Справа № 675/537/23
Провадження № 1-кп/675/67/2023
У Х В А Л А

"25" жовтня 2023 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши в м. Ізяслав Хмельницької області у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шепетівської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді в Ізяславському районному суді Хмельницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 01 вересня 2023 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 по 30 жовтня 2023 року включно. До спливу цього строку судове провадження з об`єктивних причин завершити не представляється можливим, оскільки у даному провадженні ще не завершений судовий розгляд, не допитано потерпілого та експерта.

Прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого строку тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, яка підтримала подане клопотання і просила продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, обвинуваченого, його захисника, яка заперечила проти задоволення клопотання та просили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви", № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Суд враховує, що обвинувачений не працюючий, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має.

Із матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства та умисному знищені чужого майна вчиненого шляхом підпалу, що спричинило загибель людини.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, які відносяться, зокрема до особливо тяжкого та мають підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише прав обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів.

На думку суду, суворість можливого покарання у випадку доведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень може спонукати обвинуваченого переховуватися від суду, водночас усі дані про особу ОСОБА_4 не спростовують висновків про існування такого ризику.

У даному кримінальному провадженні судовий розгляд не завершений, відтак, існують ризики перешкоджання кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілого, свідків, з метою зміни їхніх показів на користь обвинуваченого.

Зазначені вище обставини, у своїй сукупності переконують суд, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу і його продовження та по своїй суті суттєво не змінилася обстановка, що дає підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Суд констатує, що ризики, що стали підставою для застосування і продовження запобіжного заходу, продовжують існувати, а тому строк тримання під вартою необхідно продовжити на 60 днів.

Суд вважає, що суспільний інтерес у завершенні неупередженого розгляду даного кримінального провадження слід визнати виключними обставинами, згідно з якими лише продовження строку дії застосованого раніше запобіжного заходу зможе запобігти ризику можливого ухилення від суду, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду, до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, розмір застави судом не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 95, 177, 178, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі до 23.12.2023 включно, без можливості внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження і направити начальнику слідчого ізолятора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченому в той самий строк і в тому ж самому порядку, з дня отримання копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1