УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000016 від 16.02.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Неділкове Савранського району Одеської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_2 , відбуваючого покарання в ДУ «Одеська виправна колонія № 14», раніше судимого:

- 23.10.2019 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць;

- 07.05.2021 року Іванівським районним судом Одеської області та апеляційним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням в рамках кримінального провадження № 0000016 від 16.02.2023 рокувстановлено, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів та психотропних речовин в Україні, у невстановлений в ході досудового розслідування час, місці, та спосіб, з метою подальшого незаконного збуту, умисно, незаконно придбав у невстановлений час та місці у невстановленої в ході досудового розслідування особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP (6 зіп-пакетів), в порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме: положень ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 року, став незаконно зберігати за місцем відбування покарання в житловій секції № 7 відділення СПС № 10 локальної дільниці № 5 ДУ «Одеська виправна колонія № 14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2-А, з метою подальшого збуту.

В подальшому, 01.11.2023 року у період з 08 години 45 хвилин по 09 години 18 хвилин за місцем відбування покарання ОСОБА_4 в житловій секції № 7 відділення СПС № 10 локальної дільниці № 5 ДУ «Одеська виправна колонія № 14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2-А, було проведено обшук під час якого було виявлено та вилучено шість зіппакетів, які містили особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 30,616 г, кількісний вміст PVP становить 23,371 г, які ОСОБА_4 зберігав за вищевказаною адресою з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, кількісний вміст якої становить 23,371 г, з відповідним фасуванням на шість згортків, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року, кількість PVP відноситься до особливо великого розміру.

Згідно п. 4 постанови пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26.04.2002 року про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповіднадомовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасування, поведінка суб`єкта кримінального правопорушення та інше.

21.11.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, у особливо великих розмірах.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні -

Прокурор оголосила подане клопотання, його вимоги підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на те, що підозра пред`явлена її підзахисному є необгрунтоуваною, а ризики не доведені.

Підозрюваний з пред`явленою йому підозрою не погодився, зазначив, що ніяких злочинів він не вчиняв та просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та додані в його обґрунтування матеріали, приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, повиннен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 21.11.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, у особливо великих розмірах.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Відповідно до п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України підтверджується: протоколом обшуку, висновком експерта, протоколами проведення НСРД та іншими матеріалами кримінального провадження.

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні, а також враховуючи те, що підозрюваний з пред`явленою йому підозрою категорично не погоджується та те, що строк відбування покарання останнього в ДУ «ОВК № 14» закінчується 24.01.2024 року, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду.

Також, сторона обвинувачення у клопотанні зазначає про те, що планується провести допит в якості свідків осіб, які перебувають в умовах ДУ « ОВК № 14» та враховуючи те, що ОСОБА_4 знайомий з такими особами, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню вказує те, що наразі не встановлено всіх осіб причетних до злочину, зокрема тих, кому збувався наркотичний засіб, у кого купувався наркотичний засіб, а тому перебуваючи під запобіжним заходом не пов`язаним з триманням під вартою останній може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом повідомлення вищезазначеним фігурантів про хід, форми та методи досудового розслідування, що негативно вплине на досудове розслідування, призведе до ухилення винних осіб від кримінальної відповідальності.

Одночасно, слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що останній раніше судимий, підозрюється у збуті наркотичних засобів, що свідчить про незадовольний матеріальний стан підозрюваного.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Стороною захисту у судовому засіданні недоведено можливість та необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш мякого запобіжного заходу.

Встановлені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження. Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, наявні в рамках даного кримінального провадження ризики, з огляду на особу підозрюваного, який є раніше судимим та наразі відбуває покарання, забезпечити належну процесуальну поведінку останнього можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

За таких обставин, в рамках даного провадження неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженн щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя враховує те, що підозрюваному ОСОБА_4 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, прийшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 без визначення розміру застави.

З урахуванням викладеного, клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183,184, 193, 194, 196 , 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000016 від 16.02.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 21.01.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1