печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

06.12.2023 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002370.

Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явились, прокурор направив заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002370 від 21.11.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України.

11 жовтня 2023 року потерпілій ОСОБА_4 написав ОСОБА_5 та запропонував їй прийняти участь в одному проекті, на що вона погодилась, та додав, що їй потрібно буде зустрітись із невідомою людиною з приводу проекту. Проект стосувався просування веб-сайтів в мережі інтернет. Окрім цього, ОСОБА_6 додав, що даний проект являється тендером на співпрацю із компаніями на просування веб-сайтів у мережі інтернет.

Далі, ОСОБА_5 надіслав потерпілій ОСОБА_4 геолокацію та сказав, що ОСОБА_4 має бути за вказаною адресою, це виявилась парковка ТРЦ «Ocean Plaza», що за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176, де вона мала бути 13 листопада на 12:30. Цього ж дня, потерпіла ОСОБА_4 прибула за визначеним місцем та побачила, автомобіль чорного кольору «Mercedes-Benz», S-класу, 223 кузову та в якому сидів не знайомий раніше чоловік який запропонував присісти в автомобіль, як їй пояснили, це стосувалось проекту з приводу тендеру.

Коли потерпіла ОСОБА_4 присіла в зазначений автомобіль, побачила на передньому сидінні свого наглядно знайомого ОСОБА_7 , який показав їй корочку, схожу на службове посвідчення, але вона на це не звернула уваги. Далі, ОСОБА_8 сказав, що проект, який потерпілій ОСОБА_4 розповідав ОСОБА_6 дійсно існує та він рекомендував їй ним зайнятись, оскільки в фірми, де потерпіла ОСОБА_4 являється директором, гарні параметри та фірма може виграти тендер. Після їхньої зустрічі, потерпіла ОСОБА_4 почала готувати документи на тендер. Окрім цього, ОСОБА_6 сказав потерпілій ОСОБА_4 , що однією із умов на тендері являється те, що потрібно відкрити новий рахунок в банку «Ощадбанк» та покласти на даний рахунок 4 000 000 гривень. Він наполягав, що рахунок має бути відкрити саме в державному банку, саме в «Ощадбанк». У подальшому, потерпіла ОСОБА_4 , від імені своєї компанії почала укладати договори-займу з іншими юридичними особами та ФОПами, щоб утворилась сума в 4 000 000 гривень. Потерпіла ОСОБА_4 уклала більше 10 договорів-займу та їй вдалося зібрати потрібну суму. Коли на рахунку була потрібна сума та потерпіла ОСОБА_4 передала тендерну та всю необхідну документацію ОСОБА_6 , та він повідомив, що ми не пройшли перевірку. Після цього, потерпіла ОСОБА_4 повернула все займані грошові кошти.

13.11.2023 потерпілій ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив їй, що є аналогічний проект але співпраця відбувається напряму із банком, й додав, що це має бути державний банк «Ощадбанк» й повідомив, що одна із умов для проходження перевірки є те, щоб потерпіла ОСОБА_4 , як директор, має відкрити банківський рахунок на юридичну особу та одним платежем маю перерахувати на даний рахунок 4 000 000 гривень. Зарахування грошових коштів на рахунок мало відбуватись особисто директором, тобто потерпілою ОСОБА_4 , через касу, тобто вона мала сама прийти в банк із 4 000 000 гривень та покласти їх на рахунок через касу. Потерпіла ОСОБА_4 на це погодилась та почала збирати грошові кошти. Після чого, потерпіла ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 , що у неї є майже вся сума, але частина грошей у доларах США, але ОСОБА_6 сказав, що вся сума, всі 4 000 000 гривень мають бути у гривнях. У зв`язку із тим, що потерпіла ОСОБА_4 не завжди мала вільний час, то просила свою сестру ОСОБА_9 та її чоловіка, щоб вони обміняла в обмінах валют частину грошей із доларів США на гривні.

Після того, як у потерпілої ОСОБА_4 була вся сума на руках, вона повідомила про це ОСОБА_6 й на що останній сказав їй, що вона повинна чекати ОСОБА_8 17.11.2023 об 11:45 за адресою: АДРЕСА_1 , де, у подальшому, ОСОБА_8 мав відвести потерпілу ОСОБА_4 до відділення банку «Ощадбанк», де вона мала познайомитись із менеджером, щоб відкрити там банківський рахунок і покласти на нього грошові кошти.

17.11.2023 приблизно о 11:45 годині, ОСОБА_8 забрав потерпілу ОСОБА_4 біля роботи та вони поїхали до ТРЦ «Gulliver», що за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1-А на машині ОСОБА_8 . Із собою у потерпілої ОСОБА_4 були грошові кошти у сумі 4 000 000 гривень, купюрами номіналом 100, 200, 500 та 1000 гривень, які вона поклала до чорного рюкзаку.17.11.2023 приблизно о 12:10 вони прибули до ТРЦ «Gulliver», заїхали до наземного паркінгу біля Палацу спорту та збирались йти до відділення «Ощадбанку» і потерпіла ОСОБА_4 хотіла взяти із собою свої грошові кошти, однак, ОСОБА_8 зупинив її та сказав, що нехай гроші поки будуть в машині, бо відкриття банківського рахунку може зайняти тривалий час і щоб потерпіла ОСОБА_4 не світила грошовими коштами. Після чого, потерпіла погодилась із ОСОБА_8 , залишила грошові кошти на задньому сидінні автомобіля і вони пішли у відділення банку «Ощадбанк». Прийшовши у відділення «Ощадбанку», потерпіла ОСОБА_4 сіла у залі очікування, а ОСОБА_8 сказав їй, щоб вона чекала, а він піде й покличе менеджера.

17.11.2023 приблизно о 12:30 потерплій зателефонувала її сестра ОСОБА_10 й повідомила їй, що потерпіла ОСОБА_4 може йти додому та пояснила ситуацію, що ОСОБА_8 пішов кликати менеджера і не повернувся, а гроші залишились в машині. ОСОБА_11 повідомила, що ОСОБА_6 їй сказав, щоб потерпіла ОСОБА_4 їхала додому, бо у ОСОБА_8 якісь незрозумілі проблеми, начебто його хтось переслідує. Після цього, потерпілій ОСОБА_4 стало відомо, приблизно один рік назад ОСОБА_8 змінив прізвище на ОСОБА_12 .

З огляду на викладене та враховуючи те, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично користується транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ S 450» д.н.з. НОМЕР_1 , з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, в органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні за вищевказаним транспортним засобом невідкладного обшуку, оскільки зволікання у його проведенні могло б призвести до знищення, втрати або спотворення речових доказів.

У зв`язку з чим, виникли підстави вважати, що у транспортному засобі марки «MERCEDES-BENZ S 450» д.н.з. НОМЕР_1 , можуть знаходитися речі та предмети, які мають значення для слідства, та можуть у подальшому бути використані у якості доказів у кримінальному провадженні.

В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність в проведенні невідкладного ошуку у транспортному засобі марки «MERCEDES-BENZ S 450» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.11.2023 в період з 12 год. 37 хв. до 12 год. 45 хв. на підставі положень ч. 3 ст. 233 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення проведено невідкладний обшук у транспортному засобі марки «MERCEDES-BENZ S 450» д.н.з. НОМЕР_1 , до постановлення ухвали слідчого судді.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У даному випадку, підставою застосування арешту майна - є заборона для осіб у володінні яких воно знаходиться віджувати, користуватись та видозмінювати майно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речового доказу.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладено у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи викладене, в зв`язку з метою забезпечення збереження вищевказаного майна як речових доказів, або ненастання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку, а саме: ключі від транспортного засобу « MERCEDES-BENZ», автомобільний талон на автомобіль, предмет візуально схожий на телескопічну палку, які поміщено до сейф-пакету №KIV4170834; транспортний засіб «MERCEDES-BENZ S 450» д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1