Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 04.08.2023 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001637 від 03.08.2023 та скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 16.10.2023 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001637 від 03.08.2023,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою про скасування повідомлення про підозру від 04.08.2023 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001637 від 03.08.2023 та скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 16.10.2023 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001637 від 03.08.2023.

В обґрунтування доводів та вимог скарги особа, яка її подала вказує, що повідомлення про підозру від 04.08.2023 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 16.10.2023 у кримінальному провадженні № 0001637 від 03.08.2023 ОСОБА_4 є незаконним та ґрунтується лише на припущеннях органу досудового розслідування. Окрім того зазначає, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 278 КПК України, оскільки недотримано процедури вручення повідомлення про підозру.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримали та просили задовольнити.

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва у судове засідання не з`явилася. До суду слідчою ОСОБА_6 подано заяву в якій просить відмовити в задоволенні скарги.

Допитаний в судовому засіданні свідок суду показав, що підозрюваний ОСОБА_7 хоча і був присутній під час затримання, проте нічого не вчиняв.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя ухвалив розглядати скаргу за відсутності представника Подільської окружної прокуратури міста Києва, оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи заявника та його адвоката, допитавши свідка, вивчивши скаргу та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження № 0001637 від 03.08.2023, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, слідчими Подільського УП ГУ НП України в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001637 від 03.08.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

04 серпня 2023 року повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Крім того, 16.10.2023 повідомлено ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.

Відповідно до положень ст. 277 КПК України повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд при постановлені ухвали, керується при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Murray v. the United Kingdom» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, встановленому ст. 278 КПК України, і складається з двох послідовних дій слідчого, прокурора: 1) складення повідомлення про підозру - процесуального акта; 2) вручення його особі, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, враховуючи зазначене, слідчий суддя дослідивши матеріали скарги та надану копію на повідомлення про підозру, вбачає, що посилання сторони захисту на необґрунтованості пред`явленої підозри, яка не відповідає зібраним в ході досудового розслідування матеріалам, є безпідставними, оскільки порядок повідомлення про підозру дотримано, а зміст її відповідає положенням ст. 277 КПК України.

Разом з тим, доводи сторони захисту, щодо обґрунтованості підстав для скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої, не можуть лягти в основу підстав необґрунтованості пред`явленої підозри, оскільки доказів на підтвердження таких обставин немає.

При цьому, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

При цьому, на даній стадії досудового розслідування обставини викладені у повідомленні про підозру вказують на достатність підстав причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру від 04.08.2023 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 16.10.2023 ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, є законними, вмотивованими та відповідають вимогам ст. 277 КПК України, у зв`язку з чим у задоволені скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 111-135, 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 04.08.2023 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001637 від 03.08.2023 та скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 16.10.2023 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001637 від 03.08.2023 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 17.1.2023.

Cлідчий суддя

Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1