Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/671/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст. 185КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в режимі відео конференції,апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 наухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2023 року, якоюстосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Олександрія Кіровоградської області, громадянину України, українцю, з професійно - технічною освітою, не працюючий, неодружений, який має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останній раз 27.07.2023 року вироком Кропивницького апеляційного суду за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі,

відмовлено у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001281 від 25.07.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області

ОСОБА_10 ,звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2023 року з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001281 від 25.07.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 16 год. 11хв. 24.07.2023, в період дії воєнного стану, ОСОБА_7 знаходився біля магазину VARTO, який знаходиться по проспекту Соборному, 11,м. Олександрія Кіровоградської області.

Перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_7 помітив біля вищевказаного магазину велосипед марки "DіsscoveryRider AM DD OPS-DIS-29-146" графітового кольору. В цей момент у останнього виник злочинний умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає,усвідомлюючи злочинний характер своїхдій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, таємно викрав велосипед марки "DsscoveryRider AM DD OPS-DIS-29-146" графітового кольору, вартість якого згідно висновку експерта №4290 від 26.09.2023 року становить 7169, 26 грн.

У подальшому, ОСОБА_7 разом з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядившися ним на власний розсуд.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_7 спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 7169, 26 грн.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що матеріалів клопотання вбачається що вироком Кропивницького апеляційного суду від 27.07.2023 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Вирок набрав законної сили 27.07.2023 року.

Отже, щодо підозрюваного ОСОБА_7 існує вирок суду, який набрав законної сили, і ОСОБА_7 наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі.

Згідно положень частини першої ст. 63 КК України, покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Такий тип покарання повністю виключає можливість підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення, отже, ризик, на наявність якого у клопотанні посилається слідчий відсутній.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на даний час ОСОБА_7 відбуає покарання в Державній установі «Виправна колонія №6», що унеможливлює його участі у проведенні слідчих (розшуковик) дій, як підозрюваного у кримінальному провадженні №0001281 від 25.07.2023. за ч.4 ст. 185 КК України, крім як обрання останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження та поміщення до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» для проведення повного та всебічного досудового розслідування.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, тощо.

Слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання або продовження запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування та судового розгляду, сприяти якому має й тримання під вартою.

Згідно п. 110 рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» тривале тримання під вартою може бути виправдане в кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Причетність ОСОБА_7 до повідомленої йому підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: рапортом чергового від 24.07.2023 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_11 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 ; довідкою з ломбарду від 24.07.2023; висновком експерта № 4290 від 26.09.2023 року; повідомленням про підозру ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 .

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках:

- при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд;

- при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя;

- при ризику вчинення ним подальших правопорушень;

- при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.

Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

В рішеннях Європейського суду з прав людини зазначені ризики, які дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а саме ризик неявки підозрюваного на судовий розгляд у справі «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопаді 1969 року, ризик перешкоджання з боку підозрюваного процесу здійснення правосуддя у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року, вчинення ним подальших правопорушень у справі «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Санкції статті закону за вчинення злочину у якому підозрюється ОСОБА_7 , передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 5 ч. 1ст. 177 КПК України, а саме: вчиняти нові кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_7 вчинив тяжк екримінальне правопорушення у сфері злочинів проти власності, окрім того являється особою раніше судомою, має не зняту та не погашену судимість в установленому законом порядку,що свідчить про зухвалість особи підозрюваного.

ОСОБА_7 офіційного джерела доходу не має, офіційно не працює. Також, нехтування ОСОБА_7 загальноприйнятими нормами моралі, тому лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе попередити вчинення ним нових аналогічних злочинів.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід, а вчинені ним злочини є тяжкими та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований відносно підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки останній може продовжувати злочинну діяльність пов`язану з злочинами проти власності. Тобто застосовуючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід такий як застава не здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

Крім того, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту неможливо, оскільки, перебуваючи на волі буде продовжувати злочинну діяльність. Також ОСОБА_7 перебуваючи на волі зможе вчиняти нові аналогічні кримінальні правопорушення.

Твердження судді, що ОСОБА_7 відбуває покарання у виді позбавлення волі, а тому відсутні ризики перешкоджання досудовому розслідуванню та ризик вчинення нових кримінальних правопорушень - не можуть бути враховані, оскільки останній може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання або на підставі акту амністії (помилування) чи за станом здоров`я, крім того незастосування запобіжного заходу приведе до унеможливлення та ускладнення проведенню процесуальних дій за участі підозрюваного. До того ж, унеможливлює його участі у проведенні слідчих (розшуковик) дій, як підозрюваного у кримінальному провадженні №0001281 від 25.07.2023. за ч.4 ст. 185 КК України в рамках кримінального провадження та потребує поміщення до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» для уникнення можливості впливу на інших учасників кримінального провадження проведення повного та всебічного досудового розслідування.

Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінальних правопорушень, а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - не забезпечить виконанням обвинуваченим процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність зміни запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою.

Апеляційні доводи прокурора стосовно наявності ризику передбаченого пунктом 5 ч. 1 ст.177 КПК України є такими, що знайшли своє повне підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, не має постійного місця роботи, офіційно не працює, не має стабільного джерела доходів, не має стримуючих факторів - міцних соціальних зв`язків, раніше судимий.

Крім того, зважаючи на наявність реальних ризиків, передбачених п. 5 ч1 ст.177 КПК України застосування тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, оскільки в даному випадку інтереси суспільства, превалюють над інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи обґрунтованість підозри підозрюваному ОСОБА_7 а також наявність ризику передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України колегія суддів приходить до висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких підстав у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обставин цієї справи та серйозності висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії, не буду надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В той же час колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно частини ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

За вказаних підстав, колегія суддів вважає, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану, вищевказаних ризиків застава у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіббуде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Доводи апеляції та клопотання прокурора про те, що ОСОБА_7 необхідно обрати заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, жодним чином не підтверджено.

В той же час розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо не помірним для нього.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2023 року необхідно скасувати та постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст.176, 177, 181, 183, 184, 194, 196, 376, 405, 407, 409, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого суддіОлександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2023 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001281 від 25.07.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - скасувати.

Клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001281 від 25.07.2023 року,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 27 днів, в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою обчислювати з 05.12.2023 з 14 год. 00 хв. до 31.12.2023 до

14 год. 00 хв..

Визначити розмір застави у сумі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, (2684 грн х50), що складає 134200 грн.

Застава може бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме на депозитний рахунок Кропивницького апеляційного суду № UA0086310, ; МФО:

820172; банк одержувача: Держказначейська Служба України м. Київ; призначення платежу - застава за підозрюваного підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001281 від 25.07.2023 рок.

Після внесення застави підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - звільнити з-під варти негайно.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із м. Олександрія, Кіровоградської області, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3)повідомляти слідчого або суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

4) утримуватись від спілкування як особисто так і через третіх осіб з свідками у кримінальному провадженні, за винятком участі в слідчих діях та в суді.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4