Провадження №11-сс/801/594/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

та його захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2023 за № 0000640,

якою задоволено клопотання слідчого, продовжено строк тримання під вартою на 60 днів до 04.12.2023 року включно, в межах строку досудового розслідування відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Краснодарського краю, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Краснодарського краю, громадянину України, жителю АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000640 від 08.08.2023 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 маючи злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше початку серпня 2023 року, вступив у попередню злочинну змову із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Надалі, керуючись жагою до швидкої наживи, маючи намір на вчинення злочину на території Вінницької області, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у нічний час 07.08.2023 на автомобілі марки Ssang Yong Rexton, державний номер НОМЕР_1 , направились до села Степанівка Теплицької ТГ, Гайсинського району Вінницької області.

Близько 23 години 07.08.2023 прибувши в с. Степанівка Теплицької ТГ, Гайсинського району Вінницької області та бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на заволодіння чужим майном, натягнувши на обличчя, з метою маскування, заздалегідь приготовлені балаклави, залишили салон автомобіля Ssang Yong Rexton, державний номер НОМЕР_1 та пішли в напрямку ТОВ «Теплик-Агро», що розташований по вулиці Незалежності, 30. Перебуваючи поруч території ТОВ «Теплик-Агро», ОСОБА_7 продовжуючи свою злочинну діяльність, керуючись жагою до швидкої наживи, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проникли на територію ТОВ «Теплик-Агро», де діючи до заздалегідь розробленого плану ОСОБА_11 залишився спостерігати, щоб їх протиправна діяльність не була викрита сторонніми особами. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_7 за допомогою заготовленого знаряддя віджали створку металопластикового вікна та проникли до адміністративного приміщення товариства, де на коридорі першого поверху помітили охоронника ТОВ «Теплик-Агро» ОСОБА_12 .

Надалі, ОСОБА_10 використовуючи кабель зарядного пристрою від радіостанції, яка знаходилась в ОСОБА_7 , зав`язав ОСОБА_12 руки за спиною. Після чого, ОСОБА_7 витягнув предмет візуально схожий на пістолет з рукояткою коричневого кольору, який мав при собі та направив його дуло на ОСОБА_12 наказавши йому пройти до приміщення охорони. ОСОБА_12 реально сприймаючи погрозу для свого життя та здоров`я, виконуючи вимогу ОСОБА_7 та ОСОБА_10 направився до кабінету охорони, що розміщувався на другому поверсі адміністративного приміщення. Залишивши ОСОБА_12 в приміщенні охорони, ОСОБА_10 з ОСОБА_7 пройшли до одного із кабінетів, де за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів пошкодили металевий сейф, з якого викрали грошові кошти в сумі 225 000 гривень, які належали юристу ТОВ «Теплик-Агро» ОСОБА_13 та 14 600 гривень, які належали юристу ТОВ «Теплик-Агро» ОСОБА_14 . Після чого з викраденим зникли.

Своїми діями ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 завдали ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 225 000 гривень, ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 14 600 гривень.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , о 07 годині 30 хвилин 08.08.2023 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

За результатами розслідування ОСОБА_15 08.08.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Так як ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 10.08.2023, до підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07.30 год. 06.10.2023, тому слідчий просив клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував щодо продовження строку тримання під вартою.

Прокурор клопотання слідчого підтримав та просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 оскільки заявлені ризики не зменшилися, а саме: підозрюваний перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Необхідні слідчі дії у встановлений строк виконати не є можливим, тому вважає за необхідне продовжити строк тримання його під вартою.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2023 року клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 грудня 2023 року (включно), в межах строку досудового розслідування.

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, має соціальні зв`язки з особами, які схильні до вчинення кримінальних правопорушень, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів. Також, до суду направлено обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 28 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України. Однак, ОСОБА_7 на шлях виправлення не став та перебуваючи на запобіжному заході у вигляді застави у розмірі 630 6000 гривень, вчинив нове кримінальне правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_7 не працює, не має стабільного джерела доходів та житла у володінні, проживає у житлі, яке йому не належить, є неодруженим, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце тимчасового проживання, а під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу може незаконно впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні, свідків та інших осіб, а також знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заявлені ризики не зменшилися, а отже, застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе їм запобігти.

Також слідчий суддя вважав, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не можливо, так як для цього необхідно отримати та долучити до матеріалів провадження висновки призначених відповідно 11.08.2023 і 14.08.2023 судових біологічних експертиз, судових трасологічних експертиз та експертиз матеріалів, речовин та виробів. Крім того необхідно здійснити тимчасові доступи до інформації яка перебуває у володінні операторів мобільного зв`язку, провести її огляд та аналіз, здійснити тимчасовий доступ до документів які перебувають у володінні Територіального сервісного центру № 3242, а також здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Вказані процесуальні дії та висновки експертів мають важливе значення для судового розгляду, так як їхні результати будуть використані, як докази вчинення підозрюваними інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Відповідно до інформації наявної в матеріалах кримінального провадження, для завершення процесуальних дій у кримінальному провадженні необхідний додатковий строк - не менше трьох місяців. Перераховані процесуальні дії не могли, та не можуть бути завершені в двомісячний строк, оскільки не одержано висновків призначених в ході досудового розслідування експертиз, інформації операторів мобільного зв`язку, за результатами яких необхідно провести додаткові слідчі (розшукові) дії. Відповідно до листа керівника Вінницького НДЕКЦ МВС України від 18.09.2023, призначені в рамках досудового розслідування кримінального провадження судово-біологічні експертизи будуть виконані лише в листопаді 2023 року

Також стан здоров`я та вік підозрюваного ОСОБА_7 дозволяють утримувати його під вартою. За таких обставин слідчий суддя вважав за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, до 04 грудня 2023 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 05.10.2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення слідчого суду не містить належних і достатніх мотивів для його прийняття, ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що слідчим суддею безпідставно було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , що призвело до істотного порушення прав людини. Клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.199 КПК України, і твердження органу досудового розслідування про обставини, щодо яких вони не здобули доказів протилежного (працевлаштування, соціальні зв`язки, стан здоров`я тощо) не можуть бути обґрунтуванням продовження застосування найсуворішого виду запобіжного заходу. Наявність ризиків, на які вказує сторона обвинувачення не може бути перевірена на відповідність фактичним даним, зазначене в клопотанні є вираженням суб`єктивної думки і поглядів сторони обвинувачення, і його характеристики та оцінки можливим діям підозрюваного і не носять однозначного твердження.

Сторона захисту вважає, прокурор не доводив неможливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу. Також слідчим суддею під час розгляду клопотання не було встановлено, якими саме доказами доводяться обставини, які б свідчили про обґрунтованість підозри, не встановлено наявність підстав для існування ризиків передбачених ст.177 КПК України. Не пересвідчився суд і в недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, не врахував обставин згідно ст.178 КПК України для прийняття відповідного рішення щодо виду запобіжного заходу.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні, просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу слідчого судді залишити без задоволення.

Мотиви і висновки суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Статтею 199 КПК регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, яка покладає на слідчого, прокурора наступні обов`язки:

- скласти клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідно до вимог, зазначених у ст. 184 КПК. Крім того, викласти в ньому обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При цьому подання клопотання про продовження строків тримання під вартою є правом слідчого, прокурора, а не їх обов`язком ( ч.3 ст. 199 КПК);

- подати клопотання про продовження строку тримання під вартою до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду (ч. 2 ст. 199);

- подати клопотання про продовження строку тримання під вартою до суду не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 1 ст. 199).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК).

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК).

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Положенням ч.3 ст.197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовженим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, яка покладає на слідчого, прокурора наступні обов`язки:

- скласти клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідно до вимог, зазначених у ст. 184 КПК. Крім того, викласти в ньому обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При цьому подання клопотання про продовження строків тримання під вартою є правом слідчого, прокурора, а не їх обов`язком ( ч.3 ст. 199 КПК);

- подати клопотання про продовження строку тримання під вартою до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду (ч. 2 ст. 199);

- подати клопотання про продовження строку тримання під вартою до суду не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 1 ст. 199).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК).

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК).

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи слідчого про доцільність продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 та доводи захисту щодо скасування останньому запобіжного заходу, чи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення цього питання.

Колегія суддів звертає увагу, що на даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_7 з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року.

Статтями 19, 68 Конституції України визначено, що громадяни зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Своїми діями ОСОБА_7 показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи кримінальні правопорушення в умовах воєнного стану переслідуючи корисливу мету легкої наживи та незаконного збагачення, проявив самовпевненість у безкарності за свої вчинки.

Колегія суддів не може погодитися з доводами захисника про відсутність продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, або ж створять загрозу суспільству.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від суду, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, свідків та інших осіб, знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги те, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинене кримінальне правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Крім того, колегія суддів також не може погодитися з доводами апеляційної скарги щодо скасування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід враховувати також і тяжкість звинувачення у сукупності з іншими обставинами кримінального провадження.

Встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, а тому з урахуванням тяжкості кримінального покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, рішення слідчого суді щодо продовження строку запобіжного заходу є законним та обґрунтованим, не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Окрім того, рішення суду про продовження строку тримання під вартою цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На переконання колегії суддів, саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний маючи схильність до вчинення злочинів, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки згідно наявної в матеріалах судового провадження вимоги УІАП ГУНП у Вінницькій області №8178/24-2023 ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відсутні достатні соціально-стримуючі зв`язки, що в свою чергу може призвести до порушення розумних строків судового розгляду, а також до неналежного дотримання останнім його процесуальних прав та обов`язків.

Тому подальше продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 не порушує його права на свободу та особисту недоторканність, гарантованого статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також права, передбачені Конституцією України.

Вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування. Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Окрім того, такі дані в судове засідання апеляційного суду надані не були.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що вказаний запобіжний захід не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, для того щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.

У пункті 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Також колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу ОСОБА_7 , характером кримінального правопорушення в якому він підозрюється, додатково свідчить про правильність висновків слідчого суді суду першої інстанції, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за останнім правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, є ускладненим.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя розглядаючи клопотання щодо продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, вірно оцінив у сукупності наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, а також існування викладених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваного, необхідність проведення слідчих (розшукових) заходів спрямованих на виявлення та фіксацію доказів, що можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду, встановив наявність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, навівши в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого, що на переконання колегії суддів апеляційного суду в повній мірі відповідає вимогам закону. Інші доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.336, 404, 405, 407, 419, 422, 422-1 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 за ч. 4 ст.187 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4