Справа № 296/9060/23
УХВАЛА

Іменем України

19 вересня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Житомира клопотання адвоката ОСОБА_3 подане в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, що в межах кримінального провадження № 000489 від 25.11.2022 за ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, що в межах кримінального провадження № 000489 від 25.11.2022 за ч.4 ст.185 КК України.

Клопотання обгрунтоване тим, що у ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 000489 від 25.11.2022 за ч.4 ст.185 КК України під час обшуку було вилучено певне майно, на яке слідчим суддею накладено арешт з метою збереження речових доказів.

Адвокат ОСОБА_3 вважає, що оскільки з майном не планується ніяких слідчих дій арешт необхідно скасувати.

Прокурор ОСОБА_5 надав зперечення в яких заперечує проти скасування арешту на майно, оскільки арешт накладено саме з метою збереження речових доказів. Вважає, що майно відповідає критеріям ст.98 КПК України та наразі потреба в арешті вказаного майна не відпала, оскільки воно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а бирки з написом "Власність ЗСУ, не для продажу" , очевидно свідчать, що майно могло залишити на собі сліди кримінального правопорушеня, та є частиною предмета кримінального правопорушення. Саме аналізом інформації розміщеної на цих бирках, встановлюється виробник, постачальник, одерчувач такого військового майна.

Адвокат ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та прокурор до суду не з`явилися.

При подачі клопотання ОСОБА_3 просив розглянути його без їх участі.

Прокурор також подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання встановив.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0001640 від 07.07.2022, зареєстрованому за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ст. 198 КК України.

Одним із прокурорів, що здійснює процесуальне керівництво у об`єднаному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 про що ним надано витяг з ЄРДР станм на 18.09.2023 та постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 07.07.2023.

27.03.2023 слідчим суддею Корольовського районного суду міста Житомира у справі №296/2715/23 надано дозвіл на обшук у приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей, предметів та документів, які мають значення для досудового розслідування і можуть бути доказами під час судового розгляду, у тому числі: майно військового походження, яке являється військовою амуніцією, встановленого зразка ЗС України, продаж якої заборонено, мобільні телефони, які фігуранти використовують у своїй злочинній діяльності, грошові кошти які використовувались під час здійснення негласних слідчих (розшукових) заходів.

03.04.2023 слідчим суддею Корольовського районного суду міста Житомира у справі №296/3007/23 накладено арешт на майно, вилучене 30.03.2023 в ході проведення обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- блокнот в обкладинці синього кольору;

- 43 (сорок три) бирки із зазначенням на них розмірів одягу та його складу, які містять пояснювальні написи: «Власність ЗСУ, не для продажу»;

- комплект бушлату, який складається з двох курток, на якому міститься бирка з пояснювальним написом: «Власність ЗСУ, не для продажу»;

- штани зимові з комплекту, який складається з двох штанів;

- флісова кофта зеленого кольору;

- комплект термобілизни зеленого кольору (бирка відсутня);

- костюм «літній» (штани та куртка), у кількості 3 (три) комплекти, що місять бирки з пояснювальним написом: «Власність ЗСУ, не для продажу».

Адвокат ОСОБА_3 під час судового розгляду клопотання про арешт майна не заперечував проти накладення такого арешту.

Вирішуючи питання щодо можливості скасування арешту, слідчий суддя виходить з наступного

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Арешт спірного майна ухвалою слідчого судді від 03.04.2023 накладено на підставі п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.

Зі змісту ст.174 КПК України випливає , що арешт може бути скасований повністю або частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, тобто лише з цих двох підстав і не інакше.

Представник власника майна вказує, що наразі відпала потреба в арешті майна оскільки з ним не планується проведення жодних слідчих дій та вилучене майно не відповідає критеріям ст.98 КПК України

Отже, вирішуючи питання доцільності подальшого застосування такого заходу забезпечення як арешт майна, слідчий суддя враховує те, що відповідно до ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03.04.2023 року у справі № 296/7003/23 арешт на вказане в клопотанні майно накладено саме з метою збереження речових доказів на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Прокурор вказує, що наразі потреба в арешті вказаного майна не відпала, оскільки воно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а бирки з написом "Власність ЗСУ, не для продажу" , очевидно свідчать, що майно могло залишити на собі сліди кримінального правопорушеня, та є частиною предмета кримінального правопорушення. Саме аналізом інформації розміщеної на цих бирках, встановлюється виробник, постачальник, одерчувач такого військового майна.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора та вважає, що клопотання ОСОБА_3 подане в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню, оскільки потреба в арешті майна не відпала.

Керуючись статтями 170, 174, 309 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 подане в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, що в межах кримінального провадження № 000489 від 25.11.2022 за ч.4 ст.185 КК України (наразі кримінальне провадження №00001640) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1