ЄУН 174/798/23
н/п 1-кп/174/56/2023
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2023 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника органу пробації - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000099 від 05.05.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, не одружений, освіта професійно-технічна, працює водієм автотранспортних засобів філії «ВГМК» АТ «ОГХК», військовозобов`язаний, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.05.2023 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., вирок набрав законної сили 15.06.2023. Штраф сплачено 16.06.2023;

- 07.08.2023 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.125 КК України до громадських робіт на строк 180 годин,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї бабусі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_7 .

Зокрема, 21.03.2023, о 19.20 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї бабусі ОСОБА_7 , а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. За вказані дії відносно ОСОБА_6 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31.03.2023 у справі № 174/270/23 його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.

Крім того, 18.04.2023, близько 17:26 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї бабусі ОСОБА_7 , а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. За вказані дії відносно ОСОБА_6 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.04.2023 у справі № 174/356/23 його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.

Крім того, 05.04.2023, близько 13:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї бабусі ОСОБА_7 , а саме: ображав нецензурною лайкою та хватав за шию, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. За вказані дії відносно ОСОБА_6 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28.04.2023 у справі № 174/377/23 його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.

Незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_6 на шлях виправлення не став та 04.05.2023, близько 22:15 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння прийшов до своєї бабусі ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно останньої, а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_6 умисно, систематично у період часу з 21.03.2023 по 04.05.2023 вчиняв відносно своєї бабусі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, з якою перебуває у сімейних відносинах, психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя останньої.

Крім того, 27.05.2023, близько 20:00 год., ОСОБА_6 знаходився на лавці поблизу будинку АДРЕСА_3 , де в цей час повз нього проходив потерпілий ОСОБА_4 , в ході швидкоплинного діалогу з яким у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень останньому.

У той же день, тобто 27.05.2023, близько 20:02 год., ОСОБА_6 , продовжуючи знаходитись поблизу будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, знаходячись на відстані витягнутої руки, кулаком правої руки наніс останньому один удар в область лівого ока, після чого, з метою заспокоєння ОСОБА_6 , потерпілий обхопив його обома руками в області плечей, але останній почав поводити себе ще агресивніше та чинити активний опір, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_4 впав спиною та потиличною частиною голови на асфальтне покриття, а ОСОБА_6 впав зверху на потерпілого, та не зупиняючись на досягнутому, розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою доведення свого раптово виниклого злочинного умислу до кінця, почав ліктем правої руки тиснути в область шиї потерпілого, після чого дії ОСОБА_6 були припинені сторонніми особами.

Своїми діями ОСОБА_6 умисно спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, з синцем на шкірі нижнього повіку лівого ока, які згідно п.п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 6 діб, але не більше 21 доби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю і показав, що 27.05.2023, близько 20:00 год., сидів біля пам`ятника ім.Гагаріна, підійшов потерпілий, в якого він попросив закурити. Потерпілий відмовив, його це обурило та розлютило, виникла сварка, яка переросла в бійку. Наніс потерпілому удар правою рукою в область лівого ока, а той в свою чергу обхопив його двома руками, впали на землю, після чого він почав давити рукою на горло потерпілого. Їх розборонила його дівчина ОСОБА_8 та її подружка, які були з ним. Після цього він встав та пішов. Також, неодноразово приходив до своєї бабусі ОСОБА_7 , вона похилого віку, протягом останніх півроку проживає з нею окремо. На побутовому ґрунті між ними починалися сварки, оскільки бабуся вказує йому, що він веде неправильний спосіб життя, він починає нервувати та виражатись нецензурними словами. 21.03.2023, 18.04.2023, 05.04.2023 притягувався до відповідальності по ч.2 ст.173-2 КУпАП, був у суді при розгляді адміністративних матеріалів, визнавав себе винним. ОСОБА_7 дійсно ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Ці дії пов`язанні з його алкогольним сп`янінням, не міг стримувати свої емоції. Визнає, що його дії призводили до психічних страждань та погіршення якості життя потерпілої. На даний час з бабусею спілкуються по телефону, з 04.05.2023 конфліктів не було. У вчиненому щиро кається, з кваліфікацією його дій згоден.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 27.05.2023, близько 20:00 год., проходячи біля пам`ятника ім.Гагаріна. До нього підійшов раніше незнайомий чоловік, як пізніше з`ясувалося ОСОБА_6 , і так як він не дочуває, подумав, що він просить у нього цигарку. В той момент як він нахилився до сумки за цигаркою, чоловік наніс йому удар кулаком під ліве око. Він спробував зупинити цього чоловіка, намагався обхопити його за плечі, але чоловік звалив його на землю і ліктем став давити на шию. Хтось із дівчат відтягнув цього чоловіка від нього. Після цього присів на лавочку, приїхала поліція, куди подівся ОСОБА_6 , не пам`ятає. Працівники поліції відвезли його в лікарню, де стаціонарно лікувався 1 тиждень, і ще 1 тиждень амбулаторно. Претензій до ОСОБА_6 на даний час не має, просить його суворо не карати та не позбавляти волі.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву згідно якої просить проводити судовий розгляд у її відсутність, не заперечує щодо розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України (а.с.49).

Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_6 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Таким чином, факт вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 , знайшов своє підтвердження в суді, а його дії вірно кваліфіковані:

- за ст.126-1 КК України, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи;

- за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість та суспільну небезпеку вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 вчинив нетяжкий злочин та кримінальний проступок.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.67 КК України, відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо (а.с.72), має постійне місце проживання та роботи, не одружений (а.с.73), на обліку лікарів нарколога, психіатра не перебуває (а.с.70).

Згідно досудової доповіді, складеної Кам`янським районним відділом № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно обвинуваченого, виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб), виконання ним покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів. У разі звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язку відповідно до п.4 ч.3 ст.76 КК України виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки», метою якої є досягнення позитивних змін у поведінці суб`єкта пробації шляхом розвитку навичок саморегуляції психоемоційних станів, управління гнівом та агресивною поведінкою, розширення інструментів ефективної взаємодії, формування готовності дотримуватися соціально прийнятних норм та ненасильницьких моделей поведінки (а.с.54-56).

Представник органу пробації ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вид пробаційної програми було визначено фахівцем органу пробації з урахуванням даних по попередньому вироку обвинуваченого, це носить рекомендаційний характер і у разі призначення ОСОБА_6 покарання з випробуванням та покладення вказаного обов`язку, буде проведено нову оцінку ризиків, за результатами якої може бути визначена для проходження ним інша пробаційна програма. Виконання обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України до відання органу пробації не відноситься, ці заходи виконуються органами поліції, а проходження програми для кривдників органом місцевого самоврядування, однак на даний час такий фахівець у Вільногірській міській раді Дніпропетровської області відсутній.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008).

Враховуючи обставини справи, дані досудової доповіді органу пробації, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливо без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а також буде відповідати вимогам ст.65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Оскільки ОСОБА_6 раніше засуджений вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.08.2023 по ч.1 ст.125 КК України до 180 годин громадських робіт, і вчинив кримінальні правопорушення по даній справі до постановлення вказаного вироку, то загальну міру покарання йому слід обрати за правилами ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речовий доказ по справі: оптичний диск формату DVD-R з відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 (а.с.62) слід зберігати в матеріалах справи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.349, 368, 369-371, 373, 374, 375, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.126-1 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст.125 КК України 1 рік 3 місяці обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, загальну міру покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, знову призначеним покаранням поглинуте покарання, призначене вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2023 року у виді 180 годин громадських робіт і остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначити 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1, п.п.2,4 ч.3 ст.76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, поклавши на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речовий доказ по справі: оптичний диск формату DVD-R з відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 - зберігати в матеріалах справи.

На вирок протягом тридцяти днів з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Дніпровський апеляційний суд через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1