Справа № 751/5198/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/109/24
Категорія - ч. 1 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 1 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 січня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернігів, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого ФОП, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 січня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Прийнято відмову представника позивача ОСОБА_9 від позовних вимог до Акціонерного товариства Страхова компанія «ІНГО» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та закрито провадження в цій частині.

Позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої 15 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_9 - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 5 000 гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 7791 грн. 48 к. процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Арешт, змінений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 липня 2022 року, на автомобіль марки «Ford» /р.н. НОМЕР_1 / у виді заборони відчуження та розпоряджання - скасовано.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та вид і розмір основного покарання просить його змінити в частині призначеного йому додаткового покарання, скасувавши додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік. В обґрунтування вимог апеляційних скарги зазначає, що з огляду на його посткримінальну поведінку, визнання вини, сприяння органу досудового розслідування, добровільне відшкодування завданих збитків, а також знаходження на утриманні малолітньої дитини, позбавлення його права керування транспортними засобами поставить його сім`ю у скрутне становище, оскільки транспортний засіб призначений для роботи та перевезення товару. Крім того, вважає, що судом першої інстанції належним чином не було враховано, що потерпіла ОСОБА_9 , рухалася у не відведеному для цього місці і її дії є умовою настання ДТП.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого потерпіла вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим просить відмовити у її задоволенні.

Як встановлено судом першої інстанції, 31 грудня 2021 року, приблизно о 08 год. 30 хв. автомобіль марки «Ford» моделі «Fusion» /реєстраційний номер НОМЕР_1 /, під керуванням ОСОБА_8 , рухався по вул. Леоніда Пашина зі сторони пров. Невського у напрямку вул. Спортивна в м. Чернігові.

Рухаючись у вказаному напрямку, біля залізничного переїзду по вул. Леоніда Пашина, поблизу буд. 14, в м. Чернігові ОСОБА_8 не правильно оцінив дорожню обстановку та відповідно не реагував на її зміну (п.п.2.3 «б» ПДР), перевищив дозволену швидкість у населеному пункті (п.п.12.4 ПДР), при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п.п.10.1) та при виявленні небезпеки для руху, яку спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу (п.п.12.3 ПДР), внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода з велосипедом в руках ОСОБА_9 , яка рухалась у не відведеному для цього місці, справа на ліво відносно руху автомобіля марки «Ford» модель «Fusion» /реєстраційний номер НОМЕР_1 /.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів діафізів середньої третини лівих ліктьової та променевої кісток зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 грубо порушив вимоги п.п.2.3 «б», 10.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, що стало причиною настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в них підстав, представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 та прокурора, які заперечували проти апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Фактичні обставини по справі та правильність кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються. Не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів виходячи із приписів ч. 3 ст. 404 КПК України.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, як і кваліфікація дій обвинуваченого, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Щодо доводів апеляційної скарги про не взяття судом першої інстанції до уваги всіх пом`якшуючих обставин та призначення покарання з позбавленням ОСОБА_8 права на 1 рік керувати транспортними засобами, то вони, на думку колегії суддів, задоволенню не підлягають виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно вимог ч. 1 та 2 ст. 65 КК України покарання винній особі має бути призначено у межах санкції закону, за яким її визнано винною, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу, із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 69 КК України визначено, що на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Норма ч. 2 ст. 69 КК України є застосовною, якщо дотримані умови, передбачені ч. 1 ст. 69 КК України. Проте сама ж диспозиція ч. 2 ст. 69 КК України містить виняток щодо її застосування, а саме - її положення не поширюються на випадки призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таку правову позицію було висловлено у постановах ККС ВС від 16 березня 2023 року у справі № 185/1030/22, від 31 травня 2023 року у справі № 727/6826/22.

В рамках оскаржуваного вироку за кримінальним провадженням ОСОБА_8 визнано винуватим за ч. 1 ст. 286 КК України, санкція якої альтернативно передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Оскільки штраф у розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначено як одне з основних покарань у санкції ч. 1 ст. 286 КК України, то положення ч. 2 ст. 69 КК не можуть бути застосовані у цьому кримінальному провадженні.

З таких обставин в ході апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого задоволенню не підлягають, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4