Провадження №: 1-кс/755/2659/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" вересня 2023 р. Слідча суддя Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва клопотання слідчого 1 відділу слідчого управління Головного управління СБУ в АР Крим капітана юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 від 12 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий 1 відділу слідчого управління Головного управління СБУ в АР Крим капітан юстиції ОСОБА_3 за погодженням прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , звернувся до слідчої судді з клопотанням про накладення арешту на майно власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , а саме на: 1/4 квартири, об`єкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - загальною площею 60,9 кв.м, у тому числі житловою площею 39,9 кв.м, вид спільної власності - спільна часткова, документи, подані для державної реєстрації: свідоцтво про право власності, серія та номер: б.н., виданий 09 вересня 1999 року, дата державної реєстрації 17 липня 2013 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 з забороною державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (у тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії стосовно: квартири, об`єкту житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - загальною площею 60,9 кв.м, у тому числі житловою площею 39,9 кв.м, вид спільної власності - спільна часткова, документи, подані для державної реєстрації: свідоцтво про право власності, серія та номер: б.н., виданий 09 вересня 1999 року, дата державної реєстрації 17 липня 2013 року, реєстраційний номер 01.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що слідчим управлінням ГУ СБ України в АР Крим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 від 12 липня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлені фактичні дані про те, що внаслідок загострення політико-соціальної напруженості в Україні в період 19-22 лютого 2014 року проросійські політичні та інші організації і об`єднання, підтримувані російською федерацією (далі - рф), активізували свою антиукраїнську діяльність, спрямовану на ескалацію ситуації, що склалася, особливо у південно-східних областях України, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

З 20 лютого 2014 року рф здійснила окупацію території України - півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень. При цьому, сам факт окупації Автономної Республіки Крим був засуджений як міжнародною спільнотою, так і Україною, та набув широкого висвітлення в офіційних виданнях та медійному просторі.

16 березня 2014 року проведено незаконний референдум із заздалегідь відомим та підконтрольним рф результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу рф території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Конституційний суд України своїм рішенням № 2-рп/2014 у справі № 1 13/2014 від 16.03.2014 визнав постанову ВР АР Крим № 1702 6/14 від 06.03.2014 неконституційною.

У подальшому, 17 березня 2014 року депутатами Верховної Ради АР Крим, у порушення ч. 2 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132, Конституції України, прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі Декларації про незалежність Республіки Крим і міста Севастополя, прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Рішенням Конституційного суду України № 3-рп/2014 у справі № 1 15/2014 від 20.03.2014 згадану вище «Декларацію про незалежність Республіки Крим і міста Севастополя» визнано неконституційною.

Також, 18 березня 2014 року між рф та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу рф.

Збройна агресія рф розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності.

Відповідно до статей 1-3 Конституції України, Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Людина, її життя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014, зокрема ст.ст. 1-3 визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії рф з 20 лютого 2014 року.

Вказані обставини також підтверджуються Звітом офісу прокурора міжнародного кримінального суду від 04.12.2017, згідно з яким на тимчасово окупованій території України розпочався та триває збройний конфлікт між Україною та рф, Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН про територіальну цілісність України № 68/262, згідно якої територія України є цілісною та недоторканою, Резолюцією Парламентської асамблеї ради Європи № 2168, відповідно до якої рф визнається державою-агресором.

Крім того, у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на Україну, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому продовжувався, востаннє до 16 листопада 2023 року.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу рф, а також придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництво рф було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», як незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.

Разом з вказаним, досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч чинному законодавству України, 23.06.2020, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці на території України, зареєструвався відповідно до законодавства рф як приватний підприємець (юридична адреса: АДРЕСА_2 ; поштова адреса: АДРЕСА_3 ; ОГРН 51542, ИНН 00, ОКПО 0, ОКТМО 1).

У подальшому, у період часу з 08 червня 2022 року по 16 червня 2022 року, ОСОБА_6 , будучи обізнаним про необхідність реєстрації на порталі рф щодо державних закупівель відповідно до федерального закону рф від 05.04.2013 № 44-Ф3 «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд» здійснив свою реєстрацію як приватного підприємця рф, на «Официальном сайте единой информационной системы в сфере закупок в информационной-телекоммуникационной сети интернет» http://zakupki.gov.ru.

Так, ОСОБА_6 , знаючи, що контрагентами у таких договорах будуть бюджетні підприємства, установи та організації країни-агресора російської федерації, будучи приватним підприємцем зареєстрованим відповідно до законодавства рф, усвідомлюючи та достовірно знаючи про факт окупації АР Крим збройними силами рф та заборону здійснення будь-якої господарської діяльності у співпраці з державою-агресором, а також розуміючи те, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, здійснив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, уклав контракт № 222000026_312346 від 27.06.2022 з т.зв. «Главним управлением Министерства Российской Федерации по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий по Республике Крым» (юридична адреса і поштова адреси: 295022, Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Кечкеметська, буд. 103, ОГРН 959, ИНН , КПП 910201001, ОКПО 08947472) щодо постачання багатофункціональних пристроїв марки «Brother DCP-L2540DNR» для т.зв. «Главного управления Министерства Российской Федерации по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий по Республике Крым») на загальну суму 739 555,05 рос. руб.

Зокрема, відповідно до федерального закону від 05.04.2013 «Про контрактну систему в сфері закупок товарів, робіт, послуг для забезпечення державних і муніципальних потреб» № 44-ФЗ, федерального закону від 29.12.2012 «Про державне оборонне замовлення» № 275-ФЗ, постанови уряду рф від 24.11.2021 № 2024 «Про правила казначейського супроводження», а також інших законів і нормативних правових актів рф, спільно підписаний з службовими особами т.зв. «Главного управления Министерства Российской Федерации по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий по Республике Крым» контракт, передбачав постачання багатофункціональних пристроїв марки «Brother DCP-L2540DNR» з Специфікацією та Описом об`єктів закупки (Додатки №№1 та 2), в строк не пізніше 26.08.2022.

Згідно рахунку-фактури № 001 від 27.07.2022, ОСОБА_6 , будучи приватним підприємцем, зареєстрованим відповідно до законодавства рф, 27.07.2022 поставив т.зв. «Главному управлению Министерства Российской Федерации по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий по Республике Крым» 15 (п`ятнадцять) багатофункціональних пристроїв марки «Brother DCP-L2540DNR» на загальну суму 739 555,05 рос. руб.

Отже, ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території України, у м. Сімферополь, здійснив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади, в рамках державного оборонного замовлення у 2022 році на загальну суму 739 555,05 рос. руб., що підтверджується наявністю інформації викладеної «официальным сайтом единой информационной системы в сфере закупок в информационной-телекоммуникационной сети интернет предназначен для обеспечения свободного доступа к полной и достоверной информации о контрактной системе закупок и закупках товаров, работ, услуг отдельными видами юридических лиц, а так же для формирования, обработки и хранения такой информации. Порядок размещения информации на Официальном ЕИС и ее содержание регламентируется Федеральным законом от 05.04.2013 № 44-Ф3 «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд» и федеральним законом рф від 18.07.2011 № 223-Ф3 «О закупках товаров, работ, услуг отдельными видами юридических лиц», а так же существующими подзаконными актами (http://zakupki.gov.ru)», чим довів свій злочинний умисел, направлений на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, до кінця.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України колабораційна діяльність, тобто, у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

27 червня 2023 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

29 червня 2023 року у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, було опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України та повістку про виклик останнього до СУ ГУ СБУ в АР Крим на 04 липня 2023 року, 05 липня 2023 року та 06 липня 2023 року у період часу з 09 години 00 хвилин по 18 годину 00 хвилин вручення письмового повідомлення про підозру та проведення інших слідчих (процесуальних) дій.

Однак, останній на виклик не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, та жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надав. У зв`язку із викладеним у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що останній переховується від органу досудового розслідування та суду.

У зв`язку з цим, вказане повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто не вручено, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Відповідно до відомостей ДПС України щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України встановлено, що ОСОБА_6 , 05 січня 2018 року виїхав з території України через пункт пропуску «КПВВ Каланчак» та до теперішнього часу не повертався.

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України, повідомлення про підозру йому вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме, шляхом опублікування повідомлення про підозру в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (№ 129 (7527) від 29 червня 2023) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 29 червня 2023 року.

З метою недопущення порушення конституційних прав підозрюваного, органом досудового розслідування у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» 29 червня 2023 року (№ 129 (7527), розміщено повідомлення про необхідність прибуття ОСОБА_6 04 липня 2023 року, 05 липня 2023 року та 06 липня 2023 року слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за його участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Аналогічно повістки про виклик ОСОБА_6 розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора від 29 червня 2023 року про прибуття до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за його участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Однак, підозрюваний до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим не з`являвся, відповідно до вручених повісток та станом на теперішній час, безпідставно не з`явився та про причини неявки не повідомив. На даний час підозрюваного оголошено у розшук, проведення якого доручено оперативному підрозділу 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України.

Встановлено, що на даний час підозрюваний перебуває на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою та продовжує незаконну діяльність.

Зазначені обставини свідчать про умисне ухилення підозрюваним від виконання своїх процесуальних обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, а також переховування від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У свою чергу, санкція ч. 4 ст. 111-1 КК України, передбачає конфіскацію майна, як виду покарання.

Документами, які підтверджують право власності на майно, що арештовується, є відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомості з Державного земельного кадастру.

Згідно даних реєстрів громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , належить: 1/4 квартири, об`єкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - загальною площею 60,9 кв.м, у тому числі житловою площею 39,9 кв.м, вид спільної власності -спільна часткова, документи, подані для державної реєстрації: свідоцтво про право власності, серія та номер: б.н., виданий 09 вересня 1999 року, дата державної реєстрації 17 липня 2013 року, реєстраційний номер 01.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочинів.

Таким чином, з метою запобігання можливості приховування та відчуження цього майна, необхідно накласти арешт із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Разом з тим, з метою забезпечення арешту майна, запобігання зникненню, втрати або пошкодження арештованого майна та забезпечення його схоронності, дане клопотання прошу розглянути без повідомлення власника даного майна.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, крім того, слідчим зазначаються ризики того, що з майном можуть вчинятися дії з його подальшого відчуження, тому з метою забезпечення арешту майна, розгляд клопотання у силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідча суддя, вислухавши думку слідчого, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, дійшла такого висновку.

Слідчою суддею встановлено, що СУ ГУ СБУ в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 від 12 липня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Як вбачається з долученої до матеріалів клопотання виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, слідче управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим знаходиться за адресою: вул. Юрія Поправки, 14-А, м. Київ. Відтак, клопотання подано за правилами підсудності.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

27 червня 2023 року складено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України. Як вбачається з долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження, слідчою вживались заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України, вказаної вище підозри.

Разом з тим, органом досудового розслідування у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» 29 червня 2023 року (№129 (7527)), розміщено повідомлення про підозру та повістки про необхідність прибуття ОСОБА_6 04 липня 2023 року, 05 липня 2023 року та 06 липня 2023 року до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за його участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Аналогічно повістки про виклик ОСОБА_6 розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора від 29 червня 2023 року про прибуття до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за його участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Відтак, ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Санкцією ч. 4 ст. 111-1 КК України, передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Отже, у разі доведення винуватості ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваному підлягатиме конфіскації у дохід держави.

Слідчою суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна, тому підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на вищевказане майно.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно з відомості з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 28 липня 1998 року, є власником 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , - загальною площею 60,9 кв.м, у тому числі житловою площею 39,9 кв.м, вид спільної власності: спільна часткова, документи, подані для державної реєстрації: свідоцтво про право власності, серія та номер: б.н., виданий 09 вересня 1999 року, дата державної реєстрації 17 липня 2013 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Як вбачається з тексту поданого клопотання, слідчий просить накласти арешт на майно із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном. Заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (у тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії стосовно: 1/4 квартири, об`єкту житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - загальною площею 60,9 кв.м, у тому числі житловою площею 39,9 кв.м, вид спільної власності -спільна часткова, документи, подані для державної реєстрації: свідоцтво про право власності, серія та номер: б.н., виданий 09 вересня 1999 року, дата державної реєстрації 17 липня 2013року, реєстраційний номер 01.

Стаття 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності і право приватної власності є непорушним.

Аналогічні гарантії захисту права власності містяться у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, згідно якого ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява № 19336/04 п. 168, Європейський суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. The United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Взявши до уваги вищевикладене, кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, враховуючи наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, а також забезпечуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, беручи до уваги той факт, що 1/4 квартири перебуває у праві власності ОСОБА_5 , слідча суддя приходить до висновку, що вимога слідчого є обґрунтованою, а відтак найменш обтяжливим способом арешту майна за даних обставин є заборона розпорядження та відчуження квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175, 309, 372, ст. 392, ст. 532 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання слідчого 1 відділу слідчого управління Головного управління СБУ в АР Крим капітана юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 від 12 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , а саме, квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , - загальною площею 60,9 кв.м, у тому числі житловою площею 39,9 кв.м, вид спільної власності: спільна часткова, документи, подані для державної реєстрації: свідоцтво про право власності, серія та номер: б.н., виданий 09 вересня 1999 року, дата державної реєстрації 17 липня 2013 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про арешт майна через прокурора передати для негайного виконання уповноваженому на це органу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих СУ ГУ СБУ в АР Крим, які здійснюють досудове розслідування та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя ОСОБА_1