Справа №705/48/18
1-кп/705/785/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 03.12.2023, через канцелярію суду прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 подала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість закінчити розгляд судової справи по суті до закінчення строку дії попередньої ухвали суду про запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримала у повному обсязі, вказавши, що ризики, які слугували підставою для обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати, а судовий розгляд з об`єктивних підстав неможливо завершити до закінчення дії попередньої ухвали суду про тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, зазначивши, що ризики, наведені прокурором, нічим не підтверджені та є лише припущеннями. Вважав, що домашній арешт цілком може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд повинен врахувати наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від 20.10.2022 обвинуваченому ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило 45 400 грн. При ухваленні такого рішення суд апеляційної інстанції взяв до уваги, що обвинувачений ухилявся від явки до суду, на неодноразові виклики у судові засідання не з`являвся, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, тому колегія суддів дійшла висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.10.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 грудня 2023 року, оскільки обставини, на підставі яких був застосований запобіжний захід обвинуваченому, не змінилися на користь обвинуваченого.

Навпаки, суд вважав, що в ході розгляду справи з`явився новий ризик, а саме незаконного впливу на свідків. Так, під час допиту у судовому засіданні свідка ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_4 поводив себе агресивно, заперечуючи слова свідка та стверджуючи, що останній надає неправдиві покази, та фактично висловлював погрози свідкові. Враховуючи зазначене та те, що наразі не допитані усі свідки, беручи до уваги, що обвинувачений майже в усіх епізодах не визнає своєї вини, ризик незаконного впливу на свідків є досить реальним, оскільки обвинувачений може змусити свідків змінити надані раніше, під час досудового розслідування, небажані для ОСОБА_4 свідчення, або ж взагалі не з`являтися до суду, задля уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.

Крім того, на думку суду, не зменшились та існують ризики переховування обвинуваченого від суду, враховуючи те, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції обвинувачений ухилявся від суду, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не бажає ставати.

З огляду на викладене, на думку суду, тримання обвинуваченого під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи. При цьому суд враховує конкретні обставини кримінального провадження; тяжкість покарання у виді позбавлення волі, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, його позицію щодо невизнання винуватості у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та агресивну поведінку під час допиту свідків у судовому засіданні.

Також суд бере до уваги, що у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, триває судовий розгляд, на даний час не допитані усі потерпілі, свідки, не досліджені письмові докази.

Отже, у строк до 03 грудня 2023 року, тобто до закінчення строку дії попередньої ухвали суду про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судовий розгляд не буде завершено з об`єктивних причин.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд доходить висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою належить задовольнити.

Також суд не вбачає підстав для зміни раніше визначеного розміру застави та покладених у разі внесення застави обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що визначені ухвалою Черкаського апеляційного суду від 20.10.2022.

Керуючись ст. ст. 183, 199, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів, який відраховувати з дня оголошення даної ухвали.

Дія ухвали про продовження строку запобіжного заходу закінчується 25 січня 2024 року.

Залишити ОСОБА_4 раніше визначений розмір застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 45 400 гривень, після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- не відлучатись з населеного пункту за місцем свого проживання с. Родниківка Уманського району Черкаської області за винятком виклику суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання суду свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальних провадженнях.

Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику до відома, та направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Суддя ОСОБА_1