Справа № 493/1653/23
Провадження № 1-кп/493/153/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі

ГОЛОВУЮЧОГО - СУДДІ ОСОБА_1

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ - ОСОБА_2

ПРОКУРОРА - ОСОБА_3

ПОТЕРПІЛОГО - ОСОБА_4

ЗАХИСНИКА - АДВОКАТА ОСОБА_5

ОБВИНУВАЧЕНОЇ - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000822, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Балта Одеської області, українки, громадянки України, яка має неповну середню освіту, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та мешканки: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до обвинувального акту від 11.10.2023 року приблизно на початку серпня місяця 2023 року, більш точного часу під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, в умовах воєнного стану запровадженого ЗУ від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, яким затверджений Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, продовженого Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року, № 573/2022 від 12.08.2022 року, № 757/2022 від 07.11.2022 року, № 58/2023 від 06.02.2023 року, № 254/2023 від 01.05.2023 року та № 451/2023 від 26.07.2023 року у ОСОБА_7 виник кримінально-протиправний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, в той же день та час, ОСОБА_7 , підбурювана жагою особистої наживи та незаконного збагачення, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, непомітно для власника майна та інших осіб, через незамкнені вхідні двері проникла до будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , звідки таємно, із спальної кімнати, викрала велосипед марки «Україна» зеленого кольору вартістю 1000 грн.

В подальшому, ОСОБА_7 місце вчинення кримінального правопорушення покинула та викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1000 грн.

Такі дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 185 ч. 4 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

11 жовтня 2023 року між заступником керівника Подільської окружної прокуратури ОСОБА_9 та підозрюваною ОСОБА_7 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_10 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Вказана угода про визнання винуватості укладена за письмовою згодою потерпілого - ОСОБА_8 .

Згідно даної угоди заступник керівника Подільської окружної прокуратури ОСОБА_9 та підозрювана ОСОБА_7 за участю захисника ОСОБА_10 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ст. 185 ч. 4 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрювана беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна нести ОСОБА_7 , у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від основного призначеного покарання з випробуванням та покладення на ОСОБА_7 відповідно до ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації і відшкодувати в повному обсязі витрати на залучення експерта. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, просила затвердити угоду про визнання винуватості. Підтвердила суду, що зазначену угоду вона укладала добровільно і наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості для неї є зрозумілими.

Захисник у підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий у підготовчому судовому засіданні щодо затвердження угоди не заперечував.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, яке згідно ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_7 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

До вказаної угоди про визнання винуватості, в порядку ч. 4 ст. 469 КПК України була надана письмова згода прокурору від потерпілого ОСОБА_8 , в якій він не заперечує щодо укладення вказаної угоди про визнання винуватості, укладеної між заступником керівника Подільської окружної прокуратури ОСОБА_9 , підозрюваною ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_10 та в судовому засіданні проти затвердження угоди не заперечував.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між заступником керівника Подільської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_7 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 не обирався.

Судові витрати за проведення експертизи, відповідно до довідки на суму 717 грн. - підлягають стягненню на користь держави.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 11 жовтня 2023 року про визнання винуватості між заступником керівника Подільської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнати винуватою за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 23.08.2023 року, - скасувати.

Речовий доказ - велосипед марки «Україна», зеленого кольору залишити за належністю - ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати у справі за проведення експертизи в розмірі 717 (сімсот сімнадцять) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_11