УИ 9614767, АГ 4541430, УХ 7694614, які знаходяться в сейф-пакету НПУ ЕХР 0116509, виявлені нашарування спеціальної хімічної речовини люмінофору. На двох наданих на експертизу спиртових серветках, згідно постанови про призначення експертизи за допомогою яких здійснено змиви з правої та лівої руки ОСОБА_3 та які поміщено до сейф-пакету НПУ ЕХР 0116508 та запаковано відповідно правил пакування речових доказів, виявлені нашарування спеціальної хімічної речовини люмінофору. Виявлені спеціальні хімічні речовини люмінофори на 7 банкнотах номіналом 100 гривень, на двох спиртових серветках, та спеціальна хімічна речовина люмінофор на аркуші паперу, яка згідно постанови про призначення експертизи відібраний 29.03.2023 при помітці грошових коштів у якості зразків, мають загальні родові ознаки.

Вказану у тексті цього висновку експерта серію банкноти з номером 9614767 як «УИ» замість фактичної «УЙ» суд сприймає як допущену експертом очевидну описку за текстом, оскільки на самому фото зображенні 1.7 в ілюстративній таблиці, яка є додатком до цього висновку експерта, чітко видно серію і номер цієї банкноти саме як «УЙ 9614767». Водночас із цим суд вважає, що згадана вище описка жодним чином не ставить під розумний сумнів висновок експерта, а відтак і не впливає на його обґрунтованість;

- листом-відповіддю Підприємства об`єднання громадян «Медичний діагностично-реабілітаційний центр «Відродження-ХХІ» від 25.05.2023 року за Вих. № 15 (а.п.169), згідно якого його пацієнт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримувала курс метадону 150 мг на сутки, останній раз 27.03.2023 року на 6 днів;

- копією інформаційного листа для хворого про правила поводження з препаратами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (метадон), недопущення їх використання не за медичним призначенням (а.п.171-172), який підписаний ОСОБА_3 на підтвердження ознайомлення з ним та який у розділі «І. Правила поводження з препаратами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» передбачає обов`язок хворого дотримуватися вимог медичного призначення та не допускати їх нецільового використання, після виконання кожного призначення робити відповідний запис у Листку призначень, а також застереження про категоричну заборону продавати, міняти, передавати, дарувати стороннім особам такі препарати;

- копія листка призначень препарату наркотичного засобу Метадон ZN за № 62, складеного лікарем ПОГ «МДРЦ «Відродження-ХХІ» ОСОБА_3 на період з 27.03.2023 по 01.04.2023 року (а.п.170), який не містить записів про виконання призначення у відповідній графі;

- довідкою УКР ГУНП України в Одеській області від 08.06.2023 року № 2Н-3422 (а.п.173), згідно якої з видатків спеціального призначення кошторису Головного управління Національної поліції в Одеській області на проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки в рамках кримінального провадження № 0000047 від 20.01.2023 року співробітникам СКП Подільського РУП ГУНП України в Одеській області 28.03.2023 року видано грошові кошти в сумі 700 грн.

Судом обвинуваченій було додаткового роз`яснено положення ч.3 ст. 23 та пункту 1 ч.4 ст. 42 КПК України щодо можливості реалізації права на допит свідків обвинувачення і допиту свідків захисту, але сторона захисту даним процесуальним правом не скористалася.

Отримавши і дослідивши вище зазначенні показання обвинуваченої ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, документи та висновки експертів, а також враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у кримінальному провадженні, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього.

Учасникам судового провадження судом було роз`яснено, що згідно ч.2 ст. 394 КПК України вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України. З чим учасники погодились і проти чого також не заперечували.

Суд визнає зазначене вище формулювання обвинувачення доведеним, а дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфікує за ч.1 ст. 307 КК України, як незаконний збут наркотичного засобу.

Діючи у відповідності до вимог ст. 337 КПК України суд, з урахування показань наданих обвинуваченою під час судового розгляду, вважає доведеною вину ОСОБА_3 відповідно до висунутого їй обвинувачення, а тому остання повинна нести відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно положень пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 та висновків викладених в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 556/588/18 (провадження № 51-569км19) суд при ухваленні вироку не обмежений оцінкою наявності або відсутності обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання, яка наведена у змісті обвинувального акту, а тому «Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку».

Згідно висновків викладених в постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2020 року та від 02 листопада 2021 року у справі № 643/13256/17 (провадження № 51-2221км19) виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Ураховуючи зазначене, а також те, що під час судового розгляду ОСОБА_3 визнала свою вину у повному обсязі; дала правдиві показання щодо обставин свого діяння, які іншими учасниками справи не заперечувались; в судовому засіданні висловила позицію щодо своєї готовності нести покарання, то суд вважає, що в сукупності зазначені обставини є свідченням саме наявності щирого каяття у обвинуваченої.

У зв`язку з чим суд, у відповідності до своїх повноважень передбачених пунктом 1 ч.1 ст. 66 КК України та оцінюючі в сукупному зв`язку згадані вище обставини, вважає необхідним визнати обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, також її щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлені.

Відповідно до наявних у суду відомостей, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується не однозначно, а саме у характеристиці без дати складення зареєстрованою за записом № 24, яка була надана суду стороною обвинувачення (а.п.180), характеризується незадовільно, зокрема із відзначенням зловживання нею спиртними напоями, але у характеристиці складеній тією самою посадовою особою місцевого самоврядування 11.07.2023 року із реєстровим записом № 154, яка була надана суду стороною захисту (а.п.189), характеризується задовільно, при цьому вже із відзначенням тієї обставини, що не була помічена у зловживанні алкогольними напоями. У зв`язку з чим суд при оцінці зазначених характеристик надає перевагу характеристиці наданій суду саме стороною захисту, оскільки це відповідає загальним положенням кримінального процесу, передбаченим ч.4 ст. 17 КПК України та ст. 62 Конституції України, щодо тлумачення усіх сумнівів на користь особи, окрім того така характеристика відповідає і змісту досудової доповіді. Також ОСОБА_3 проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_9 , яка є пенсіонеркою за віком (а.п.181, 184, 189), у лікаря-психіатра на обліку не перебуває (а.п.174), але перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з відповідним діагнозом, який суд не вважає за можливе зазначати у змісті даного судового рішення внаслідок положень ч.1 ст. 286 ЦК України та ст. 391 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 року № 2801-XII, як частину лікарської таємниці, але існування якого підтверджено належним доказом наявним в матеріалах судової справи, який був судом безпосередньо досліджений під час судового розгляду (а.п.175), раніше не судима та вперше притягається до кримінальної відповідальності (а.п.183).

Аналіз інформації про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої з досудової доповіді органу з питань пробації, вказує на те, що ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінені як середні, у зв`язку з чим беручі до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію теперішнього правопорушення, орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб). У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушницю обов`язків відповідно до п.2 і 4 ч.3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки».

При призначенні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого діяння кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставини, що обтяжують покарання. У зв`язку з чим приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити міру безальтернативного покарання у виді позбавлення волі у межах, установлених у санкції ч.1 ст. 307 Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, яке є необхідним й достатнім як для кари обвинуваченої ОСОБА_3 так і для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України суд не знаходить.

При цьому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винної та інші обставини справи, зокрема задовільну характеристику за місцем проживання, то суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе прийняти рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку та покладенням відповідних обов`язків. Водночас суд приймаючи до відома досудову доповідь, на виконання вимог ч.1 ст. 368 КПК України, не погоджується із висловленим у ній органом з питань пробації висновком про доцільність додаткового покладення на обвинувачену обов`язку виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки», оскільки вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення жодним чином не було пов`язане із насильством або агресією, про існування останніх не відзначено в жодній з характеристик особи обвинуваченої, зокрема наданій суду самою стороною обвинувачення, а тому суд не вважає за доцільне застосування до обвинуваченої цього обов`язку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На виконання вимог ч.1 ст. 377 КПК України, суд звільняє обвинувачену, яка тримається під вартою, з-під варти в залі судового засідання у зв`язку з її звільненням від відбування покарання.

При цьому, ураховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований під час досудового розслідування і обраний судом до обвинуваченої вже під час судового провадження, до набрання вироком законної сили, суд вважає необхідним змінити на особисте зобов`язання із застосуванням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку.

Зарахувати обвинуваченій ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, а саме строк її досудового тримання під вартою та під час судового розгляду у період з 14.26 години 29.03.2023 року (а.п.34-38) до 28.09.2023 року.

Арешт на майно із забороною користування та розпорядження, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.03.2023 року (а.п.146-147), згідно положень ч.4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

Речові докази, які зберігаються в поліетиленовому сейф-пакеті у камері зберігання речових доказів ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області (під порядковим номером 470 в книзі обліку речових доказів № 1054), а саме:

- 7 купюр номіналом по 100 гривень НБУ кожна (серії та номера УЧ 1665371, УК 6622759, УЛ 7240601, УС 4237899, УЙ 9614767, АГ 4541430, УХ 7694614), згідно положень пункту 2 ч.9 ст. 100 КПК України, підлягають конфіскації;

- грошові кошти у сумі 1206 гривень (три купюри номіналом 200 гривень, дві купюри номіналом 100 гривень, чотири купюри номіналом 20 гривень, дві купюри номіналом 10 гривень, шість купюр номіналом 50 гривень, шість купюр номіналом 1 гривня) та два мобільні телефони типу смартфон марки «Redmi», доказів встановлення досудовим розслідуванням обставин їх належності до вчинення кримінального правопорушення і їх значення для даного кримінального провадження суду не надано, підлягають поверненню їх володільцю ОСОБА_3 ;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , доказів встановлення досудовим розслідуванням обставин його належності до вчинення кримінального правопорушення і його значення для даного кримінального провадження суду не надано, підлягає передачі до відповідного органу системи Державної міграційної служби України;

- таблетки в кількості 52 штуки, згідно положень пункту 3 ч.9 ст. 100 КПК України, підлягають знищенню.

Процесуальні витрати в загальній сумі 9560 грн (2390 грн + 7170 грн), пов`язані із проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (а.п.149) та судової експертизи матеріалів, речовин та виробів (а.п.162), згідно положень ст. 118, 124 ч.2, 126 ч.1 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави. В свою чергу судові витрати в сумі 3824 грн (а.п.155), пов`язані із проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 22.05.2023 року №СЕ-19/116-23/5602-НЗПРАП, згідно положень ст. 118, 124 ч.2, 126 ч.1 КПК України, підлягають залишенню за рахунок держави без їх відшкодування, оскільки наркотичні засоби, які були предметом дослідження в рамках проведення цієї експертизи, не є предметами кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, обвинувачення у вчиненні якого було пред`явленого ОСОБА_3 , а окремого обвинувачення у незаконному зберіганні цих наркотичних засобів з метою збуту (ч.1 ст. 307 КК України) або без мети збуту (ч.1 ст. 309 КК України) ОСОБА_3 не пред`явлено, у зв`язку з чим його судовий розгляд не здійснювався, а відтак відсутні підстави для стягнення з обвинуваченої цих витрат при ухваленні даного обвинувального вироку.

Керуючись ст. 369-374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї, у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою змінити, до набрання вироком законної сили, на особисте зобов`язання, зобов`язавши прибувати за кожною вимогою до суду та із застосуванням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку, а саме: не відлучатися із населеного пункту м. Кодима, Подільського району Одеської області, в якому вона зареєстрована та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на неї судом обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Здійснення контролю за виконанням особистого зобов`язання, у відповідності до положень ч.3 ст. 179 КПК України, доручити прокурору.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, а саме з 14.26 години 29.03.2023 року до 28.09.2023 року.

Скасувати арешт майна із забороною користування та розпорядження, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.03.2023 року, а саме на 7 купюр номіналом по 100 гривень НБУ кожна (серії та номера УЧ 1665371, УК 6622759, УЛ 7240601, УС 4237899, УЙ 9614767, АГ 4541430, УХ 7694614), грошові кошти у сумі 1206 гривень НБУ (три купюри номіналом 200 гривень, дві купюри номіналом 100 гривень, чотири купюри номіналом 20 гривень, дві купюри номіналом 10 гривень, шість купюр номіналом 50 гривень, шість купюр номіналом 1 гривня), таблетки у кількості 52 штуки, два мобільні телефони типу смартфон марки «Redmi», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 .

Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:

- 7 купюр номіналом по 100 гривень НБУ кожна (серії та номера УЧ 1665371, УК 6622759, УЛ 7240601, УС 4237899, УЙ 9614767, АГ 4541430, УХ 7694614) конфіскувати;

- грошові кошти у сумі 1206 гривень (три купюри номіналом 200 гривень, дві купюри номіналом 100 гривень, чотири купюри номіналом 20 гривень, дві купюри номіналом 10 гривень, шість купюр номіналом 50 гривень, шість купюр номіналом 1 гривня) та два мобільні телефони типу смартфон марки «Redmi», повернути їх володільцю ОСОБА_3 ;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 передати до відповідного органу системи Державної міграційної служби України;

- таблетки в кількості 52 штуки знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, в загальному розмірі 9560 грн.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд, який ухвалив його Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1