Справа № 598/2589/23
провадження № 1-кп/598/215/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2023 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000135 від 01 вересня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

за ч.2 ст.125 КК України,

встановив:

13 серпня 2023 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи житловому будинку по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виник конфлікт на грунті особистих неприязних відносин, в ході якого обвинувачений, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер і значення свої дій, умисно наніс один удар уламком скла по голові ОСОБА_4 , внаслідок чого вона не втримала рівновагу та впала на підлогу. В подальшому ОСОБА_3 наніс потерпілій ще один улар уламком скла в живіт та чотири удари по правій руці, спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді рани тім`яної ділянки волосистої частини голови, яка за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, та подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 погодилась із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчиненого відносно неї кримінального правопорушення та будучи ознайомленою з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні, про що подала відповідну заяву.

Згідно ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, повністю доведена.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, обставину, яка обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального проступку щодо особи з інвалідністю, та вважає, що йому слід призначити покарання у виді громадських робіт, врахувавши при цьому те, що обвинувачений ніде не працює.

Суд вважає, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 302, 368-371, 374, 382, 394, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Речові докази по справі, а саме оптичний диск із відеозаписом, що знаходиться при матеріалах даного кримінального провадження - залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його ухвалення до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ : ОСОБА_1