Справа № 364/916/23
Провадження № 1-кп/364/23/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2024, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Білоцерківського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14.11.2023 за № 0005367 відносноОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Поліське Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, тимчасово непрацюючого, визнаний непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним у воєнний час за гр. І ст. ст. «44 а», «48 б» Наказу МОУ № 207/1999, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не є депутатом, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України за № 64/2022 від 24.02.2022, о 05 годині 30 хвилин на території України введено воєнний стан строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України за № 451/2023 від 26.08.2023, на часткову зміну ст. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ» - ( зі змінами, внесеними Указом від 14.13.2022 № 133/2022, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, Указом від 06.02.2023 № 2915-IX, Указом від 01.05.2023 № 254/2023), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб.

Проте, 21.06.2023 постановою Володарського районного суду Київської області по справі № 364/351/23 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Посвідчення водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 видане 13.04.2019 вилучено та знаходиться на зберіганні в ТСЦ № 3249 з 10.07.2023 по даний час.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість судового рішення, згідно зі ст. 129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства. Як установлено у ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Однак, 23.10.2023, близько 17 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з використанням умов воєнного стану, будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, всупереч постанови Володарського районного суду Київської області № 364/351/23, яка набрала законної сили, усвідомлюючи те, що він позбавлений права керувати транспортними засобами, умисно керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_3 та рухався по вул. Будівельна в смт Володарка, Білоцерківського району, де його було зупинено працівниками СРПП відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, ствердив обставини його вчинення, зазначені в обвинувальному акті, вказуючи при цьому, що дійсно 23.10.2023, близько 17 години, усвідомлюючи те, що він, згідно з рішенням суду, що набрало законної сили, позбавлений права керувати транспортними засобами, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем та під час руху по вул. Будівельна в смт Володарка, Білоцерківського району, Київської області, його було зупинено працівниками поліції. Суду вказав, що розкаюється у вчиненому, зробив відповідні висновки, подібного вчиняти більше не буде.

Суд, беручи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального правопорушення, що немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, визнав доцільним заслухати показання обвинуваченого щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого. Дослідження інших доказів стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, суд визнав недоцільним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Таким чином, суд при оцінці доказів застосовує критерій доведення винуватості обвинуваченого «поза розумним сумнівом», така доведеність випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених правопорушень, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Характеризуючи особу обвинуваченого, слід зазначити, що ОСОБА_5 раніше не судимий (а.к.п. 47-48), не працює, визнаний непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним у воєнний час за гр. І ст. ст. «44 а», «48 б» Наказу МОУ № 207/1999 (а.к.п. 50), неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.к.п. 51).

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю правопорушення слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Одночасно враховуючи вищевикладене та досудову доповідь Білоцерківського районного сектора №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, що надійшла до суду у письмовій формі 04.01.2024 № 32/09/82-2024 (а.к.п. 33-39) щодо обвинуваченого ОСОБА_5 та яка була повністю підтримана у судовому засіданні представником вказаної установи, що з урахуванням всіх соціально-психологічних характеристик обвинуваченого, середнього показника рівня ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середнього рівня показника ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі, тому суд прийшов до наступного висновку.

Так, окрім наведеного вище, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги положення ст. 12 КК України, відповідно до яких кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 382 КК України відноситься до нетяжких злочинів, наявність однієї пом`якшуючої та двох обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням відсутності постійного місця роботи, а відтак і коштів для сплати штрафу та неможливість застосування судом такого виду покарання, як штраф, що дає суду підстави для висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом застосування відносно нього такого виду покарання, як позбавлення волі у межах санкції статті, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання буде достатнім для виправлення та запобігання вчинення ним кримінальних правопорушень, що буде відповідати принципу індивідуалізації покарання, буде співмірним тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі - відсутні.

Оскільки питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили прокурором перед судом не ставилось та з учасниками процесу не обговорювалось, одночасно враховуючи, що він не становить собою суспільної небезпеки, тому при таких обставинах, суд вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід йому не доцільно обирати.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні - відсутній.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0005367: відеозапис із службової бодікамери від 23.10.2023 на оптичному носії, що зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні - відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1