УХВАЛА

18 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 749/19/22

провадження № 51-7469ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Чернігівського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року щодо останнього,

встановив:

Захисник звернувся до суду з касаційною скаргою на указане вище судове рішення щодо засудженого ОСОБА_5 , де ставить питання про його скасування через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та закриття кримінального провадження.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Згідноз п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Касаційний суд не може втручатися в аспекти оцінки судом нижчої інстанції дослідженої ними сукупності належних, допустимих і достовірних доказів на предмет підтвердження чи не підтвердження ними обставин, які підлягають доказуванню в провадженні. Таку оцінку кожен суд здійснює незалежно і самостійно шляхом формування власного внутрішнього переконання як щодо кожної з обставин, які підлягають доказуванню, так і стосовно винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину в цілому.

Невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та незгода з оцінкою доказів на предмет їх достовірності, про що, серед іншого, йдеться у змісті касаційної скарги, не може бути предметом касаційного перегляду, оскільки відноситься до компетенції перевірки апеляційного суду.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, було допущено судом апеляційної інстанції при винесенні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Всупереч наведеному, захисник в касаційній скарзі керується загальними твердженнями про порушення судом апеляційної інстанцій приписів статей 370, 374, 84, 85, 91, 97, 94 КПК. Стверджує, що суд не надав оцінки показанням обвинуваченого, а також свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що, на його переконання, не узгоджується з правилами оцінки доказів, визначеними ст. 94 КПК. Разом з тим, в касаційній скарзі не йдеться про те, чи були в апеляційного суду процесуальні підстави для повторного дослідження зазначених доказів, з огляду на оцінку, надану їм судом першої інстанції.

Як убачається з касаційної скарги, захисник просить скасувати оскаржене судове рішення і закрити кримінальне провадження, однак не зазначає конкретної правової підстави для цього, передбаченої статтею 284 КПК, а також не наводить обґрунтування вимоги щодо закриття кримінального провадження в аспекті аналізу достатності тої сукупності доказів, яка покладена апеляційним судом в основу обвинувального вироку.

Касаційна скарга не містить спростування мотивів ухваленого апеляційним судом вироку в контексті правильності оцінки доказів на предмет їх допустимості, як і доводів щодо того, яких порушень приписів кримінального процесуального закону було допущено судом апеляційної інстанції при апеляційному перегляді вироку Щорського районного суду Чернігівської області від 28 квітня 2023 року, з огляду на межі та порядок, передбачені статтями 404, 405 КПК.

З огляду на те, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, викладене вище перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення, відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК, суддя-доповідач вирішує тільки після відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3