ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/415/24 Справа № 190/580/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарями ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представниці потерпілого ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження №0000744 від 18.10.2021 року щодо ОСОБА_12 , за спільною апеляційною скаргою захисника ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_12 , поданою на вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2023 року, яким

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пальмирово П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, який працює машиністом компресорних установок структурного підрозділу «Дніпропетровське локомотивне депо» Оборотне депо П`ятихатки Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», раніше не був засудженим, фактично проживає: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування призначеного покарання визначений судом з моменту затримання ОСОБА_12 у порядку виконання вироку; запобіжний захід ОСОБА_12 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_8 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином - 223000 (двісті двадцять три тисячі) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь

ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином - 306900 гривень, в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи - 1200 грн., а всього стягнути - 308100 (триста вісім тисяч сто) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 на відшкодування шкоди, завданої малолітньому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , смертю батька - ОСОБА_14 у зв`язку з втратою годувальника, у розмірі 33,3% від розміру мінімальної заробітної плати, установленого Законом України «Про державний бюджет» на поточний рік, починаючи з 19.10.2021, щомісячно до досягнення ОСОБА_13 вісімнадцяти років або до закінчення навчання (денної форми навчання), але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 на відшкодування шкоди, завданої у зв`язку з втратою годувальника, у розмірі 33,3% від розміру мінімальної заробітної плати, установленого Законом України «Про державний бюджет» на поточний рік, починаючи з 19.10.2021, щомісячно до досягнення ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чотирнадцяти років.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь держави витрати, понесені на проведення судових експертиз в сумі 16818 (шістнадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) гривень 33 коп.

Скасований арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27.10.2021 року, на автомобіль ГАЗ-3307 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить обвинуваченому ОСОБА_12 .

Скасований арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27.10.2021 року, на автомобіль «АUDI АЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на території ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області та який належить ОСОБА_9 .

Вироком суду встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 близько о 18 годині 49 хвилин, ОСОБА_12 керуючи технічно справним автомобілем ГАЗ-3307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 31 серпня 2021 року належить йому на праві власності, здійснював рух по проїзній частині дороги М-30 «Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине (через м. Вінницю, Кропивницький) з боку с. Осикувате у напрямку с. Саївка у Кам`янському районі Дніпропетровської області.

Під час руху по вищевказаній ділянці дороги, проїзна частина якої має по одній смузі в протилежних напрямках, які поділені дорожньою розміткою 1.5 розділу 34 правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_12 почав виконувати маневр розвороту ліворуч з правого узбіччя та під час розвороту за один маневр не зміг виконати розворот, а тому змушений був зупинитися. Після чого водій ОСОБА_12 не діяв таким чином щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для здійснення безпечного руху, проявляючи кримінальну протиправну недбалість та неуважність до дорожньої обстановки, не врахував дорожню обстановку, в зазначений час, тобто, ІНФОРМАЦІЯ_3, близько 18 годині 49 хвилин на 868 км + 178 м дороги М-30 «Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине (через мм. Вінницю, Кропивницький) у Кам`янському районі Дніпропетровської області, поновив рух заднім ходом, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить

перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу руху автомобіля «АUDI АЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_14 , який в цей же час рухався по вказаній авто дорозі М-30 «Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине (через мм. Вінницю, Кропивницький) з боку с. Осикувате у напрямку с. Саївка у Кам`янському районі Дніпропетровської області. Внаслідок такого маневру відбулося зіткнення передньою лівою частиною автомобіля «АUDI АЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 із задньою лівою боковою частиною автомобіля ГАЗ-3307, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Своїми діями водій ОСОБА_12 порушив вимоги п.п. 1.3.; 1.5.; 2.3.6); 10.1. Правил дорожнього руху України,

Порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_12 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої водію ОСОБА_14 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом лобної кістки ліворуч з переходом на кістки основи черепу утворюючи множинні дрібно осколкові переломи з розтрощенням кісток лівої очниці та «Турецького сідла», розповсюдженого субдурального крововиливу у вигляді накладення плівко подібного вигляду згортків крові на рівні лобної ділянки лівої півкулі головного мозку, плямистого вигляду крововиливів в м`яких мозкових оболонках на рівні лобної ділянки лівої півкулі головного мозку, дрібних крапко подібного вигляду крововиливів на рівні сірої мозкової речовини лівої півкулі головного мозку, крововиливів в ділянці дна 4-го шлуночка, гемотампонади 4-го шлуночка головного мозку, розповсюджених крововиливів в кореневій ділянці та на між дольових поверхнях легень, закритого осколкового перелому на рівні між верхньою та середньою третинами лівого плеча зі зміщенням відламків, двох паралельно розташованих ран на зовнішній поверхні шкіри лівого плеча на межі між верхньою та середньою третинами, розповсюджених насичених синців синюшно-бузкового кольору навколо обох очей, множинних поверхневого вигляду саднень розташованих на шкірі в лобній ділянці голови зліва, на правій та лівій щоках, в ділянці підборіддя дещо зправа.

Смерть ОСОБА_14 настала в автомобілі екстреної медичної допомоги о 20 годині 15 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_3 на вул. П`ятихатській в с. Красноіванівка Кам`янського району Дніпропетровської області під час його транспортування до медичного закладу, внаслідок закритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом кісток склепіння та множинними осколковими переломами кісток основи черепу ускладнених наявністю субдурального та субарахноїдального крововиливів.

У поданій спільній апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 та захисник ОСОБА_11 просять про скасування вироку суду першої інстанції та призначення нового судового розгляду матеріалів кримінального провадження.

Зазначають про незаконність дій суду щодо прийняття у підготовчому судовому засіданні від потерпілого ОСОБА_8 цивільного позову ще і від ОСОБА_9 - дружини загиблого про відшкодування збитків, адже остання не набула статусу потерпілої відповідно до ст.55 КПК України і, відповідно, у розумінні ч.3 ст.61 КПК, не має прав та обов`язків у межах кримінального провадження. Окремої заяви про визнання її потерпілою ОСОБА_9 суду не подавала, тому розгляд її цивільного позову є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

ОСОБА_9 до суду жодного разу не з`являлась і особисто пояснень не надавала, суд безпосередньо не оголошував їй права та обов`язки та належним чином не повідомляв. Судом першої інстанції проігноровані заперечення захисника у цій частині як у

підготовчому судовому засіданні, так і під час судових дебатів.

Крім того, апелянти зауважують про протиріччя, які містяться у висновках експертів № СЕ-19/104-22/5739-ІТ від 23.02.22 року та № СЕ-19/104-23/15275-ІТ від 15.06.23 року та відповідях на питання щодо місця зіткнення транспортних засобів, можливості водія ОСОБА_12 запобігти ДТП, моменту виникнення небезпеки для водія автомобіля Audi А3 ОСОБА_14 .

Зазначені протиріччя, на думку апелянтів, судом не усунуті і у вироку суду відсутня належна оцінка підстав, за якими суд взяв до уваги висновки саме експертизи № СЕ-19/104-22/5739-ІТ від 23.02.22 року та відкинув інші, відмовивши, крім того, у задоволенні клопотання захисника про проведення комплексної судово-автотехнічної експертизи та дослідивши у судовому засіданні лише резолютивні частини інших експертиз ( усупереч наполяганням сторони захисту про дослідження повного тексту).

Крім того, суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання захисника і про виклик у судове засідання слідчого, який складав протокол слідчого експерименту із свідком ОСОБА_15 17.02.2022 року, оскільки, почерк слідчого неможливо прочитати і протокол, відповідно, не був повністю досліджений, натомість, суд виклав зміст цього документу у вироку на власний розсуд, хоча, свідок ОСОБА_15 надавав інші за змістом покази.

Судом не допитаний експерт з приводу наявності гіпертонічної хвороби у загиблого ОСОБА_14 як можливої підстави втрати контролю ОСОБА_14 над рухом своєї автівки, що могло бути прямим наслідком ДТП.

У вироку суду також викладені перекручені за змістом пояснення ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_15 .

Під час апеляційного перегляду:

-захисник ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_12 підтримали подану апеляційну скаргу у повному обсязі та просили про скасування вироку суду із призначенням нового судового розгляду;

-прокурор ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх представниця ОСОБА_10 заперечували проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого і просили залишити вирок суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження у межах поданих апеляційних скарг та обговоривши наведені у них доводи, повторно дослідивши частину доказів задля перевірки викладених у апеляційній скарзі доводів, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального

обвинувачення».

Однією із загальних засад кримінального провадження, передбачених п.10 ч.1 ст.7 та ст.17 КПК України, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Апеляційний суд вважає, що висновки місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених вироком суду, а також правова кваліфікація його дій за цим обвинуваченням за ч.2 ст.286 КК України, ґрунтуються на зібраних по справі та перевіреними судом доказах, є обґрунтованими та належним чином умотивованими.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_12 під час судового розгляду у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження не визнав себе винним, його провина у вчиненому повністю підтверджується дослідженими судом доказами:

-поясненнями, наданими суду потерпілим ОСОБА_8 щодо відомих йому обставин ДТП за участю його сина, ОСОБА_14 , який загинув внаслідок отримання тілесних ушкоджень, несумісних із життям внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_12 , який не мав права на керування вантажними автомобілями. Потерпілий просив про призначення обвинуваченому суворого покарання;

-поясненнями допитаного судом свідка ОСОБА_16 , який є родичем обвинуваченого ОСОБА_12 у частині того, що він, ОСОБА_16 , чекав у той день приїзду ОСОБА_12 із ОСОБА_15 , щоб забрати спиляні дерева. Його тесть ОСОБА_12 був за кермом справного вантажного автомобіля ГАЗ. Коли він приїхав на місце ДТП, приблизно через 10 хвилин після події, то там були ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ще якийсь чоловік віком 30-35 років; автомобіль потерпілого був в полі, не менше ніж 50 метрів від місця ДТП; на тахометрі вказаного автомобіля було зафіксовано показник 2,5 тисячі обертів, відповідно до чого він вважає, що швидкість автомобіля складала приблизно 140 км/год.; мотор був заведений. Також пояснив, що обвинувачений біля слідчого управління вибачався перед потерпілим, а він відповів, що треба зустрічатися та обговорювати ситуацію;

-поясненнями свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що ОСОБА_12 їхав на АЗС щоб заправити автомобіль. Він поїхав з ОСОБА_12 , тому що хотів «покататись». Коли їхали, ОСОБА_12 виявив, що забув вдома гроші і вирішив розвернутись на трасі. Для цього він з`їхав на праве узбіччя, увімкнув «аварійку» та почав розвертатись. В цей час він відчув удар в автомобіль. Більше нічого не пам`ятає. Також пояснив, що в той час було темно, фари на автомобілі ОСОБА_12 були ввімкнені. Іншого світла фар він не бачив;

-даними дослідженого судом протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.10.2021 року (т.1 а.с.186-194), - яким є автодорога М30 868км+178м між селами Осикувате та Саївка. На автомобілі ГАЗ 3307 д.н.з. НОМЕР_1 маються пошкодження заднього лівого ліхтаря. На автомобілі Ауді А3 д.н.з НОМЕР_2 маються пошкодження передньої лівої частини (деформована), зруйновано лобове скло та скло передньої лівої двері. Розташування автомобіля ГАЗ на дорозі свідчить про те, що даний автомобіль повністю перекрив одну із смуг руху і задня його частина частково перекриває смугу руху автомобіля Ауді. Крім того, розташування автомобіля ГАЗ відносно дороги свідчить про те, що траєкторія руху зазначеного автомобіля є відмінною від тієї, яка була б характерна для початку розвороту ліворуч і може вказувати на те, що розворот здійснювався в декілька етапів;

- даними дослідженого судом іншого протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.10.2021 року (т.1 а.с.213-217), проведеного старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області за участю ОСОБА_12 та понятих; було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди. В результаті огляду встановлено, що місцем ДТП є автодорога М30 868км+179м між селами Осикувате та Саївка. Під час огляду встановлено наявність пошкоджень транспортних засобів - автомобіля ГАЗ 3307 д.н.з НОМЕР_1 та автомобіля «Audi A3», які відображено в протоколі огляду. Під час огляду вилучено: фрагмент заднього лівого ліхтаря автомобіля ГАЗ 3307 р.н. НОМЕР_1 , автомобіль ГАЗ 3307 р.н. НОМЕР_1 , автомобіль «Audi A3» р.н. НОМЕР_2 . За результатами огляду складено схему ДТП (т.1 а.с.218), яка підписана учасниками огляду;

-висновком експерта №СЕ-19/104-21/33520-ІТ від 07.12.2021 року (т.1 а.с.236-243), відповідно до якого встановити експертним шляхом місце первинного контактування (місце зіткнення) транспортних засобів учасників ДТП, як геометричну крапку щодо меж проїзної частини дороги і нерухомих орієнтирів (у метрах), - не надається можливим. Однак, виходячи із розташування на місці пригоди сліду шини, осипу ґрунту з заднього лівого крила автомобіля «ГАЗ-3307» та осипу скла автомобіля «Audi A3», експерт дійшов висновку, що місце зіткнення транспортних засобів було розташовано на смузі, рух по якій здійснюється від с.Осикувате до с.Саївка, перед осипом ґрунту з заднього лівого крила автомобіля «ГАЗ-3307»; кут між повздовжніми осями автомобіля «Audi A3» та автомобіля «ГАЗ-3307» в первинний момент зіткнення був в межах від 1100 до 1300 відносно повздовжньої осі автомобіля «Audi A3»; зробити висновок про те, чи рухався автомобіль «ГАЗ-3307» в момент зіткнення чи перебував в нерухомому стані, в якому напрямку він рухався, не надається можливим. На момент експертного огляду робоча гальмова система та рульове керування автомобіля «ГАЗ 3307» реєстраційний номер НОМЕР_4 перебувають в працездатному стані; на момент експертного огляду робоча гальмова система та рульове керування автомобіля «АUDI АЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 також перебували в працездатному стані;

-висновком експерта №СЕ-19/104-21/36440-ІТ від 10.02.2022 року (т.2 а.с.57-59), відповідно до якого лампа стоп-сигналу, повороту, а також лампи габаритних вогнів задньої правої фари ліхтаря автомобіля ГАЗ-3307, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 знаходяться в працездатному стані.4

- висновком експерта №156-Е (т.2 а.с.63-70), відповідно до якого на трупі ОСОБА_19 виявлені численні тілесні ушкодження, які могли виникнути від дії тупого твердого предмету (предметів) з жорсткою поверхнею на рівні контакту, якими могли бути, вірогідніше за все, виступаючи частини салону автомобіля, в строк та, можливо, при обставинах, що викладені в постанові, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3. Отримані тілесні ушкодження у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм, як небезпечні для життя. Смерть ОСОБА_14 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом кісток склепіння та множинними осколковими переломами кісток основи черепу ускладнених наявністю субдурального та субарахноїдального крововиливів. При судово-токсикологічному дослідженні крові етиловий спирт не виявлений. Ймовірно, що за життя ОСОБА_14 хворів на гіпертонічну хворобу з переважним ураженням серця;

- даними дослідженого судом протоколу слідчого експерименту від 17.02.2022 року (т.2 а.с.71-75), що був проведений за участю свідка ОСОБА_15 який пояснив на місці, що ІНФОРМАЦІЯ_3 він у якості пасажира перебував в салоні автомобіля ГАЗ, яким

керував ОСОБА_12 , пояснив також хронологію маневрів ОСОБА_12 , який намагався розвернутись і під час останнього маневру, коли автомобіль почав рухатись у реверсному напрямку, відчув сильний удар і побачив інший автомобіль, який в`їхав у кювет;

-даними дослідженого судом протоколу слідчого експерименту від 17.02.2022 року (т.2 а.с.71-75), за участю ОСОБА_12 , де той на місці ДТП розповів що ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 18.10 год. він керуючи автомобілем ГАЗ-3307, рухався по автодорозі М-30 з боку м.П`ятихатки в напрямку м.Дніпро; під час руху згадав, що забув дома гроші, тому вирішив розвернутись. Радіусу розвороту автомобіля було недостатньо щоб розвернутись за один маневр, тому він зупинився, здав заднім ходом назад, і в момент поновлення руху вперед, відчув потужний удар в задню ліву частину автомобіля. Коли вийшов з автомобіля, то побачив, що з його автомобілем зіткнувся автомобіль «Audi A3», який після зіткнення злетів у лівий кювет; до моменту зіткнення цей автомобіль він не бачив. Також пояснив що точно вказати місце зіткнення, на даний час він не може, однак не заперечував що зіткнення відбулося на частині дороги, де малися сліди осипу ґрунту, скла та уламків від автомобілів, відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 19.10.2021 року;

-висновком експерта №СЕ-19/104-22/5739-ІТ від 23.02.2022 року (т.2 а.с.91-93), згідно з яким встановити експертним шляхом швидкість руху автомобіля «Audi A3» р.н. НОМЕР_2 до зіткнення не виявилось за можливе. При заданих варіантах вихідних даних, водій ОСОБА_14 в даній дорожній обстановці мав технічну можливість запобігти даній пригоді, шляхом дій відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху, і з технічної точки зору його дії не відповідали вимогам п.12.3 ПДР України та знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою. Водій ОСОБА_12 в даній дорожній обстановці мав технічну можливість не допустити даної пригоди, шляхом дій відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, і з технічної точки зору його дії не відповідали вимогам п.10.1 ПДР України та знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою.

Суд першої інстанції, проаналізувавши сукупність вищевикладених доказів, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_12 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги у частині невідповідності, на думку захисника та обвинуваченого, процесуальних дій суду по прийняттю та розгляду цивільних позовів ОСОБА_9 - дружини загиблого ОСОБА_14 , то колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як убачається із повторно досліджених апеляційним судом матеріалів кримінального провадження у цій частині, потерпілою ОСОБА_9 , через свого представника - ОСОБА_8 , до початку розгляду справи по суті подано до суду заяву про визнання її потерпілою по даному кримінальному провадженню та прийняття до розгляду її цивільного позову. Позов мотивований тим, що неправомірними злочинними діями ОСОБА_12 , які призвели до загибелі ОСОБА_14 , їй, як дружині загиблого та їхній спільній малолітній дитині завдано матеріальної шкоди завданої смертю потерпілого. В обґрунтування позову посилається на те, що і вона сама і дитина знаходились на повному утриманні загиблого ОСОБА_14 і внаслідок його смерті вони втратили дохід. Тому, просила стягнути з винної особи - ОСОБА_12 щомісяця на її утримання та на утримання малолітньої дитини загиблого по 4821,08 грн. Також внаслідок ДТП був повністю розбитий належний їй автомобіль «АUDI АЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відновленню не підлягає, вартість якого станом на 17.10.2021 року складає 306900 гривень. Тому просить стягнути з ОСОБА_12 на свою користь вартість даного автомобіля. Вартість експертизи пошкодженого автомобіля складає 1200 гривень, які потерпіла ОСОБА_9 також просить стягнути з цивільного відповідача - обвинуваченого по справі ОСОБА_12 .

Ухвалою суду від 17.06.2022 року, за результатами проведеного за участю сторін підготовчого судового засідання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано цивільними позивачами по даному кримінальному провадженню ( а ОСОБА_9 надано також процесуального статусу потерпілої), їхні цивільні позови долучено до матеріалів кримінального провадження і захисник із обвинуваченим реалізували своє право подання заперечень на цивільні позови і такі заперечення розглядались судом одночасно із позивними вимогами.

У оскаржуваному вироку суд, належним чином детально умотивуваши свої висновки, із посиланням на вимоги ст.ст.174,180,1187 ЦПК України, розглянув та задовольнив заявлені цивільні позови, із посиланням на відповідні аркуші кримінального провадження та докази, на які посилались цивільні позивачі.

Порушень, на які посилались апелянти у скарзі, та невідповідності дій суду вимогам діючого КПК колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів також погоджується і з висновками суду щодо належності та допустимості як доказу висновку автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-22/5739-ІТ від 23.02.22 року.

Так, відповідно до зазначеного експертного висновку встановити експертним шляхом швидкість руху автомобіля «Audi A3» р.н. НОМЕР_2 до зіткнення не виявилось за можливе. При заданих варіантах вихідних даних, водій ОСОБА_14 в даній дорожній обстановці мав технічну можливість запобігти даній пригоді, шляхом дій відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху, і з технічної точки зору його дії не відповідали вимогам п.12.3 ПДР України та знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою. Водій ОСОБА_12 в даній дорожній обстановці мав технічну можливість не допустити даної пригоди, шляхом дій відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, і з технічної точки зору його дії не відповідали вимогам п.10.1 ПДР України та знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою.

Тобто, експертними висновками встановлено, що у діях обох водіїв були невідповідності вимогам ПДР України, які знаходились у причинному зв`язку із ДТП. Зокрема, у діях ОСОБА_12 встановлена невідповідність вимогам п.10.1 ПДР.

Крім того, на дослідження експерту був наданий повний обсяг вихідних даних: протоколи слідчих експериментів, проведених за участю самого обвинуваченого

ОСОБА_12 та безпосереднього свідка подій ОСОБА_20 , які надали аналогічні за змістом пояснення щодо місця та часу ДТП, характеру дій водія ОСОБА_12 та моменту зіткнення транспортних засобів і такі пояснення та визначені під час проведення слідчих експериментів вихідні дані не суперечать іншим, наданим експерту, і зафіксованим у протоколі огляду місця події від 18 та 19 жовтня 2021 року місця розташування автомобілів в момент ДТП.

Крім того, висновком експерта №СЕ-19/104-21/33520-ІТ від 07.12.2021 року встановлено, що зіткнення транспортних засобів ( у результаті маневрів ОСОБА_12 щодо розвороту автомобіля ГАЗ) відбулось на смузі руху автомобіля «Audi A3» під керуванням ОСОБА_14 .

Зазначені висновки експерта також доповнюють висновок щодо наявності у діях ОСОБА_12 невідповідності вимогам п.10.1 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності протиріч між висновком автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-22/5739-ІТ від 23.02.22 року та висновками експертизи № СЕ-19/104-23/15275-ІТ від 15.06.23 року (призначеної судом та проведеної за клопотанням захисника у редакції наданих ним питань) колегія суддів вважає неспроможними, оскільки, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-23/15275-ІТ від 15.06.2023 року (т.2 а.с.141-143), - жодної відповіді на поставлені запитання експертом не надано, зокрема по причині: по першому запитанню - оскільки для відповіді на дане питання не потрібно застосовувати спеціальні знання; питання 2, 3, 6, 9 не досліджувались за мотивами, викладеними в дослідницькій частині висновку, вирішити питання 5, 7, 12, 13, 14 - не надається можливим за мотивами, викладеними в дослідницькій частині висновку, вирішення питань 4, 8 - не входить в компетенцію експерта автотехніка; питання 10 вирішити не надається можливим по причині відсутності вихідних даних в ухвалі суду; питання 11 вирішується в межах транспортно-трасологічної експертизи.

Оскільки, інших, відмінних за змістом аналогічних експертиз (у тому числі, які сторона захисту могла провести за власною ініціативою та надати на розгляд суду) у матеріалах справи не було, суд обґрунтовано відмовив у клопотанні захисника про проведення комплексної автотехнічної експертизи.

Причиною смерті водія ОСОБА_14 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи, стали численні тілесні ушкодження, які могли виникнути від дії тупого твердого предмету (предметів) з жорсткою поверхнею на рівні контакту, якими могли бути, вірогідніше за все, виступаючи частини салону автомобіля, в строк та, можливо, при обставинах, що викладені в постанові, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3. Ймовірність наявності у загиблого ОСОБА_14 гіпертонічної хвороби висновками експерта не визначена як причина смерті.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував, що ОСОБА_12 уперше скоїв із необережності тяжкий злочин, що спричинило загибель людини, вину в скоєному не визнав, але раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, працює, характеризується позитивно.

Обставин, які б обтяжували чи пом`якшували покарання для ОСОБА_12 , суд не встановив.

Під час апеляційного розгляду матеріалів провадження потерпілий, крім того, зазначив, що ОСОБА_12 спричинену шкоду не намагався відшкодувати.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо неможливості застосування під час призначення покарання обвинуваченому положень ст.69 та 75 КК України. Вид та розмір призначеного покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України, на думку колегії, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, є достатнім для досягнення цілей покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.405.407,418 та 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_12 за ч.2 ст.286 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_12 та захисника ОСОБА_11 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена учасниками кримінального провадження у касаційному порядку, безпосередньо до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4