ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2590/23 Справа № 189/4077/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2023 року у кримінальному провадженні № 0000616 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період на посаді солдата резерву 311 запасної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2023 року було частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті строком шістдесят днів, до 09.01.2024 року включно, з визначенням застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 134 200 гривень.

Рішення слідчого судді обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення, крім цього, останній може змінити місце фактичного мешкання, перетнути державний кордон поза пунктами пропуску, виїхати на тимчасово окуповану територію України;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки проходить військову службу в одній військовій частині зі свідками у кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки характер та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній, а також навички ОСОБА_8 поводження з вогнепальною зброєю як військовослужбовця та доступ під час виконання службових обов`язків до вогнепальної зброї та бойових припасів, в тому числі, до необлікованих, свідчить про підвищену небезпеку останнього. До того ж, згідно допитів товаришів по службі підозрюваного ОСОБА_8 останній характеризується як агресивна, імпульсивна особа, яка вчиняє конфлікти з іншими військовими, що супроводжується нецензурною лайкою.

Також суд з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та даних про особу підозрюваного дійшов висновку, що ОСОБА_8 необхідно визначити заставу - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 134 200 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2023 року та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, висновок суду першої інстанції щодо одночасного визначення запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованим та таким, що не в змозі належним чином виконати покладену на нього функцію.

Вважає, що під час розгляду клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою надано докази для підтвердження необхідності застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вина підозрюваного ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події від 10.11.2023; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

На думку прокурора, застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема запобіганню вчинення підозрюваним спроб:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання.

Крім того, з обставин кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 , будучи особою, яка на підставі статутів Збройних Сил України, взявши на себе зобов`язання сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватись Конституції і законів України, порушив ці зобов`язання. Вказане також має стати підставою для того аби визнати менш обтяжливі запобіжні заходи таким, що не можуть бути застосовані до особи, яка своєю поведінкою вже продемонструвала зневагу до уповноважених осіб Збройних Сил України, під чиїм контролем мав знаходитися як підлеглий їм військовослужбовець.

Також прокурор звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_8 , як військовослужбовець, який тривалий час знаходився в районі ведення бойових дій, значно краще ніж пересічний громадянин України володіє інформацією, щодо місць проходу на територію, яка тимчасово непідконтрольна органам державної влади України, і може використовувати вказану інформацію для переховування на вказаній території;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний має мотив та можливість вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом вмовляння, підкупу, залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваному загрожує покарання до 8 років позбавлення волі, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальний ризик і можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме дезертирство.

Крім того, згідно з допитами товаришів по службі підозрюваного ОСОБА_8 останній характеризується як особа, яка вчиняє конфлікти з іншими військовими, що супроводжується нецензурною лайкою, а тому є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі і злочин проти життя та здоров`я особи, про що свідчить очевидна психологічна спроможністю підозрюваного вільно, виключно за своїм бажанням, без розумної причини самозахисту чи виконання державного або громадського обов`язку застосувати зброю відносно інших осіб.

Вищевикладене, на думку прокурора, свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість запобігання цим ризикам, окрім, як шляхом обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Крім того, прокурор зазначає, що в умовах воєнного стану на території України, з метою належного покарання осіб, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, такий підхід національних судів щодо застосування виключного виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою не допустить негативного впливу на обороноздатність держави в умовах воєнного стану, підриву авторитету, бойової готовності та боєздатності підрозділу Збройних Сил України та не створить в очах військовослужбовців уяву безкарності та свавілля.

Також зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» для ОСОБА_8 на період дії воєнного стану передбачена додаткова винагорода, у розмірі 30 тисяч гривень щомісячно. Також, для підозрюваного визначена додаткова винагорода, у розмірі до 100 тисяч гривень, якщо він брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги поданої апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з апеляційної скарги прокурора, останній оскаржує ухвалу слідчого судді тільки в частині визначення розміру застави. В іншій частині ухвала слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2023 року прокурором не оспорюється, а тому апеляційним судом і не перевіряється.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 статті 183 КПК України визначено, що Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Отже, з вищенаведених норм кримінального процесуального закону випливає, що слідчий суддя, суд зобовязаний визначити розмір застави у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у випадках, передбачених ч.4 ст. 183 КПК України має право, але не зобовязаний не визначати заставу з огляду на судову дискрецію (судовий розсуд), тобто повноваження суду, надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань з урахуванням цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу підозрюваного, обвинуваченого.

В оскаржуваному рішенні слідчий суддя з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного визнав за можливе визначити у цій справі розмір застави як альтернативний захід. Апеляційний суд також не вбачає підстав не визначати розмір застави у даному конкретному випадку, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема приписи п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України про обов`язок суду розглянути можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Частиною 4 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В силу ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів цілком погоджується з висновком слідчого судді про можливість визначення підозрюваному ОСОБА_8 застави у розмірі, встановленому п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 134 200 гривень, оскільки саме такий розмір здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та здатен стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного під загрозою звернення застави в дохід держави.

Крім того, ч.8 ст. 182 КПК України встановлено, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Згідно з ч.10 ст. 182 КПКм України у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

В даному випадку апеляційним судом приймається до уваги, що на протязі часу з дня внесення застави звільнення ОСОБА_8 з-під варти до дня апеляційного розгляду не виникло будь-яких підстав для висновку, що альтернативний запобіжний захід у виді застави не є дієвим чи не достатнім для усунення наявних щодо підозрюваного ризиків, а тому апеляційні вимоги прокурора стосовно необхідності застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є в даному випадку необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ _________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4