Справа № 468/2780/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

18.01.2024 року Баштанський районний суд в Миколаївській області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження №0000514 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Баштанського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000514 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Судове засіданя призначено на 18.01.2024 року о 13.00 год.

17.01.2024 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на нічний домашній арешт, яке обґрунтував тим, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під варту є занадто суворим, з урахуванням обставин інкримінованого правопорушення, процесуальної поведінки та особи обвинуваченого, який всіляко сприяв досудовому розслідуванню кримінального провадження, вживає заходів щодо пошуку шляхів примирення з потерпілими та повного відшкодування завданої шкоди. Також вказав, що існування заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів слідства та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, не доведено належними та допустими доказами, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості не є самостійною і достатньою підставою для встановленя ризику ухилення обвинуваченого від слідства та суду, свідки по справі вже допитані, показання яких зафіксовані в протоколах допитів. Крім того, захисник посилається на те, що обвинувачений проживає з батьками, раніше не судимий, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох дітей та матір похилого віку, яка є інвалідом 3-ї групи, а також просив врахувати стан здоров`я останнього. Окремо захисник вказав на те, що обвинувачений вжив заходів щодо відшкодування шкоди спричиненої потерпілим та примирився у питанні відшкодування збитків, при цьому останні не заперечують щодо зміни запобіжного заходу.

В судовому засіданні обвинувачений та захисники підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що встановлені при обранні запобіжного заходу ризики не зникли та не зменшились, підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається.

Потерпілі та представник потерпілих в судовому засіданні просили вирішити клопотання про зміну запобіжного заходу на розсуд суду.

Від представників потерпілого ОСОБА_10 надійшла заява про підтримання клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, одночасно зазнавчивши про узгодження порядку відшкодування збитків та отримання на рахунок потерпілого частину моральної та матеріальної шкоди.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 201 КПК щодо розгляду слідчим суддею клопотання про зміну запобіжного заходу згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя повинен встановити наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Тобто, з вказаних норм випливає, що підставами для зміни запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель двох осіб.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.10.2023 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.12.2023 року, який в подальшому було продовжено. Обґрунтованість підозри була встановлена слідчим суддею при постановленні вказаної ухвали. Отже, суд вважає встановленою обгрунтованість підозри, як одну із обставин, що підлягає з`ясуванню.

Під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були враховані ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В ході розгляду клопотання судом встановлено, що вищевказані ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема на можливість ОСОБА_6 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, з підстав встановлених слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, не зменшилися.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років. Обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він має посвідчення водія, тобто не обмежений у можливості керувати транспортними засобами. Що стосується ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків, суд, оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків, враховує, що потерпілі та свідки на даний час судом не допитані, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до дослідження показань потерпілих та свідків безпосередньо судом під час судового розгляду (ст.ст. 7,23 КПК України). Суд не виключає ймовірності того, що не будучи обмеженим у спілкуванні із потерпілими та свідками, обвинувачений може здійснювати на них незаконний вплив.

Стороною захисту не наведено вагомих підстав вважати, що обставини, які вказували на наявність заявлених прокурором ризиків, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів, змінилися, та відповідно вони зменшились, а також, що після прийняття рішення про застосування запобіжного заходу виникли нові обставини, які можуть слугувати достатньою підставою для зміни запобіжного заходу.

Суд перевірив доводи сторони захисту про те, що обвинувачений тривалий час займався волонтерською діяльністю та позитивно характеризується, має сім`ю та займається вихованням трьох дітей, має матір похилого віку, яка є інвалідом 3-ї групи, врахував матеріальне та сімейне становище обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та сприяння останнього досудовому розслідуванню.

При цьому, суд враховує, що при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні.

Таким чином, тримання під вартою обвинуваченого в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Крім того, вищенаведені стороною захисту обставини, зокрема, вживання заходів щодо відшкодування шкоди спричиненої потерпілим, на думку суду, самі по собі не можуть служити підставою для зміни запобіжного заходу, а мають враховуватися в сукупності з іншими обставинами, встановленими під час розгляду клопотання, не є визначальними для зміни запобіжного заходу.

Ризики, які були підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на теперішній не відпали та вищенаведені обставини виправдовують подальше тримання особи під вартою.

Враховуючи викладене, в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого щодо зміни застосованого до нього запобіжного заходу слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 176-178, 183, 201, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на нічний домашній арешт - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя