СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/53/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву головуючого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 про самовідвід від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор: ОСОБА_6 ,

встановив:

На розгляді Святошинського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні головуючим у справі суддею ОСОБА_1 заявлено самовідвід від розгляду кримінального провадження № 1-кп/759/53/24, мотивований наявністю підстав, що виключають його участь у розгляді вказаного провадження на підставі ч. 4 ст. 75 КПК України.

Прокурор, щодо задоволення самовідводу не заперечував.

Захисник, потерпілі та представник потерпілих на розгляд заяви не з`явились.

Вивчивши заяву про самовідвід, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 80 КПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід за наявності обставин, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Встановлено, що в провадженні колегії суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження № 1-кп/759/53/24, внесене до ЄРДР за № 0007670 від 14.06.2017, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 121 КК України.

Разом з тим, як видно з вироку Святошинського районного суду м. Києва від 12.01.2024 року, у провадженні судді ОСОБА_1 перебувала кримінальна справа (ун.754/12530/17; пр.1-кп/759/424/24) за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, в межах розгляду якого проголошено правову позицію.

При цьому, кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 121 КК України виділено з матеріалів кримінального провадження № 0007670 від 14.06.2017 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Отже, суддею, який визначений автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, в межах розгляду кримінального провадження (ун.754/12530/17; пр.1-кп/759/424/24) за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України проголошено правову позицію з значимих для результатів даного кримінального провадження питань - чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, та чи мав місце склад злочину (п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 368 КПК України).

Відповідно до п. 26 рішення ЄСПЛ «Декуббер проти Бельгії» від 26.10.1984 «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Відповідно до п. 104 рішення ЄСПЛ «Олександр Волков проти України» від 09.04.2013, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24.02.1993, Series А № 255, п.п. 28 та 30 та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR2000-ХІІ).

Згідно ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Отже, проголошення суддею ОСОБА_1 в межах кримінального провадження (ун.754/12530/17; пр.1-кп/759/424/24) за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, з якого виділене кримінальне провадження № 1-кп/759/53/24, внесеного до ЄРДР за № 0007670 від 14.06.2017, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 121 КК України, правової позиції, що обов`язково вирішується судом при постановленні вироку (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 368 КПК України) дає підстави сторонам сумніватися в об`єктивності головуючого судді ОСОБА_1 під час розгляду даного кримінального провадження, а, відтак, унеможливлює його участь в контексті права кожної особи на справедливий та неупереджений суд.

Враховуючи викладені вище обставини та вимоги ст.75 КПК України, колегія суддів вважає за належне заявлений суддею Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 самовідвід задовольнити.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Заяву судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 про самовідвід від розгляду кримінального провадження № 1-кп/759/53/24 - задовольнити.

Відвести головуючого - суддю Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від розгляду кримінального провадження № 1-кп/759/53/24 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3