Номер провадження: 11-сс/813/20/24
Справа № 522/2670/23 1-кс/522/6973/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів судового засідання: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора: ОСОБА_7 ,

власників майна: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника власника майна ТОВ «САУТА» - адвоката ОСОБА_10 ,

представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами власників майна ОСОБА_8 та директора ТОВ «САУТА» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2023 рокув кримінальному провадженні №0000369 від 17.11.2022 року,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_12 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні № 0000369 від 17.11.2022, яке було вилучене 03.11.2023 року в ході проведення обшуку нежитлового приміщення, яким користується ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 а саме: Акт № ОУ - 0000048 здачі - прийняття робіт, на 1 арк; Акт № ОУ - 0000048 здачі - прийняття робіт, на 1 арк; -Акт № ОУ - 0000038 здачі - прийняття робіт, на 1 арк; «Дополнительное соглашение № 3 к договору аренды № 401-14 от «01» декабря 2016 года», на 1 арк.; чорнові записи на аркушах (у верхньому правому куті текст «GOL GLOBAL OCEAN LIN», на 8 арк; прозорий поліетиленовий файл, у середині якого знаходиться документ на першому аркуші якого прикріплено зелений стікер з текстом «Уничтожить», на 17 арк.; прозорий поліетиленовий файл, у середині якого знаходиться документи на першому аркуші якого прикріплено зелений стікер з текстом «44 АРК», на 44 арк.; швидкозшивач рожевого кольору, з написом «САУТА ТРАНСФЛОТ», у середині якого знаходяться документи, на 24 арк.; папка синього кольору на якій наявний текст «ТОВ ТРАНСФЛОТ сервіс уставные документы», у середині якого знаходяться документи, на 181 арк.; швидкозшивач зеленого кольору на якому наявний підпис « Саута », у середині якого знаходяться документи, на 151 арк.; паперовий пакунок з наявним текстом «мои», у середині якого знаходяться предмети схожі на грошові кошти, а саме купюри: номіналом 100 доларів США, у кількості 21 шт.; номіналом 50 доларів США, у кількості 2 шт.; номіналом 1000 гривень, у кількості 13 шт.; номіналом 500 гривень, у кількості 41 шт.; номіналом 200 гривень, у кількості 8 шт.; номіналом 100 гривень, у кількості 2 шт.; паперовий пакунок з наявним текстом «КНЯЗЬ» у середині якого знаходяться предмети зовні схожі на грошові кошти, а саме купюри: номіналом 500 гривень, у кількості 4 шт.; номіналом 200 гривень, у кількості 65 шт.; печатка з відтиском «ТРАНСФЛОТ СЕРВІС» - 1 шт.; печатка з відтиском «Саута 37872274» - 1 шт.; прозорий поліетиленовий файл в середині якого знаходяться документи, а саме: договір оренди №1/23 нежитлового приміщення, на 5 арк.; номіналом 500 гривень, у кількості 59 шт.; номіналом 100 гривень, у кількості 38 шт.; номіналом 50 гривень, у кількості 16 шт.; мобільний телефон марки «ГУГЛ ПІКСЕЛЬ», IMEI НОМЕР_1 білого кольору; ICCID: НОМЕР_2 ; серійний номер - НОМЕР_3 - 1 шт.; прозорий поліетиленовий файл у середині якого знаходяться документи перший аркуш має наявний текст «Додаткова угода про заміну сторони в Договорі оренди нежитлового приміщення від 09.06.2020 року» та подальший текст, на 41 арк.; ноутбук чорного кольору марки «ACER» S/N:NXN18EU0148210A3FD3400.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що органом досудового розслідування надано достатньо доказів для висновку, що вилучені речі містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, а тому існують підстави для забезпечення збереження вказаних речових доказів.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_8 та директор ТОВ «САУТА» ОСОБА_9 , кожен окремо, звернулися з апеляційними скаргами.

ОСОБА_8 просила скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на належне їй майно, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали та постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на: прозорий поліетиленовий файл в середині якого знаходяться документи, а саме: договір оренди №1/23 нежитлового приміщення, на 5 арк.; гроші номіналом 500 гривень, у кількості 59 шт.; номіналом 100 гривень, у кількості 38 шт.; номіналом 50 гривень, у кількості 16 шт.; мобільний телефон марки «ГУГЛ ПІКСЕЛЬ», IMEI НОМЕР_1 білого кольору; ICCID: НОМЕР_2 ; серійний номер - НОМЕР_3 - 1 шт.; ноутбук чорного кольору марки «ACER» S/N:NXN18EU0148210A3FD3400; паперовий пакунок з наявним текстом «мои», у середині якого знаходяться предмети схожі на грошові кошти, а саме купюри: номіналом 100 доларів США, у кількості 21 шт.; номіналом 50 доларів США, у кількості 2 шт.; номіналом 1000 гривень, у кількості 13 шт.; номіналом 500 гривень, у кількості 41 шт.; номіналом 200 гривень, у кількості 8 шт.; номіналом 100 гривень, у кількості 2 шт.; паперовий пакунок з наявним текстом «КНЯЗЬ» у середині якого знаходяться предмети зовні схожі на грошові кошти, а саме купюри: номіналом 500 гривень, у кількості 4 шт.; номіналом 200 гривень, у кількості 65 шт. Вказані речі ОСОБА_8 просить повернути їй та ОСОБА_15 .

ОСОБА_8 посилається на те, що мобільний телефон та ноутбук належать їй на праві приватної власності, про що вона зазначила під час обшуку та на підтвердження долучила до апеляційної скарги квитанцію про придбання технічного пристрою. Зазначає, що телефон «ГУГЛ ПІКСЕЛЬ» та ноутбук «ACER» вона була змушена під тиском видати співробітникам СБУ. Таким же чином, під тиском, вона була змушена надати зі своєї жіночої сумки поліетиленовий файл в середині якого знаходився договір оренди №1/23 нежитлового приміщення з ТОВ «Профомед», з грошима різними купюрами на загальну суму 34600 грн, що належать вказаному підприємству та перебували у неї на зберіганні. Гроші в паперових пакунках на яких написано «мои» та «князь», у загальній сумі 50300 гривень та 2200 доларів США, є заощадженнями та накопиченнями з отриманого її чоловіком ОСОБА_15 грошового забезпечення за проходження військової служби в Національній Гвардії України, які зберігались нею у сейфі на роботі, оскільки їх житло було пошкоджено в результаті ракетних атак.

Крім того, ОСОБА_8 зазначає, що слідчий суддя не викликав її у судове засідання для розгляду клопотання прокурора та не надав можливість пояснити походження та приналежність вилученого майна їй. Вказує, що прокурор, окрім ухвали на проведення обшуку, протоколу обшуку та клопотання про накладення арешту на майно, будь-яких доказів на підтвердження доводів свого клопотання стосовно відповідності вилучених у неї предметів, речей та грошових коштів критерію речових доказів, не долучив, а слідчий суддя не надав належної оцінки відсутності таких доказів.

Директор ТОВ «САУТА» ОСОБА_9 також просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке було вилучене за адресою: АДРЕСА_1, яке в рівних частинах належить ТОВ «САУТА» та ТОВ «ТРАНСФЛОТ СЕРВІС», а вилучене майно повернути його законним власникам.

ОСОБА_9 зазначає, що слідчий суддя розглянув клопотання прокурора за відсутності представника власника майна. Крім того зазначає, що слідчим суддею порушено строки розгляду клопотання. Апелянт також звертає увагу на те, що в клопотанні не зазначено мети накладення арешту на майно, відомостей стосовно того, яким критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, відповідає вилучене майно. До клопотання прокурора також не додано доказів того, що вилучене майно використовувалось ОСОБА_13 , оскільки вказане приміщення належить в рівних частинах ТОВ «САУТА» та ТОВ «ТРАНСФЛОТ СЕРВІС», а ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є його керівниками.

Апелянт вказує, що слідчим суддею не враховано, що ТОВ «САУТА» та ТОВ «ТРАНСФЛОТ СЕРВІС» не мають відношення до кримінального провадження, оскільки частина вилученого майно належить ОСОБА_9 , як директору ТОВ «САУТА» та ОСОБА_8 особисто.

Заслухавши суддю-доповідача; директора ТОВ «САУТА» ОСОБА_9 та його представника - адвоката ОСОБА_10 ; ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_11 , які просили задовольнити апеляційні скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг: дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційних скарг; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з того, що у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, відносяться право на судовий захист, право на ефективне розслідування; право на швидкий суд; право на публічний суд; право на неупереджений суд; право на суд неупереджених присяжних; право на змагальний процес; презумпція невинуватості; право не свідчити проти себе; право на допит в суді свідків обвинувачення; право на допомогу адвоката під час судового розгляду; право бути вислуханим; право не піддаватися двічі покаранню за один й той самий злочин; право на безпосередній процес; право на безперервний процес; право на оскарження.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Приписами ст. 3 КПК передбачено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які приймають участь в кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження по справі на стадії досудового розслідування. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, а саме: забезпечення законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

При розгляді даної апеляційної скарги колегія суддів, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Стаття 172 КПК встановлює порядок розгляду клопотання про арешт майна, зокрема, частина 1 зазначеної статті передбачає, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання за умови їх належного сповіщення.

При цьому, розгляд такого клопотання без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК, можливе виключно щодо майна, яке не було тимчасово вилученим та якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.167 КПК тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Тимчасове вилучення майна відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З матеріалів судового провадження вбачається, що майном, на яке просив накласти арешт прокурор, є майно, яке вилучене 03.11.2023 року, під час проведення обшуку нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1

Таким чином, слід констатувати, що вказане майно, з урахуванням приписів ч.1 ст.167, ч.2 ст.168 КПК, є тимчасово вилученим.

За наведених обставин, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК, розгляд клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не могло відбуватись без повідомлення власника вилученого майна.

Матеріали судового провадження містять наступну хронологію розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

06.11.2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_12 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000369 від 17.11.2022 року, яке того ж дня розподілене на слідчого суддю ОСОБА_1 (а.п. 1-48).

В матеріалах судової справи, після протоколу автоматизованого розподілу справи між слідчими суддями від 06.11.2023 року, міститься заява адвоката ОСОБА_10 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (а.п. 49), а також заява прокурора ОСОБА_16 про здійснення судового розгляду клопотання прокурора ОСОБА_12 за відсутності прокурора (а.п. 50). Наступним документом слідує журнал судових засідань від 14.11.2023 року та ухвала слідчого судді від 14.11.2023 року.

Інших документів, які б вказували на те, що власники майна ОСОБА_8 та директор ТОВ «САУТА» викликались слідчим суддею у судове засідання, призначене на 14.11.2023 року матеріал судового провадження не містять, що не спростовує доводів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що вони не сповіщалися судом про розгляд клопотання прокурора.

Відповідно до ст. 135 КПК особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Приписами ст. 136 КПК передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Однак, матеріали судової справи не містять відомостей про вжиття слідчим суддею будь-яких заходів щодо виклику в судове засідання власників майна.

Апеляційний суд наголошує, що виконання вимог кримінального процесуального закону забезпечуються дотриманням кримінальної процесуальної форми, тобто пов`язана із дотриманням гарантій прав і свобод учасників кримінального провадження щодо будь-яких дій та рішень владних суб`єктів кримінального провадження, зокрема: щодо гарантій оскарження та можливості перевірки законності таких рішень, перевірки безсторонності та об`єктивності владних суб`єктів.

Колегія суддів звертає увагу, що недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції права на справедливий суд.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час підготовки до судового розгляду клопотання прокурора, судового розгляду клопотання та постановлені оскарженої ухвали допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема всупереч вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України: розглянув клопотання прокурора без належного повідомлення власників майна про дату, час та місце проведення розгляду; розглянув клопотання без участі власників майна або їх представників.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Встановлені апеляційним судом порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону призвели до безпідставного обмеження прав власника майна, а тому є істотними та такими, що з урахуванням вимог ч.1 ст.172, ст.ст. 412, 415 КПК, тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду клопотання про накладення арешту на майно в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Оскільки апеляційним судом встановлені істотні порушення кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не розглядає інші доводи апеляційних скарг власників майна.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційних скарг, скасування ухвали слідчого судді та призначення нового судового розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Під час нового розгляду клопотання про накладення арешту на майно, слідчому судді слід перевірити клопотання на відповідність вимогам ст.171 КПК, здійснити належний виклик учасників процесу, а за результатами розгляду клопотання прийняти законне та обґрунтоване рішення, мотивувавши його належним чином.

Крім того, враховуючи встановлені колегією суддів істотні порушення вимог КПК, допущені слідчим суддею місцевого суду під час розгляду, які наведені вище, з урахуванням правової позиції, викладеної в постанові Об`єднаної палати ККС у складі Верховного Суду від 14.06.2021 року (справа №686/9636/18), апеляційний суд, керуючись положеннями ст.ст. 369, 418 КПК, вважає за необхідне звернути увагу голови місцевого суду на встановлені факти порушення вимог кримінального процесуального закону, для вжиття належних та дієвих заходів реагування, з метою неприпустимості аналогічних порушень вимог КПК під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 132, 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги директора ТОВ «САУТА» ОСОБА_9 та ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2023 року, якою накладено арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000369 від 17.11.2022, а саме предмети, які були вилучені 03.11.2023 в ході проведення обшуку нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1, перелік якого міститься в мотивувальній частині ухвали - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_12 про накладення арешту майно, вилучене 03.11.2023 року під час проведення обушку за адресою:АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні №0000369 від 17.11.2022 року, в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Довести до відома голови Приморського районного суду м. Одеси про допущені слідчим суддею ОСОБА_1 порушення вимог КПК під час розгляду клопотання прокурора щодо забезпечення заходів забезпечення кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4