УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_5 , узгоджене з прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, не є інвалідом, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.03.2016 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ст.ст. 75,76 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців з випробувальним терміном 2 роки;

-04.04.2018 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України призначити до покарання не відбуту частину покарання за Вироком від 17.03.2016 та остаточно призначити покарання строком 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

-16.04.2020 Дзержинським міським судом Донецької області за ст. 391 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 71 КК України до покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за Вироком від 04.04.2018 та остаточно призначити покарання строком 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 14.10.2022 по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000015 від 02.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду звернулась слідчий СВ відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_5 , узгоджене з прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З клопотання видно, що 14.12.2023 о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_4 перебував на законних підставах, з дозволу свого знайомого ОСОБА_6 , у будинку АДРЕСА_2 , який належить останньому, де у кімнаті на дивані побачив мобільний телефон марки ZTE BLADE A3 2020 1/32GbNFCGrey, в корпусі синього кольору, imei НОМЕР_1 .

У вказаному місці у вказаний час у ОСОБА_4 виник раптовий, протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, на яке не має жодного права, будучи обізнаним про введення воєнного стану на території України, діючи умисно, таємно, повторно з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій, вважаючи, що навколо немає сторонніх осіб, які б могли запобігти доведенню його протиправних дій до кінця, що його дії залишаться непоміченими, усвідомлюючи, що він посягає на чужу власність, на яку не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, 14.12.2023 об 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись у кімнаті будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу підійшов до дивану, звідки таємно викрав, чуже майно, а саме:

- мобільний телефон марки ZTEBLADEA3 2020 1/32GbNFCGrey, в корпусі синього кольору, imei НОМЕР_1 , вартістю 823 гривні 33 копійки.

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 823 гривні 33 копійки.

Крім того, на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому продовжено.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08 листопада 2023 року № 3429-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.12.2023 у вечірній час доби, більш точний час в ході досудового розсівання встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 проходив біля будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_7 . У цей час у нього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, на яке не має жодного права, будучи обізнаним про введення воєнного стану на території України, діючи умисно, таємно, повторно з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій, вважаючи, що навколо немає сторонніх осіб, які б могли запобігти доведенню його протиправних дій до кінця, що його дії залишаться непоміченими, усвідомлюючи, що він посягає на чужу власність, на яку не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, 21.12.2023 у вечірній час доби, більш точний час в ході досудового розсівання встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 пройшов через не зачинену хвіртку до території домоволодіння АДРЕСА_3 . Після чого, перебуваючи на зазначеній території домоволодіння ОСОБА_4 , підійшов воріт гаражу, які були не зачинені на замок, та через вказані двері умисно, незаконно проник до приміщення гаражу, що є іншим приміщенням. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного корисливого умислу, ОСОБА_4 пройшов у гараж, звідки умисно, протиправно, з корисливих мотивів, таємно, повторно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме:

- електричну пилу «MustangStar» JingPin в корпусі з пластику червоного та чорного кольору, у робочому стані без пошкоджень вартістю 2084,63 гривень.

- пускозарядний пристрій ВС-40155 в корпусі з металу жовтого кольору у робочому стані без пошкоджень, вартістю 3144,58 гривень.

- пластикову коробку синього та прозорого кольору «Зенит набір аксесуарів» ЗГ-А 3019, у робочому стані без пошкоджень, вартістю 1099,80 гривень.

- електродриль в корпусі з пластику помаранчевого кольору «ImpactDrill 230V 50 Hz 650 W 13 mm» має пошкодження у вигляді подряпин корпусу, у робочому стані, вартістю 1147,50 гривень.

- кутову шліфувальну машинку «VORSKLA 1400B» в корпусі з пластику синього та чорного кольорів, у робочому стані без пошкоджень вартістю 986,85 гривень.

- кутошліфувальну машинку AG 8672 в корпусі з пластику помаранчевого кольору, у робочому стані без пошкоджень, вартістю 425,00 гривень.

- електрорубанок «SturmP1088» s|nOR1617-090915-F/120 в корпусі з пластику синього кольору, має пошкодження у вигляді подряпин корпусу та нашарування бруду, у робочому стані, вартістю 1548,70 гривень.

- електродриль «MatrixAK 12» s|n 120.300.520 D-84109, має пошкодження у вигляді подряпин корпусу, у робочому стані, на момент огляду відсутній зарядний блок, вартістю 1352,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 11789 гривень 06 копійок.

Прокурор в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання та наполягала на його задоволені.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що це недоцільний запобіжний захід, наполягав на призначенні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наступні обставини та відповідні їм докази.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи, що положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, у своїх рішеннях, а саме «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити у своїх рішеннях, а саме «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

18.01.2024 року о 17 годині 58 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000015 від 02.01.2024 року;

- протоколами огляду місць подій, де зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду від 02.01.2024, під час якого ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції викрадене майно;

- протоколом огляду від 05.01.2024, під час якого ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції викрадене майно;

- показаннями потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтвердили факт вчинення таємного викрадення їх майна;

- показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , що підтвердили факт вчинення таємного викрадення чужого майна;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 ;

- висновками товарознавчих експертиз, що встановили розмір спричиненої шкоди;

- речовими доказами та іншими матеріалами в сукупності.

Суд, враховуючи відомості про сукупність обставин пред`явленої підозри, що інкримінується ОСОБА_4 та обсяг відомостей, які були повідомленні слідчим у клопотанні та в судовому засіданні прокурором, приходить до переконання, що висновки досудового розслідування, викладені в клопотанні про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного - не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевказане суд зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи.

18.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, після чого він був допитаний в якості підозрюваного. Під час допиту ОСОБА_4 визнав свою причетність до скоєння злочинів та вказав на обставини, під час яких він заволодів чужим майном.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовано тим, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, вказані обставини можуть спонукати його переховуватись від органів досудового розслідування та перешкоджати забезпеченню виконання процесуальних рішень у вказаному кримінальному провадженні.

Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих обумовлено наступним.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілих, спонукаючи до зміни наданих небажаних для нього свідчень, а також надання бажаних свідчень у подальшому чи давання завідомо неправдивих показань. Анкетні відомості свідків у кримінальному провадженні підозрюваному відомі заздалегідь, оскільки останній перебуває з ними у дружніх стосунках.

Крім того, наявний також ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, що підтверджується даними, що характеризують особистість підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення корисливого злочину, знову вчинив два епізоди кримінальних правопорушень проти власності, що свідчить про схильність до вчиненні злочинів; крім того, маючи працездатний вік ОСОБА_4 ніде не працює, тому, перебуваючи без запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він зможе вчинити інше корисливе кримінальне правопорушення задля задоволення своїх соціальних потреб.

Відповідно до ст.178 КПК України під час обрання виключного запобіжного заходу необхідно враховувати те, що підозрюваний працездатного молодого віку, про те офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, фізично здоровий, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкає з матір`ю. Наявні відомості про розірвання шлюбу з ОСОБА_11 .

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд разом з тим враховує позиції, думки та доводи підозрюваного на свою користь щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак зазначає, що у даному кримінальному провадженні, в контексті пред`явленого обсягу підозри за ч.4 ст.185 КК України, не перевищують саме суспільного інтересу у даній кримінальній справі, який з урахуванням обставин кримінального правопорушення, та його тяжкості є наявним в даній справі та полягає у повному, всебічному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на думку суду, не зможе в достатній мірі забезпечити додержання підозрюваним його обов`язків та запобігання процесуальним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Так існування ризиків переховування від правосуддя у випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий в клопотанні обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Оцінивши у своїй сукупності доводи прокурора про існування вищевказаних ризиків, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні повністю довела, що на теперішній час існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від суду задля уникнення покарання.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Суд зазначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

Заслухавши думку всіх учасників кримінального провадження з приводу заявленого клопотання прокурора, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: сукупність наявних відомостей про вчинення підозрюваним злочину особливої тяжкості, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на строк до восьми; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , а саме відсутність доказів та медичних відомостей, які б виключали можливість перебування підозрюваного під вартою та свідчили б, що стан здоров`я підозрюваного виключає можливість його перебування в установі виконання покарань, а також врахувавши ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були зазначені слідчим у клопотанні та повністю знайшли своє підтвердження під час судового засідання, зокрема ймовірність того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою може переховуватись від суду задля уникнення кримінальної відповідальності, оскільки можливість уникнення покарання може бути для підозрюваного меншим злом ніж процедура його відбування у разі визнання його винним, суд вважає доведеним, що на теперішній час існують ризики, відповідно до яких є підстави обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд вважає, що зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про недостатність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, для запобігання виникненню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд також у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону розглянув й альтернативні триманню під вартою заходи забезпечення кримінального провадження відносно підозрюваного, які передбаченіст.176 КПК України,однак звертає увагу на те, що Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Станом на теперішній час, у місті м. Слов`янськ Донецької області тривають активні бойові дії, що унеможливлює здійснювати контроль за виконанням обвинуваченим умов будь-якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 183 КПК України - суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У зв`язку з чим, при обранні у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд визначає заставу у розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн. 00 коп., що з урахуванням матеріального становища обвинуваченого та тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення є достатньою сумою для забезпечення виконання обов`язків, встановлених КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 132, 177, 178 183, 193, 196, 199, 309, 396 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , узгоджене з прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 17 год. 00 хв. 23 березня 2024 року.

Розмір застави визначається у 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн. 00 коп.

В разі внесення застави підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний прибувати за кожною вимогою суду та слідчого, а також виконувати обов`язки: не відлучатися зі свого місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи. У разі невиконання обов`язків застава звертається в доход держави.

Копії ухвали суду негайно надіслати на адресу Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» та вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її отримання.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1