УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002053 від 25.06.2022 року, про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Закаменськ, Закаменського району, Республіки Бурятія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002053 від 25.06.2022 року за підозрою зокрема ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 27.02.2022 року по 30.03.2022 року громадянин Російської Федерації ОСОБА_5 , капітан, військовослужбовець 1 взводу вч НОМЕР_1 командир бойової машини НОМЕР_2 , перебуваючи на території окупованого представниками підрозділів ЗС РФ села Мотижин Бучанського району Київської області, вчинив порушення законів та звичаїв війни, шляхом здійснення нападів на цивільне населення, поєднане з умисним вбивством у вказаному населеному пункту.

При цьому, останній був обізнаний із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими в положеннях міжнародного законодавства, Статутом внутрішньої служби ЗС РФ, тобто вчиняючи дії по вбивству цивільного населення, останній чітко усвідомлював їх злочинність.

Встановлено, що 03.03.2022 року, близько о 13 год., військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та іншими невстановленими на даний час військовослужбовцями ЗС РФ, які були озброєні вогнепальною зброєю та бойовою технікою, діючи умисно, з метою здійснення фільтраційних та інших заходів, рухалися по селу Мотижин, що було окуповане РФ.

В подальшому, приблизно о 13 год. 30 хв. 03.03.2022 року в селі Мотижин Бучанського району Київської області по вулиці Шевченка здійснювала рух броньована техніка із позначкою «V» та маркуванням «НОМЕР_5» (МТЛБ) на якій перебував військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та іншими невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ. При цьому, по зустрічному напрямку від броньованої техніки ЗС РФ із позначкою «V» та маркуванням «НОМЕР_5» рухався транспортний засіб марки «Peugeot», моделі «206» з номерним знаком НОМЕР_3 , в якому перебували цивільні особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . При цьому, вказаний автомобіль не мав будь яких знаків розрізнення та приналежності до Сил оборони України. Зазначений автомобіль зупинився поряд з будинком АДРЕСА_3 на відстані приблизно 50 метрів до вказаної вище МТЛБ. Після встановлення зорового контакту з вказаним транспортним засобом приблизно о 13 год. 30 хв. 03.03.2022 року всупереч положень статей 3, 27, 32, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад на цивільне населення, поєднане з умисним вбивством, без попередження про відкриття вогню, групою осіб без попередньої змови разом з ОСОБА_6 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями ЗС РФ здійснили невстановлену кількість прицільних пострілів із невстановленої стрілецької (вогнепальної) зброї, яка перебувала на озброєнні підрозділу ЗС РФ в бік вказаного цивільного транспортного засобу, який вже на той час перебував в нерухомому стані поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 . В результаті таких пострілів, цивільні особи які перебували у салоні зазначеного транспортного засобу отримали вогнепальні ушкодження, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, а саме: ОСОБА_7 отримав численні вогнепальні сліпі та крізні поранення тіла (правій висковій ділянці, задній поверхні грудей зліва, лівій завушній ділянці) з ушкодженнями внутрішніх органів, внаслідок чого настала смерть останнього; ОСОБА_8 отримала вогнепальні кульові поранення лівої руки, обох ніг (правого та лівого стегон), з ушкодженням крупних кровоносних судин, внаслідок чого настала смерть останньої; ОСОБА_9 отримала наскрізне проникаюче вогнепальне кульове поранення голови, внаслідок чого настала смерть останньої.

Вищевказане свідчить про те, що є прямий причинний зв`язок між отриманими вогнепальними ушкодженнями, які спричинені зі стрілецької зброї ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 і групою невстановлених військовослужбовців ЗС РФ та настанням смерті ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за вказаних вище обставин.

Отже, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_5 вчинив інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, які виразились у нападі на цивільне населення, поєднані з умисним вбивством цивільних осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вчинене групою осіб без попередньої змови, чим порушив вимоги ст.ст. 3, 27, 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаній у м. Женеві 12.08.1949 та ст. ст. 43, 44, 51, 75 додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року, Гаазькими конвенціями 1907 року, вчинив злочин проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в іншому порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднаному з умисним вбивством, вчинене без попередньої змови групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

17.07.2023 року складено повідомлення про підозру військовослужбовцю Збройних сил Російської Федерації ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

На виконання вимогч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення та відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою, та відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Так, 20.07.2023 року вручено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та повістки про виклик на допит в якості підозрюваного на 07.08.2023, 08.08.2023 та 09.08.2023 опубліковано повідомлення про підозру та повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, зокрема, в офіційній газеті органів державної виконавчої влади України, «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

07.08.2023 року ОСОБА_5 на допит в якості підозрюваного не з`явився та не повідомив поважних причин свого неприбуття.

08.08.2023 року ОСОБА_5 на допит в якості підозрюваного не з`явився та не повідомив поважних причин свого неприбуття.

09.08.2023 року ОСОБА_5 на допит в якості підозрюваного не з`явився та не повідомив поважних причин свого неприбуття.

Згідно з повідомленням Фастівського РВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, останній у складі збройних сил російської федерації, які окупували населений пункт Київської області, виїхав з території України на територію Російської Федерації, де й знаходиться до теперішнього часу.

Разом з тим, під час проведення досудового розслідування встановити місцезнаходження підозрюваного не вдалося.

Відповідно відомостей Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 у період з 24 лютого 2022 року по 10 березня 2023 року перетин державного кордону України не здійснював.

10.08.2023 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, копії яких надаються суду, а саме: показання потерпілих, свідків, протоколи впізнання за фотознімками з потерпілими та свідками, протоколи слідчих експериментів, повідомлення про підозру, пам`ятка підозрюваного та повістки про виклик на слідчі дії, постанова про оголошення підозрюваного в розшук.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, слідчий просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив його задовольнити, вважаючи, що є достатні дані, які вказують на наявність підстав для тримання підозрюваного під вартою, а також, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.

Згідно з ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, дослідивши надані матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

За змістом ч. 3 ст. 189 КПК України, розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Згідно з ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Одночасно з клопотанням про надання дозволу на затримання, орган досудового слідства шляхом внесення відповідного клопотання ініціював питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України.

Відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих до клопотання документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, а відтак наявні підстави, з якими законодавець пов`язує можливість обрання особі запобіжного заходу.

Так, під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_5 , може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та розпочав їх вчинення.

Матеріалами клопотання та наданими прокурором поясненнями підтверджено, що постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 від 10.08.2023 року ОСОБА_5 оголошений у розшук та на час судового розгляду переховується від органів досудового розслідування.

Вбачається, що з метою встановленнямісця перебування підозрюваного, на момент подання клопотання про затримання з метою приводу виконано всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії.

Зазначені обставини, підтверджені матеріалами справи, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховується від органів слідства.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування, а його участь в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу в силу ст.ст. 187, 193 КПК України є обов`язковою, слідчий суддя приходить висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали поданого клопотання, проаналізувавши докази на обґрунтування клопотання в їх сукупності, слідчий суддя приходить висновку, що зазначені обставини вказують на наявність підстав для затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 190 КПК України, в ухвалі про дозвіл на затримання з метою приводу вказуються прізвище, ім`я, по батькові, адреса і телефон прокурора або слідчого, за клопотанням якого постановлена ухвала.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 42, 131, 132, 176-178, 183, 187-190, 370-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Закаменськ, Закаменського району, Республіки Бурятія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

В силу ч. 2 ст. 190 КПК України, вказати адресу прокурора ОСОБА_3 - АДРЕСА_4, тел.: НОМЕР_4 .

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це прокурора, зазначеного в ухвалі.

Якщо після затримання підозрюваного з`ясується, що він був затриманий на підставі ухвали про дозвіл на затримання, яка відкликана прокурором, підозрюваний має бути негайно звільнений уповноваженою службовою особою, під вартою якої він тримається, якщо немає інших законних підстав для його подальшого затримання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1