Єдиний унікальний номер 722/1280/23
Номер провадження 1-кп/722/27/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Сокиряни кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 08.03.2023 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Михалкове Сокирянського району Чернівецької області, не працюючого, неодруженого, із базовою загальною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

07.03.2023 приблизно о 13 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на території спортивного майданчика поблизу турніків ОЗ «Михалківського ліцею», що розташоване за адресою: с.Михалкове, вул. Макаренка, 4, Дністровського району, Чернівецької області побачив малолітню потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка гралась поблизу турніків, після чого у останнього виник умисел на вчинення розпусних дій відносно малолітньої потерпілої ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, не усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаючи, що вона є малолітньою, використовуючи її безпорадний стан, оскільки вона не могла правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з нею розпусних сексуальних дій через свій вік, вчинив розпусні дії, які виразились в непристойному оголенні свого статевого органу та вчиненні акту онанізму у присутності малолітньої ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, - розбещенні неповнолітніх, тобто вчиненні розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, за кваліфікуючою ознакою: розбещення, вчинене щодо малолітньої особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, визнав в повному об`ємі, підтвердив всі обставини, вказані в обвинувальному акті, за яких він вчинив дане кримінальне правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд його суворо не карати.

Малолітня потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились, належним чином та завчасно повідомлялись про дату, час і місце судового засідання, законний представник подала до суду заяву, в якій просила провести судовий розгляд даної справи без її присутності. Крім того, зазначала, що будь яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 вона немає, а також просила суд суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, його вина в повному об`ємі доведена дослідженими судом належними і допустимими письмовими доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.03.2022 року, згідно якого 08.03.2022 року прийнято заяву ОСОБА_8 , яка повідомила про те, що 07.03.2022 року близько 13 год. 50 хв. учениця 1-го класу «Михалківського ліцею» ОСОБА_6 , повідомила про те, що в приміщенні туалету, який розташований на території зазначеного ліцею, а саме у жіночого його відділі, житель с.Михалкове ОСОБА_4 , на прізвище « ОСОБА_9 », показував дітям свої оголені статеві органи;

-протоколом огляду місця події від 09.03.2023 року з фототаблицею до нього;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.01.2023 року, згідно якого малолітня потерпіла ОСОБА_6 в присутності законного представника ОСОБА_7 , педагога ОСОБА_10 , на поданих фотознімках впізнала особу, яка зображена на фотознімку, а саме ОСОБА_4 на прізвисько « ОСОБА_11 »;

-висновком судово-психіатричного експерта 14.06.2023 року, згідно якого на час проведення експертизи, ОСОБА_4 виявляє ознаки психічного розладу у формі легкої розумової відсталості, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час інкримінованого йому діяння, ОСОБА_4 ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв. За своїм психічним станом він не міг в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, що відповідає юридичній категорії обмеженої осудності. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_4 застосування примусових медичних заходів медичного характеру не потребує.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину під час судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі сукупністю досліджених доказів та вчинене ним діяння щодо потерпілої ОСОБА_6 кваліфікується ч.2 ст.156 КК України, як вчинення розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, за кваліфікуючою ознакою: розбещення, вчинене щодо малолітньої особи.

Згідно ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (ч.2 ст.65 КК України).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, наслідки його вчинення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який у відповідності до ч.5 ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 є досліджені судом: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 12.02.1996 року, Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, довідка-характеристика видана 15.03.2023 року за №66 старостою Михалківського старостинського округу ОСОБА_12 , довідка про реєстрацію осіб у житловому приміщенні видана 15.03.2023 року за №169 старостою Михалківського старостинського округу ОСОБА_12 , довідка КНП «Сокирянська районна лікарня» Сокирянської міської ради №01/1049 від 16.03.2023 року, довідка щодо притягнення до кримінальної відповідальності № від 15.03.2023 року.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема те, що він раніше не судимий, свою винуватість у вчиненні злочину визнав в повному об`ємі та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, за місцем фактичного проживання характеризується задовільно, не працевлаштований, перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість та перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога з діагнозом: гостра алкогольна інтоксикація.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності особи є посяганнями на особистість і пов`язані з грубими порушеннями норм суспільної моралі, тому кримінальним законодавством за їх вчинення передбачено суворе покарання.

Згідно ч. 2 ст. 52 Конституції України, будь-яке насильство над дитиною переслідується за законом.

Статеві злочини характеризуються аморальністю та цинічністю дій винних осіб, принижують честь і гідність потерпілої особи та можуть завдати значної шкоди здоров`ю. Особливо небезпечні статеві злочини проти неповнолітніх, оскільки вони посягають на їх статеву недоторканність та нормальний статевий розвиток та часто призводять до глибоких душевних травм у потерпілих осіб, штовхають їх до аморального способу життя.

При призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд вважає, що достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових злочинів буде покарання в межах санкції ч.2 ст. 156 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а поведінка та вподобання обвинуваченого свідчать про те, що він може нести загрозу іншим неповнолітнім.

Враховуючи наведене, суд не вбачає достатніх підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України.

Крім того, диспозицію ч.2 ст.156 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Однак, судом встановлено, що ОСОБА_4 на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не обіймав відповідних посад і не займався будь-якою діяльністю, а тому суд не вбачає підстав для застосування додаткового покарання передбаченого диспозицією ч.2 ст.156 КК України.

Суд вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Дія запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту, на час ухвалення вироку закінчилась.

З огляду на викладене, а також враховуючи особу обвинуваченого та наявність обставин і ризиків, передбачених ст.177, ч.1 ст.194 КПК України, з метою забезпечення належного виконання вироку суду, суд вважає за необхідне до набрання даним вироком суду законної сили застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Застосувати щодо ОСОБА_4 до набрання даним вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор», взявши його під варту негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня проголошення судом даного вироку та взяття його під варту, а саме з 17.01.2024 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку день за день, починаючи з дня проголошення судом даного вироку, тобто з 17.01.2024 року і до дня набрання даним вироком законної сили.

Включити інформацію про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України до Єдиного реєстру осіб, засуджених за кримінальні правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи після вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення через Сокирянський районний суд Чернівецької області з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_13