УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2023 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003571 від 15.10.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003571 від 15.10.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003571 від 15.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 15.10.2023 року, в м. Києві по пр-ту Тичини, 9-Б, у районі під`їзду № 1, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив жорстоке поводження з твариною, що виразилось у нанесені тілесних ушкоджень безпритульному коту.

Так, 15.10.2023 року, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено з приміщення кухонної кімнати: предмет, схожий на ніж з рукояткою білого кольору, який поміщено до картонної коробки та опломбовано клейкою стрічкою NPP0134492; предмет, схожий на ніж з рукояткою чорного кольору, який поміщено до картонної коробки та опломбовано клейкою стрічкою NPP0134493; предмет, схожий на ніж з рукояткою коричневого кольору, який поміщено до картонної коробки та опломбовано клейкою лентою NPP0134491.

15 жовтня 2023 року слідчим Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві визнано речовим доказом об`єкти, які вилучені під час обшуку за вищезазначеною адресою.

У матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищеперераховане майно було використане як засоби чи знаряддя вчинення злочину та можуть бути предметами вчиненого злочину.

Слідча у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

ОСОБА_5 та його захисник про розгляд клопотання повідомлялися, однак, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного.

У провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003571 від 15.10.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.

Як вбачається з протоколу обшуку від 15.10.2023 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: з приміщення кухонної кімнати: предмет, схожий на ніж з рукояткою білого кольору, який поміщено до картонної коробки та опломбовано клейкою лентою NPP0134492; предмет, схожий на ніж з рукояткою чорного кольору, який поміщено до картонної коробки та опломбовано клейкою лентою NPP0134493; предмет, схожий на ніж з рукояткою коричневого кольору, який поміщено до картонної коробки та опломбовано клейкою лентою NPP0134491.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням із прокурором.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене в ході обшуку майно, відповідно до постанови слідчої СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 від 15.10.2023 року про визнання та приєднання речових доказів, визнано речовим доказом та з огляду на викладене і з метою збереження речових доказів, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 167, 170-173, 175, 372, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчої СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003571 від 15.10.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони його використання, відчуження та розпорядження, з метою збереження речових доказів, а саме на: предмет, схожий на ніж з рукояткою білого кольору, який поміщено до картонної коробки та опломбовано клейкою лентою NPP0134492; предмет, схожий на ніж з рукояткою чорного кольору, який поміщено до картонної коробки та опломбовано клейкою лентою NPP0134493; предмет, схожий на ніж з рукояткою коричневого кольору, який поміщено до картонної коробки та опломбовано клейкою лентою NPP0134491, що було вилучено 15.10.2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

У силу ст. 175 КПК України, контроль за виконанням ухвали покласти на слідчу СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: