Справа № 302/1615/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2023смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Колочава, Міжгірського району Закарпатської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не працюючого, особи з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП - НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12.08.2023 року, біля 07.00 години, ОСОБА_4 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , затіяв сварку із своїм тестем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем вказаного будинку та в ході якої, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті особистих неприязних відносин схопив останнього руками за голову та потягнувши вниз, наніс один удар коліном лівої ноги в область обличчя. Від нанесеного удару ОСОБА_6 не втримався на ногах та впав на підлогу, де ОСОБА_4 , не припиняючи своїх протиправних дій, наніс чотири удари взутими ногами в область обличчя та голови ОСОБА_6 .

У результаті своїх протиправних дій ОСОБА_4 , згідно з висновком судового-медичного експерта № 70-м від 15.08.2023 року, спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді суборбітального синця на шкірних покривах обличчя в ділянці правого ока із субконюктивальним крововиливом та чотирьох саден на шкірних покривах чола зліва. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, які могли виникнути при обставинах, на які вказує потерпілий. Розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються як легкі, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» пп. 2.3.5. По давності вкладаються в час події, яка мала місце 12.08.2023 року. Малоймовірно, що дані тілесні ушкодження виникли при падінні з висоти власного зросту, а є наслідками локальних ударів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю, проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті не заперечує, кваліфікацію інкримінованого кримінального проступку не оспорює та пояснив суду про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши про те, що

12.08.2023 року його дружина пішла на роботу, а він біля 07.00 годин пішов шукати дітей та, прийшов до тестя ОСОБА_6 , який мешкає в будинку АДРЕСА_2 , між ними виникла сварка на ґрунті особистих неприязних відносин та в ході якої він схопив тестя за голову, наніс один удар коліном в область обличчя ОСОБА_7 , а потім як той упав на підлогу, не встоявши на ногах, наніс ОСОБА_8 ще декілька ударів ногами в область голови ОСОБА_6 . У вчиненому щиро розкаюється, свою вину усвідомлює та визнає у повному обсязі. Запевнив суд, що належні висновки для себе він зробив та подібного більше не повториться. Просить суд суворо його не карати.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 . При цьому, судом з`ясовано, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Суд також враховуються вимоги ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. У відповідності до ст.65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, в ході судового розгляду кримінального провадження активно сприяв встановленню істини по даному кримінальному провадженню, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить вчинення ним кримінального проступку щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку ОСОБА_6 , 1962 року народження.

Крім того, на теперішній час ОСОБА_4 ніде офіційно не працевлаштований, регулярного доходу та постійного джерела прибутку немає, проте має стійкі соціальні зв`язки: одружений, на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , непрацездатні особи на його утриманні не знаходяться, при цьому ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з 2020 року з діагнозом F 10.03, на «Д» обліку у лікаря психіатра та фтизіатра ОСОБА_4 не перебуває. Крім того, ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце проживання, за яким характеризується негативно: за характером не товариський, повагою серед односелян не користується, схильний до конфліктів, у громадських місцях веде себе неввічливо, нетактовно та грубо, що вбачається з характеристики Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості та інформація про те, що обвинувачений ОСОБА_4 на даний час працює і має дохід, який би давав можливість сплатити штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.125 КК України, а тому суд вважає призначення покарання у виді штрафу недоцільним. З цих же підстав недоцільним є призначення покарання у виді виправних робіт.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, у наближених до максимальних меж санкції ч.1 ст.125 КК України.

На думку суду, застосування до ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт є найбільш доречним та спричиняє негативні наслідки особистого характеру саме для обвинуваченого, не обтяжує сімейний бюджет. Крім того, таке покарання є тим стримуючим фактором, який буде достатнім для виховання обвинуваченого ОСОБА_4 та дасть йому можливість замислитися щодо своєї поведінки та наслідків вчинених ним діянь.

З урахуванням тяжкості та обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , його віку, сімейного та матеріального стану, та позиції обвинуваченого, який запевнив суд, що належні висновки для себе зробив та подібного більше не повториться, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, в ході судового розгляду активно сприяв встановленню істини по даному кримінальному провадженню, також враховуючи характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального проступку, приймаючи до уваги позицію потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , який матеріальних та/або моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 на теперішній час не пред`являє, цивільний позов потерпілим у даному кримінальному провадженні не заявлено, а також враховуючи відсутність у обвинуваченого регулярного доходу та постійного джерела прибутку, суд приходить до висновку про необхідність та достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт на строк, який передбачений санкцією ч.1 ст.125 КК України.

Підстав для застосування положень статті 69 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати, речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільні позови потерпілим ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід в ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: ОСОБА_1