Провадження № 1-кс/638/2704/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню №0002628 від 19.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню №0002628 від 19.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного.

В провадженні Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002628 від 19.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Так, під час перевірки документів, що долучені до матеріалів клопотання про арешт майна встановлено, що останні є копіями, при оформленні яких слід брати до уваги правила засвідчення копій документів, визначені:

- Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2020», затвердженим наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 №144 «Про прийняття та скасування національних стандартів»;

- Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року №1000/5 (далі Правила);

- Інструкцією з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 8 підрозділу 10 розділу ІІ зазначених Правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Порядок засвідчення документів визначений пунктом 5.26 Національного стандарту України. Державна Уніфікована Система Документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів (ДСТУ 4163:2020, затвердженого наказом голови Українського науково-дослідного і навчального центру проблем стандартизації, сертифікації та якості від 01.07.2020 № 144.

За вказаним нормативно - правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вищевказаному, прохальна частина клопотання не містить прохання до суду (що прокурор просить у слідчого судді зробити з автомобілем), подані до клопотання копії додатків не завірені належним чином, через розміщення на одному аркуші декількох копій додатків, мають низьку якість та однозначно ідентифікувати викладені у них дані неможливо.

Вказані недоліки мають суттєве значення з огляду на вимоги ч. 2 ст.173 КПК України, відтак, унеможливлюють повне, всебічне та об`єктивне вирішення судом клопотання прокурора.

За таких обставин подане клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з змісту вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

З урахуванням викладеного вище, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, встановивши строк сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст.170-172 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню №0002628 від 19.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України повернути для усунення недоліків дізнавачу та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1