Справа № 194/1699/23
Номер провадження 1-кс/194/352/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Павлоградської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 подав скаргу на бездіяльність прокурора Павлоградської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 24.10.2023 року прокурору Павлоградської окружної прокуратури було подане повідомлення про кримінальне правопорушення вчинене слідчим СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , а саме: не виконання судового рішення ухвали слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 року, якою було зобов`язано слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області або іншу уповноважену особу надати можливість ознайомитись з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 02.08.2023 року за №0000295. Станом на 24.10.2023 року, незважаючи на неодноразові звернення до слідчого ОСОБА_4 щодо ознайомлення з матеріалами, йому не надали можливості ознайомитись. Слідчий ОСОБА_4 уникав зустрічі, надаючи неправдиву інформацію щодо свого перебування. 26.10.2023 року керівником Павлоградської окружної прокуратури повідомлення про кримінальне правопорушення від 24.10.2023 року було направлено до ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області для розгляду справи по суті та прийняття рішення по справі. Отже, прокурором не було внесено відомості до ЄРДР. У зв`язку з чим, просить зобов`язати прокурора Павлоградської окружної прокуратури внести відомості до ЄРДР за повідомленням від 24.10.2023 року щодо невиконання судового рішення, яке було вчинене слідчим СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про що надати йому витяг.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у скарзі. Зазначає, що він неодноразово приходив до ВП №1 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, втім з ними він не був ознайомлений. Вважає, що ухвала від 19.09.2023 року була отримана ВП №1, тому є підстави вважати, що судове рішення не виконується.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати скаргу без його участі. В задоволенні скарги просив відмовити, оскільки ОСОБА_3 не надав жодних доказів щодо підтвердження факту звернення ним до ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області. Крім того, згідно його повідомлення ОСОБА_3 просить внести відомості до ЄРДР та направити матеріали до ТУ ДБР, втім прокурор зазначає, що підстав, які б унеможливлювали звернення ОСОБА_3 з вказаного приводу до відповідного органу ДБР не зазначено.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Слідчий суддя враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов, які визначені процесуальними положеннями.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасник кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом п.4 ч.5 ст.214 КПК України необхідною умовою внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

При цьому до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року у справі №556/450/18.

Отже, предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Втім, правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03.11.2023 року відкрито провадження по скарзі.

Згідно повідомлення про кримінальне правопорушення від 24.10.2023 року, ОСОБА_3 просить внести повідомлення про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а саме - свідоме невиконання судового рішення, і дотримуючи правил підслідності та територіальної юрисдикції, направити матеріали до територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Полтаві та надати витяг з ЄРДР заявнику.

Так, в своєму повідомленні ОСОБА_3 повідомляє про вчинення слідчими СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області та процесуальними керівниками, прокурорами Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в кримінальному провадження №0000295 від 02.08.2023 року, а саме: невиконання судового рішення ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 року (справа №194/1429/23), якою було зобов`язано слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області або іншу уповноважену особу, надати можливість ознайомитись ОСОБА_3 з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 02.08.2023 року за №0000295. На день звернення з повідомленням, тобто 24.10.2023 року, йому не надана можливість ознайомитись з матеріалами досудового розслідування. У зв`язку з чим просить внести повідомлення про кримінальне правопорушення, свідоме невиконання рішення, до ЄРДР і дотримуючись правил підслідності та територіальної юрисдикції, направити матеріали до ТУ ДБР в м. Полтаві на надати витяг заявнику.

Згідно листа Павлоградської окружної прокуратури від 26.10.2023 року, ОСОБА_3 було повідомлено, що до ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було направлено за належністю заяву ОСОБА_3 для організації розгляду справи по суті та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно ухвали слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 року, скаргу ОСОБА_3 було задоволено, та зобов`язано слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області або іншу уповноважену особу, у відповідності до вимог ст. ст. 220, 221 КПК України, надати можливість ознайомитись ОСОБА_3 з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 02.08.2023 року за №0000295, крім матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, та матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню (в разі наявності таких).

Відповідно до листа слідчого ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 06.11.2023 року адресованого ОСОБА_3 , останнього було повідомлено, що для можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000295 від 02.08.2023 року, йому необхідно зв`язатись зі слідчим СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області та узгодити дату та час візиту.

Станом на час розгляду скарги вищезазначені відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 від 08.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей не внесені.

У п. 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року (справа № 818/1526/18, провадження № 11-1263апп18) зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

Слідчий суддя в даному випадку не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб, в даному випадку уповноважених осіб Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду "Артіко проти Італії" (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 06 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

У постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.12.2022 року по справі № 522/7836/21 (провадження № 51-2328км22) зазначено, що розглянувши скаргу та керуючись п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя мав право зобов`язати слідчого вчинити певну дію відповідно до вимог кримінального процесуального закону, однак при цьому не втручаючись у межі його повноважень у кримінальному провадженні.

Вирішення питання про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішується саме слідчим, дізнавачем або прокурором, які вносять відповідні відомості до Реєстру.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, зроблена заявником у заяві, не має обов`язкового характеру для слідчого, дізнавача або прокурора.

Отже, слідчий суддя на етапі проведення досудового розслідування лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні, та позбавлений змоги надати вказівку слідчому/дізнавачу/прокурору щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, в тому числі й щодо правової кваліфікації кримінального провадження, адже слідчий, дізнавач та прокурор є самостійними у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином, слідчий суддя не наділений повноваженнями визначати правову кваліфікацію кримінального правопорушення, зазначеного в заяві про його вчинення, та вказувати про конкретну особу, яка його вчинила, в зв`язку з чим і не наділений повноваженнями зобов`язувати уповноважену особу вносити відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування про кримінальне правопорушення за конкретною статтею КК України та щодо конкретної особи.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, N 93) право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією. А у справі "Preda and Dardari v. Italy, 1999), суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

Самостійне визначення особою у повідомленні про злочин наявності певної статті КК та бажаної кваліфікації без наведення достатніх відомостей, не може автоматично свідчити про те, що було вчинено саме ці злочини. Крім того, слідчий, прокурор не зобов`язаний вносити відомості до реєстру у точній відповідності зі змістом заяви в частині обраної заявником правової кваліфікації. Ні заявник, ні потерпілий, ні слідчий суддя не уповноважені спрямовувати хід досудового розслідування, зокрема, шляхом вказівки слідчому саме тієї кваліфікації кримінального правопорушення, яка є бажаною для них, чи яку вони вважають правильною.

Слідчий, дізнавач та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Слідчий суддя вважає необґрунтованими вимоги заявника щодо невиконання судового рішення в частині ненадання йому ознайомитись з матеріалами провадження, що є підставою для внесення відомостей до ЄРДР за цим фактом, з огляду на наступне.

Кримінальний процесуальний закон не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових кримінального правопорушення, разом з тим, відомості не по будь-якій заяві про вчинене кримінальне правопорушення тягнуть за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою на те особою. Вносяться ж відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких ОСОБА_3 наведено не було, а відтак не було і бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР.

Так, ОСОБА_3 наголошує на тому, що ухвала Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 року (справа №194/1429/23), якою було зобов`язано слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області або іншу уповноважену особу, надати можливість ознайомитись ОСОБА_3 з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 02.08.2023 року за №0000295, свідомо не виконується, матеріали для ознайомлення йому не надаються, що є підставою для внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення як «свідоме невиконання судового рішення».

Втім, з досліджених в судовому засіданні доказів, не встановлено жодних обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, про яке наголошує ОСОБА_3 , оскільки в заяві останній не наводить жодних об`єктивних даних, які б дійсно підтверджували факт невиконання рішення суду.

Так, ОСОБА_3 зазначаючи в скарзі про неодноразові звернення до слідчого ОСОБА_4 щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, не надає об`єктивні та переконливі дані щодо такого звернення, або необґрунтованої відмови у надані йому можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.

В той же час, ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 року (справа №194/1429/23), було зобов`язано слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області або іншу уповноважену особу, надати можливість ознайомитись ОСОБА_3 з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 02.08.2023 року за №0000295. Отже, вказаною ухвалою не було зобов`язано конкретну особу вчинити дії за результатом розгляду скарги.

Таким чином, фактів звернення до осіб, які уповноважені надати можливість ознайомитись ОСОБА_3 з матеріалами кримінального провадження, та які б дійсно підтверджували факт невиконання рішення суду, не зазначено та не обґрунтовано.

В той же час, долучені скаржником до матеріалів скарги докази на підтвердження отримання органом поліції ухвали слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 року, зокрема копії аркушів розносної книги, слідчий суддя не може брати до уваги, оскільки не вбачається, що вказану ухвалу було отримано слідчим, а дата отримання органом поліції може не бути такою ж датою отримання копії рішення слідчим.

Крім того, слідчим СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області 06.11.2023 року було скеровано ОСОБА_3 повідомлення про можливість ознайомитись з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 02.08.2023 року за №0000295.

Отже, в поданій заяві про вчинення кримінального правопорушення від 24.10.2023 року, яка долучена до матеріалів скарги, заявником не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеними в повідомленні особами кримінально-караного діяння та не зазначено фактичного існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину. А тому, слідчий суддя, дійшов висновку, що в заяві відсутні відомості про конкретні обставини вчинення, як вважає заявник, кримінального правопорушення.

Окрім того, слід зазначити, що ч.4 ст. 216 КПК України визначено, що здійснення досудового розслідування злочинів, вчинених працівником правоохоронного органу, крім випадків, коли досудове розслідування цих злочинів віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті, віднесено до компетенції слідчих органів державного бюро розслідувань.

Таким чином, на підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави вважати заяву від 24.10.2023 року повідомленням про кримінальне правопорушення, а відтак, підстави для внесення відомостей за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні, у зв`язку з чим в задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Павлоградської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1