Справа 274/7037/23
Провадження 1-в/0274/626/23
УХВАЛА
Іменем України

12.10.2023 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,
в с т а н о в и в :
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 був застуджений 19.11.2003 Бердичівським міським судом Житомирської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.3 ст.313, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Основний строк у вигляді позбавлення волі ОСОБА_5 відбув та звільнений умовно-достроково на підставі постанови Бердичівського міськрайонного суду від 07.06.2007. У серпні 2023 ОСОБА_5 звернувся до нотаріуса, щоб оформити спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та з`ясувалось, що на даний час накладений арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності. На звернення заявника до Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, з метою вирішення вказаного питання, його було повідомлено про те, що 06.08.2010 державним виконавцем була винесена постанова про про відкладення провадження виконавчих дій та повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.3 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (відмова стягувача від майна боржника), так як стягувач відмовився залишити за собою майно боржника нереалізоване під час виконання рішення.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 просила задовольнити клопотання про скасування арешту, у зв`язку з тим, що стягувач в особі Держави відмовився залишити за собою майно боржника.
Прокурор не заперечиувала щодо задоволення клопотання.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.
Заявнику ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Іншими співвласниками квартири є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..
Зазначене вище вбачається із: свідоцтва про право власності на житло, видане 27 грудня 1994 згідно з розпорядженням від 21 грудня 1994 №5622.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за номером 345441489 від 20 листопада 2019 року, на частину квартири за адресою АДРЕСА_2 , застосовано обтяження у виді арешту майна (власник ОСОБА_5 ) за реєстраційним номером обтяження 1249413 на підставі постанови №АА287810 від 12.08.2004 ВДВС міського управління юстиції.
Вирішуючи питання щодо заявлених вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно ч.5 ст. 61 ЗУ "Про виконавче провадження" зазначено, що нереалізоване майно, конфісковане за рішенням суду, виставляється на повторний електронний аукціон за ціною не меншою, ніж сума загальнодержавних податків і зборів, що відповідно до Податкового кодексу України підлягають сплаті при операціях з реалізації такого майна. У разі надання стягувачем згоди (у разі реалізації заставленого майна/предмета іпотеки надання стягувачем та заставодержателем/іпотекодержателем згоди) третій електронний аукціон (крім електронного аукціону з продажу конфіскованого за рішенням суду майна) здійснюється у спосіб продажу майна з можливістю зниження початкової ціни, але не нижче 60 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону, для нерухомого майна та 30 відсотків - для рухомого майна та з подальшою можливістю додаткового подання цінових пропозицій.
Крім цього відповідно до ч.6 ст. 61 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі нереалізації майна на третьому електронному аукціоні виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.
Постановою КМУ №985 ВІД 11.07.2002 «Про затвердження Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби» визначено, що якщо майно, не реалізовано у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", державний виконавець вносить на розгляд комісії, що утворюється у складі представників відповідного органу державної виконавчої служби, митного органу, органу державної податкової служби та фінансового органу, пропозицію щодо безоплатної передачі майна органам державної влади, закладам охорони здоров`я, освіти, соціального забезпечення, соціального захисту, зокрема, закладам, у яких виховуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, дитячим будинкам сімейного типу, прийомним сім`ям, будинкам дитини при установах виконання покарань, установам виконання покарань, слідчим ізоляторам, військовим формуванням, а також на благодійні цілі або для переробки, знищення (утилізації) такого майна. Передане безоплатно майно, зазначене в цьому абзаці, може бути відчужене виключно за умови сплати мита та інших податків і зборів (обов`язкових платежів), передбачених законодавством під час його імпорту на територію України.
Як вбачається з матеріалів справи, зазначена у ВП - спецрозділ (а.с. 10-12) підстава - "стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення" суперечить ст. 61 Закону України "Про виклнавче провадження", де чітко визначено, що виконавець повідомляє стягувачу щодо нереалізованого майна та пропонує йому вирішити питання про його залишення за собою, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Тобто, можна зробити висновок, що державний виконавець в даному випадку не мав права звертатися до стягувача з пропозицією про залишення за собою нереалізованого майна, оскільки майно є конфіскованим. Крім того, матеріали клопотання не містять належних доказів того, що стягувач, в даному випадку - держава, відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування арешту майна, тому клопотання не підлягає задоволенню.
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 07.11.2023 о 17.00 год.
Суддя: ОСОБА_1