Провадження № 1-кс/333/220/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2024 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , слідчого: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , захисника підозрюваного: ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене процесуальним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000025 від 21.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України, та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, який має вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, працює в ТОВ «Бухгалтер онлайн» економістом, неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

07.01.2024 року слідчий Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із даним клопотанням, яке обґрунтоване наступним.

Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

Згідно чинного законодавства України, в умовах воєнного стану через повномасштабну війну з Російською федерацією встановлено ряд обмежень, щодо перетину державного кордону громадянами України чоловічої статі віком від 18 до 60 років. Порядок перетину державного кордону України даною категорією осіб визначають Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Правила перетинання державного кордону громадянами України», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Згідно абз. 1 п. 2? «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право: особи з інвалідністю за наявності посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідки для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

При невставлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці ОСОБА_5 за попереднього змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, будучи обізнаним про наявність вищевказаних обмежень, керуючись прагненням до наживи, перебуваючи у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на організацію незаконного переправлення осіб чоловічої статі у віці від 18 до 60 років через державний кордон України, шляхом виготовлення офіційних документів, які містять завідомо неправдиві відомості та надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України, з метою незаконного збагачення.

Суть злочинної діяльності полягала в наступному:

- підшукування осіб з числа громадян України чоловічої статі призовного віку, які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України;

- виготовлення документів, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про проходження медичного огляду, діагноз, непридатність до проходження військової служби та виключення з військового обліку вказаних громадян України призовного віку;

- організація передання вказаних документів, що містять завідомо неправдиві відомості, громадянам України призовного віку, які планували незаконно перетнути державний кордон України, шляхом їх передання з рук в руки;

- отримання від зазначених осіб грошових коштів за виготовлення документів, які містять завідомо неправдиві відомості для безперешкодного перетину державного кордону України.

Злочинні дії ОСОБА_5 полягали у наступному: за допомогою глобальної мережі «Інтернет» та кола знайомих, останній підшукував осіб з числа громадян України чоловічої статі призовного віку, які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України. Крім того, ОСОБА_5 здійснював координацію учасників групи, щодо виготовлення та передання документів, що містять завідомо неправдиві відомості.

Злочинні дії невстановлених досудовим розслідуванням осіб полягали у виготовлення документів, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про проходження медичного огляду, діагноз, непридатність до проходження військової служби та виключення з військового обліку вказаних громадян України призовного віку, прискорення строків виготовлення пенсійного посвідчення, подальшої передачі зазначених документів ОСОБА_5 , та отримання грошових коштів за виготовлення вказаних документів, що містять завідомо неправдиві відомості.

Так, ОСОБА_5 , діючи за попереднього змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, розуміючи законодавчу процедуру проходження Медико-соціальної експертної комісії (далі МСЕК), критерії оцінки визначення стану здоров`я, для прийняття рішення про наявність у особи інвалідності, підшукав особу з числа громадян України призовного віку, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявив бажання здійснити незаконний перетин державного кордону України.

В подальшому, 28 листопада 2023 року, приблизно о 13 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок ОСОБА_7 та в ході телефонної розмови повідомив, що має можливість допомогти останньому у виготовленні документів для безперешкодного перетину державного кордону України за грошову винагороду.

При цьому до вчинення протиправних дій ОСОБА_5 вирішив залучити невстановлених в ході досудового розслідування службових осіб центрів Медико-соціальної експертної комісії міста Запоріжжя, котрі за неправомірну вигоду, мали б реальну змогу виготовити документи, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про проходження медичного огляду, діагноз, наявність у громадянина підстав для визначення групи інвалідності, та службових осіб управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя, котрі за неправомірну вигоду, мали б реальну змогу пришвидшити строки отримання пенсійного посвідчення про наявну у громадянина групу інвалідності, яке б могло бути підставою для безперешкодного перетину Державного кордону України.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом сприяння порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, діючи з корисливих мотивів, за попередньої змовою групою осіб, 30 листопада 2023 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 135, біля входу до готелю «Інтуріст» відбулася особиста зустріч ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , в ході якої були обговорені усі умови отримання документів, що містять завідомо неправдиві відомості та надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України та вартість такої послуги, яка становила 6 500 доларів США, на що ОСОБА_7 погодився.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, діючи згідно розробленого злочинного плану, 05 січня 2024 року, о 11 годині 35 хвилин, перебуваючи за адресою: місто Запоріжжя, вул. Чумаченка, поблизу буд. 32 отримав від ОСОБА_7 необхідні особисті документи для їх подальшого використання під час виготовлення обіцяних документів, що надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України дані, а саме: копії паспорту громадянина України, РНОКПП тимчасового посвідчення військового зобов`язаного на ім`я ОСОБА_7 , та грошові кошти у розмірі 6500 доларів США, після чого повинен був у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час передати вищезазначені особисті данні та частину грошових коштів невстановленим досудовим розслідуванням службовим особам з метою виготовлення довідки військово-лікарської комісії про непридатність до проходження військової служби, виключення з військового обліку та прискорення отримання пенсійного посвідчення, які надають право безперешкодного перетину державного кордону України, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, тому що був затриманий працівниками поліції одразу після одержання грошових коштів.

Таким чином, встановлено достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у незакінченому замаху на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом сприяння порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, у листопаді 2023 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 28 листопада 2023 року, ОСОБА_5 прийняв рішення про вчинення кримінального правопорушення (злочину), пов`язаного з одержанням неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Так, ОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та місце з метою реалізації свого злочинного умислу, вступив у змову з невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме: службовими особами центрів Медико-соціальної експертної комісії міста Запоріжжя, котрі за неправомірну вигоду, мали б реальну змогу виготовити документи, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про проходження медичного огляду, діагноз, наявність у громадянина підстав для визначення групи інвалідності, та службових осіб об`єднань управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя, котрі за неправомірну вигоду, мали б реальну змогу пришвидшити строки отримання пенсійного посвідчення про наявну у громадянина групу інвалідності, яке б могло бути підставою для безперешкодного перетину Державного кордону України.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди за вплив на службових осіб, уповноважених на виконання функцій держави, ОСОБА_5 , розуміючи законодавчу процедуру проходження МСЕК та порядок отримання особою статусу інваліда, критерії оцінки визначення стану здоров`я для прийняття рішення про наявність у особи інвалідності, підшукав особу з числа громадян України призовного віку, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявив бажання здійснити незаконний перетин державного кордону України.

В подальшому, 28 листопада 2023 року, приблизно о 13 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 використовуючи власний номер мобільного телефону НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок ОСОБА_7 та в ході телефонної розмови повідомив, що має можливість допомогти останньому у виготовленні документів для безперешкодного перетину державного кордону України, а саме за неправомірну вигоду може вплинути на службових осіб з числа членів МСЕК та об`єднань управління Пенсійного фонду України в місті Запоріжжя, за прийняття останніми рішення щодо надання ОСОБА_7 статусу інваліда ІІ групи.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди для себе та третьої особи, 30 листопада 2023 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 135, біля входу до готелю «Інтуріст» в ході особистої зустрічі ОСОБА_5 пояснив ОСОБА_7 усі умови отримання документів, які надають право отримати статус інваліда ІІ ступеня, що у свою чергу надає право безперешкодно перетинати державний кордон України, та повідомив, що за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави ОСОБА_7 необхідно передати йому неправомірну вигоду у загальній сумі 6 500 доларів США, на що ОСОБА_7 погодився.

Далі, 05 січня 2024 року, приблизно о 11 годині 35 хвилин, ОСОБА_5 , діючи задля досягнення злочинної мети, направленої на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 для себе та за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Чумаченка, поблизу буд. 32, в ході зустрічі з ОСОБА_7 одержав неправомірну вигоду у сумі 6500 доларів США, після чого повинен був у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час передати частину грошових коштів невстановленим досудовим розслідуванням службовим особам центрів Медико-соціальної експертної комісії міста Запоріжжя та об`єднань управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя з метою виготовлення документів, що надають право безперешкодного перетину державного кордону України.

Таким чином, встановлено достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме у одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

05 січня 2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

05 січня 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі вищевикладеного, слідчий просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 або іншою фізичною чи юридичною особою застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання у повному обсязі та послався на обставини, які були викладені в клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав, зазначених слідчим у клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував відносно даного клопотання, вважає, що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зможе запобігти заявленому слідчим ризику.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні просив врахувати, що інкриміновані злочини відносяться, до категорії тяжких злочинів, тому слідчим необґрунтовано вказано розмір альтернативного заходу у вигляді застави. Просив врахувати, що ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки: офіційно працевлаштований, одружений, має постійне місце проживання, та вирішити питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення слідчого, думку прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 по цьому кримінальному провадженню запобіжний захід у виді тримання під вартою з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом поліції №4 ГУНП в Запорізькій області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 21.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України, скоєного при вищезазначених обставин.

05 січня 2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

05 січня 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України..

Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень.

Підозрюваному ОСОБА_5 05.01.2024 р. о 19-00 год. вручені під розпис, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).

В іншому своєму рішенні Суд наголосив (справа "Чеботарь проти Молдови" від 13.02.2008 р.), що "для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим у відповідності до ст.5 п.1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само не обов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання. При цьому, обґрунтована підозра є важливою гарантією від свавільного тримання під вартою або затримання особи".

Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих слідчим матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів, слідчим надано копії: повідомлення про кримінальне правопорушення, протоколів негласних слідчих дій, допиту свідків, потерпілого; протоколів огляду, ідентифікації, помітки, та вручення грошових коштів; витяг з ЄРДР; повідомлення про підозру, інші матеріли кримінального провадження.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. На думку слідчого судді, слідчим надані вагомі докази на підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих злочинів: .

В межах цього кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого та нетяжкого злочинів, за які законодавством передбачено покарання: за ч. 3 ст. 332 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна; за ч 2 ст. 369-2 КК України - штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року (п. 36) ЄСПЛ вказав, «…Суд зазначає, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Однак, Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява № 33977/96, пункти 80-81, рішення від 26 липня 2001 року)…».

Відповідно до пункту 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява № 33977/96, «…Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування або повторного вчинення злочинів. Суд визнає, що з огляду на серйозність обвинувачень, висунутих проти заявника, органи влади мали підстави вважати, що існування такого ризику було встановлено із самого початку. Однак, Суд неодноразово наголошував, що тяжкість обвинувачень сама по собі не може бути виправданням тривалих періодів запобіжного ув`язнення..».

Підозрюваний раніше не судимий, одружений, працює в ТОВ «Бухгалтер онлайн» економістом, за місцем роботи характеризується позитивно, є студентом Класичного приватного університету з вересня 2022 р, З урахуванням тяжкості можливого покарання за інкриміновані злочини, їх суть та конкретні обставини за версією органу досудового розслідування, слідча суддя погоджується, що існує ризик, передбачений ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення можливого тяжкого покарання за інкриміновані злочини, використовуючи вищевказані зв`язки та схеми, може виїхати за межі України та переховуватися від слідства та суду. На думку слідчого судді, з урахуванням особи підозрюваного, вищевказані соціальні зв`язки підозрюваного не є стримуючим фактором, який знівелює чи зменшить вищевказаний ризик, передбачений ст. 177 КПК України.

Сторона захисту вважає, що заявлений органом досудового ризик, передбачений ст. 177 КПК України, може бути забезпечений іншим більш м`яким запобіжним заходом, в тому числі домашнім арештом.

З урахуванням особи підозрюваного, тяжкості покарання за інкриміновані злочини, передбаченого законодавством, слідча суддя приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти існуючому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 за зареєстрованим місцем проживання не мешкає. Стороною захисту надано заяву від імені гр. ОСОБА_8 , який згідно договору купівлі-продажу від 11.12.2010 р. придбав у власність квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 , про те, що він згоден на проживання підозрюваного у належній йому квартирі у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Актуального витягу з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, що ОСОБА_8 і наразі є власником вищевказаної квартири, слідчому судді не надано. Явка ОСОБА_8 в судове засідання не забезпечена, в зв`язку з чим слідча суддя позбавлена можливості пересвідчитися, що ОСОБА_8 дійсно надав вищевказану згоду, з`ясувати чи обізнаний він про умови перебування під домашнім арештом (постійну перевірку працівниками поліції наявність підозрюваного за місцем перебування під домашнім арештом).

З огляду на вищенаведене та з врахуванням особи підозрюваного, характеру інкримінованих йому злочинів, слідча суддя виснує, що наразі більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту також не зможе запобігти існуючому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відомостей про те, що будь-які особи, які заслуговують на довіру, виявили бажання особисто поручитись за виконання підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в судовому засіданні не встановлено.

В матеріалах справи відсутні відомості, що внаслідок стану здоров`я підозрюваний не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора.

Слідча суддя, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів, їх конкретні обставини, характер та суспільну небезпечність, особу підозрюваного, наявність вагомого ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, приходить до висновку, що заявлений слідчим запобіжний захід зможе запобігти встановленому слідчим суддею ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.

Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_5 , що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи особу підозрюваного та його майновий стан, тяжкість інкримінованих злочинів, слідча суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, в межах визначених ст. 182 КПК України, - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням положень ЗУ «Про державний бюджет на 2024 рік» складає 242240,00 грн. грн.

Також слідча суддя вважає за необхідне, у разі внесення вищевказаного розміру застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, слідчого судді та суду, в проваджені яких перебуває дане кримінальне провадження; повідомляти слідчого, суд, в проваджені яких перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованих йому злочинів; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись, ст.ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196,309 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене процесуальним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000025 від 21.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 05.01.2024 р. з 11-40 год.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одночасно з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок).

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена у будь-який момент в строк до 04.03.2024 р., як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем на відповідний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, , Банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача (IBAN) UA0001205, Призначення платежу: вид платежу (застава, вартість частки майна тощо); П.І.Б. особи, за яку вноситься застава; номер справи (провадження); суд, в якому розглядається справа.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком до 60 днів, до 04.03.2024 р., передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, слідчого судді та суду, в проваджені яких перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, суд, в проваджені яких перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованих йому злочинів;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Виконання ухвали доручити ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала діє до 04.03.2024 р. включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1