Дата документу 15.11.2023 Справа № 314/4553/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/4553/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/632/23 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула 15 листопада 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Вільнянськ, Запорізька область, громадянка України, освіта середньо-технічна, вдова, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні СВ відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000619 від 25.09.2023.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.09.2023, приблизно о 19:45 годин, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем тимчасового мешкання, а саме у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, під час конфлікту, що стався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між нею та співмешканцем ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, схопила зі столу ніж і тримаючи його у правій руці та усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, підійшла до співмешканця, який в цей час, лежачи на животі, спав на дивані та нанесла йому зверху вниз один удар в ділянку грудної клітки справа та один удар в ділянку правого плеча, в результаті чого спричинила ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді ножового проникаючого поранення грудної клітки праворуч, гемопневматороксу, постгеморагічного шоку І ступеню, різаної рани правого плеча.

Таким чином, встановлено достатньо підстав для повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Посилаючись на те, що підозрювана ОСОБА_8 зазіхнула на невід`ємне право будь-якої людини - право на життя, закріплене ст.ст.3, 27 Конституції України, а саме скоїла умисний тяжкий злочин, за який КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки, а також на наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, у якому просив суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної.

Ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 25.09.2023 року по 23.11.2023 року включно.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважав встановленим та доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, та слідчим доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам,передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не визначив розмір застави у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України на які посилається слідчий суддя, відсутні. Підозрювана має тісні соціальні зв`язки, родину, власне житло, у якому вона проживала до затримання, що унеможливлює вчинення нею спроб переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Про відсутність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить також вік підозрюваної, у якому вже важко змінювати звичний уклад життя, прилаштовуватися до нових умов, переховуватися тощо. Фактично суд в своїй ухвалі в обґрунтування необхідності обрання найсуворішого запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 спирається на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Щодо ризику можливого впливу на свідків зазначає, що жодних підстав робити такі припущення немає, вказаний ризик є необґрунтованим. Свідки у рамках даного кримінального провадження на стадії досудового слідства вже допитані, що підтверджується відповідними протоколами допитів. Разом з тим, підозрювана позбавлена будь-яких важелів чи засобів впливу на цих осіб. Відсутні також відомості щодо вчинення ОСОБА_8 до свого затримання спроб впливати на них. Експерти, потерпілі та свідки повідомляються письмово про відповідальність за завідомо неправдиві покази та за відмову від давання показань. Тобто, ніякого тиску або іншого втручання у хід кримінального провадження ОСОБА_8 не може чинити, у тому числі знаходячись під домашнім арештом.

На підтвердження наявності ризику перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню слідчим не надано ніяких доказів та конкретних прикладів, яким саме чином ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню. У клопотанні містяться тільки абстрактні тези щодо цього, що аж ніяк не свідчить про обґрунтованість, переконливість припущень про імовірність виникнення подібних обставин.

Також немає жодних конкретних підстав стверджувати про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Обґрунтування цього ризику викладено занадто загально та абстрактно, вбачається надмірний формалізм. Твердження про можливість вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення не спираються на конкретні факти, які б підтверджували вказаний ризик, а будуються на припущеннях, що є недопустимим. Натомість ОСОБА_8 є особою раніше не судимою, за все життя не вчинювала ніяких кримінальних правопорушень, не була притягнута до кримінальної відповідальності чи будь-якої юридичної відповідальності іншого виду.

Виходячи із вищенаведеного вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які посилається у клопотанні слідчий, та які суд визнав доведеними, відсутні.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22.00 години до 06.00 години наступного дня.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та наполягав на її задоволенні.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Підозрювана, будучи належним чином сповіщена про апеляційний розгляд, клопотань про особисту участь не заявляла, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутності підозрюваної, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, відомості стосовно особистості підозрюваного, обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

За вимогами ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, врахував суспільно-небезпечний характер, тяжкість кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній в разі визнання її винуватою, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрювана, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також врахував дані про особу підозрюваної.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним органом досудового розслідування.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_8 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є частково обґрунтованими.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги серйозність висунутої останній підозри за вчинення тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи із застосуванням ножа в стані алкогольного сп`яніння, та очікуване покарання, а в умовах воєнного стану, який на теперішній час діє в Україні, ризик переховування лише збільшується, що свідчить про доведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Стосовно доведеності ризику, передбаченого п.3 ст.177 КПК України, відносно того, що підозрювана ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що він є також в повній мірі доведений, остільки на теперішній час в ході досудового розслідування проводиться повне та всебічне вивчення та встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, та ОСОБА_8 , будучи співмешканкою потерпілого та сусідкою свідків у кримінальному провадженні, розуміючи фактичні обставини та знаючи потерпілого і свідків, яким можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, може впливати на них для надання сприятливих для неї пояснень.

Також судова колегія зауважує на даних про особу підозрюваної, яка хоча раніше не судима, проте не працює, зловживає спиртними напоями, за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, що вочевидь свідчить на користь висновку слідчого судді про обґрунтованість передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України ризику вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення.

Між тим, доводи адвоката про недоведеність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, слід визнати слушними.

Так, заявлений слідчим ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, колегія суддів вважає недоведеним, оскільки клопотання слідчого не містить посилання на конкретні обставини щодо спроби підозрюваної перешкоджати кримінальному провадженню, способу перешкоджання та одночасно слідчий не аргументує такого ризику.

Ризик, означений слідчим у вигляді перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином без його обґрунтування слід визнати формальним підходом.

Однак, встановлена необґрунтованість заявленого слідством ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України не впливає на висновок про доцільність застосування запропонованого ініціатором клопотання запобіжного заходу через доведеність інших ризиків негативної поведінки з боку підозрюваної, що є переконливими та вагомими для вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу - тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги стосовно необґрунтованості певних ризиків, передбачених ст.177 КК України не знайшли свого підтвердження і під час перегляду оскаржуваного рішення апеляційним судом.

Посилання захисника на міцність соціальних зв`язків підозрюваної та наявність свого житла не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені ризики до маловірогідності чи до їх виключення.

Сукупність наведених обставин засвідчує, що обраний вид запобіжного заходу зможе належним чином забезпечити поведінку підозрюваної під час досудового розслідування та запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини і вони обґрунтовано покладені в обґрунтування висновку про наявність підстав для обрання підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею питання щодо обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід на даній початковій стадії досудового розслідування, з урахуванням встановлених ризиків, слід визнати адекватним превентивним заходом.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, що обумовлює відхилення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4