Дата документу 16.11.2023Справа № 554/3417/22
Провадження № 1-кп/554/376/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві кримінальне провадження №0000362 від 26.03.2022за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.01.1989 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.2 ст.42 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі з вістрочкою виконання вироку згідно ст.46-1 КК України на 2 роки;

- 22.03.1989 Октябрським районним судом м.Полтави за ст.17 ч.2 ст.140, ч.3 ст.42 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі;

- 09.11.1992 Октябрським районним судом м.Полтави за ст.17 ч.2 ст. 140 КК України (1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 18.07.1994 Київським районним судом м.Полтави за ст.17 ч.2 ст.140 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі;

- 08.01.1998 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.140 КК України (1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 19.07.2000 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.140 КК України (1960 року) до 1 року 2 місяців позбавлення волі;

- 07.05.2001 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.206 КК України (1960 року) до штрафу в розмірі 60 грн.;

- 15.04.2002 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 01.09.2004 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.186, 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 13.12.2006 Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 14.03.2007 року вирок змінено вважати засудженим за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 03.08.2009 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.395, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 31.03.2011 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

- 15.02.2013 Київським районним судом м.Полтави за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.263, ч.2 ст.309, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 21.09.2015 Київським районним судом м.Полтави за ст.ст.395,71 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 11.11.2015 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, звільнений 04.05.2016 року по відбуттю покарання;

- 09.08.2016 Ленінським р районним судом м.Полтави за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 15.03.2017 Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

- 05.04.2017 Київським районним судом м.Полтави за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.296, ч.1,4 ст.70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

- 13.06.2017 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1, 4 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 14.06.2017 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 15.08.2017 Ленінським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1, 4 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 13.12.2018 по відбуттю покарання.

- 02.09.2019 Київським районним судом м.Полтави за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 02.09.2021 по відбуттю покарання;

- 20.04.2022 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.15 ч. 2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.1 ст.296 КК України,-

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

26 березня 2022 року у період часу з 12 годин 30 хвилин по 12 годину 48 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину «Максі сейл» (ФОП ОСОБА_8 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав наступні речі: чоловічу вітрівку Struggle, блакитного кольору, вартістю 399 грн., чоловічу сумку-бананку JingPin (артикул 1104), сірого кольору, вартістю 199 грн., чоловічі кросівки (артикул KGAO-521), біло-сірого кольору із неоновими вставками, вартістю 599 грн., які сховав під свою куртку.

При цьому, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки він при виході з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », був затриманий адміністратором магазину.

Таким чином, своїми протиправними умисними діями ОСОБА_6 міг завдати ФОП ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 1197 грн.

Крім того, 26 березня 2022 у період часу з 12 годин 50 хвилин по 15 годину 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 ,перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ФОП ОСОБА_8 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, демонструючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, влаштував сварку з працівниками вказаного магазину та зі стійки з жіночими речами поскидав наступні речі: жіночу куртку з екошкіри YARINA (артикул В312), чорного кольору, вартістю 499 грн., жіночу куртку з екошкіри Soda (артикул 650-1), чорного кольору, вартістю 559 грн., 3 жіночих джинсів XAO, сірого кольору, (артикули MF-2318, size 28 та 30M, F-2319) кожні вартістю 469 грн., 2 жіночих джинсів New Jeans (артикули DX010, size 25 та 29), блакитного кольору, кожні вартістю 459 грн.

Продовжуючи свої дії, направлені на грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_6 потоптав, обплював та справив природні потреби на вищевказані речі. При цьому ображав працівників магазину «Максі сейл», працівників служби «Явір» та працівників поліції, які прибули за викликом, нецензурною лайкою та погрожував їм фізичною розправою. Внаслідок умисних та протиправних дій ОСОБА_6 було тимчасового припинено нормальну робочу діяльності магазину.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 т. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану; за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 частково визнав свою вину пред`явленому обвинуваченні, визнав повністю вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та розкаявся у вчиненому, однак повністю не визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 т. 15 ч. 4 ст. 185 КК України. Пояснив, що 26.03.2022 року він із жінкою прийшов на центральний ринок в м.Полтаві щоб зустрітись із знайомою ОСОБА_9 . Він стояв на дворі, курив, чекав доки знайома підійде. Побачив ОСОБА_9 , але вона пройшла повз і зайшла в магазин. Він зайшов за нею в магазин, підійшов до цієї знайомої, сказав їй щоб та виходила, бо його жінка залишилась чекати на вулиці. Хотів виходити з магазину, але продавець почала бігти за ним, кричати що я він обіцяв більше не заходити в цей магазин, почала закривати двері, вдарила його по обличчю. Він плюнув на неї, вона підбігла і вдарила його ще раз. Він почав просити щоб вона його випустила, але вона не випускала, казала що викличе поліцію. Він підійшов до прилавку, скинув пару речей. Приїхав «Явір», скрутили його, продавець била його, кров текла, забрала кепку його. ОСОБА_6 сів на підлогу, просидів десь годину, йому захотілось в туалет, але його не захотіли пускати. Знайома, за якою він зайшов в магазин, була в магазині, вона теж просила щоб його пустили в туалет. Він почав сердитись, скинув ще якісь речі, сказав що буде тут справляти свої природні потреби. Його забили, а коли відкрив очі вже поліція ходила, його повезли в районний відділок поліції. Слідчий хотів його опитувати, але він сказав що погано себе почуває, бо його побили, тому його повезли в лікарню.

Захисник обвинуваченого просила виправдати ОСОБА_6 за ч.2 т. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та визнати винним за ч. 1 ст. 296 КК України, призначивши йому покарання не пов`язане із позбавленням чи обмеженням волі.

Представник потерпілого ФОП « ОСОБА_8 » - ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо призначення покарання покладався на розсуд суду.

Повідомлені обвинуваченим ОСОБА_6 при допиті відомості щодо спричинення йому тілесних ушкоджень продавчинею магазину не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. Вони спростовані, зокрема, наданими поясненнями свідків в судовому засіданні. Стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження таких пояснень та не заявлено жодного клопотання про їх витребування. Із заявами про притягнення до відповідальності продавчині магазину за завдання обвинуваченому, на його думку, тілесних ушкоджень під час досудового розслідування та під час судового розгляду справи не надходило.

Аналізуючи показання обвинуваченого, суд звертає увагу на те, що його пояснення не узгоджуються з його подальшими діями, є суперечливими, непослідовними, алогічними, в зв`язку з чим суд розцінює їх як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та намір уникнути покарання за вчинене, а тому до уваги приймає їх тільки в тій частині, в якій вони узгоджуються з іншими доказами та їм відповідають. Зокрема, судом приймаються до уваги його показання в частині ствердження про його особисту присутність на місці події злочину, вчинення хуліганських дій, намагання покинути приміщення магазину. Інтерпретація ж обвинуваченим обставин самої події вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, судом оцінюється критично з підстав алогічності та очевидної надуманості, крім того, це спростовується також і сукупністю досліджених в суді та оцінених відповідно до вимог закону доказів та показів свідків.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він був працівником «Явір». Весною 2022 року зранку був виклик тривожною кнопкою до магазину по вул. Шевченка. Двоє дівчат з чоловіком затримали двох осіб, чоловіка та жінку, які намагались вкрасти речі. Це був ОСОБА_6 та ОСОБА_12 . Працівниця магазину повідомила, що вона викликала поліцію на 102. Він з напарником ОСОБА_13 не випускав чоловіка з магазину, той почав зривати речі з вішаків та кидати їх, плювався, справляти свої природні потреби на речі, які він скинув. Працівниці магазину показували речі які він намагався вкрасти, вони їх зберігали на столі. Приїхала поліція десь через 15-30 хвилин. ОСОБА_6 почав погрожувати спалити магазин, всіх повбивати, плювався. Магазин в цей час припинив роботу. Працівниками «Явір-Полтава» до нього жодного фізичного тиску не застосовували. Потім приїхали слідчі.

Свідок ОСОБА_13 надав пояснення аналогічні наданим свідком ОСОБА_11 з яким як працівник служби охорони «Явір» прибув на виклик тривожної кнопки в магазин одягу по вул. Шевченка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що є працівником патрульної поліції. Весною 2022 року був на виклику через 102 про крадіжку в магазині одягу по вул. Шевченка. По прибуттю встановили, що в магазині два працівники «Явір-Полтава», три працівники магазину, ОСОБА_6 та з ним якась жіночка. З пояснень працівників магазину, ОСОБА_6 зайшов примірочну кімнату, одяг на себе багато одягу, вийшов і намагався покинути магазин в ньому. Був зупинений продавчинею та зроблений виклик через тривожну кнопку, а потім на 102. Була велика купа речей, які з пояснень працівників магазину вони були зняті з ОСОБА_6 . ОСОБА_6 вів себе агресивно, кричав, кусався, плювався, справляв свої природні потреби на речі. Викликали оперативно-слідчу групу. Застосування заходів фізичного впливу щодо ОСОБА_6 при ньому не було. На момент приїзду його руки були позаду в пластикових хомутах, жодних візуально видимих пошкоджень на ньому не було.

Свідок ОСОБА_15 надав пояснення аналогічні наданим свідком ОСОБА_14 з яким прибув на виклик через 102 про крадіжку в магазин одягу по вул. Шевченка.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона знає ОСОБА_6 , вони знайомі. Десь півтора року тому вона зайшла в магазин купити речі, але нічого не встигла купити, бо ОСОБА_6 порозкидав речі, речі «зпоганив», заплював якусь жінку, спрацювала сигналізація. Дівчина, яку він обплював, звинувачувала ОСОБА_6 в крадіжці речей. З ОСОБА_6 в магазині перебували окремо, бачила лише конфлікт. Приїхали охоронці, його скрутили, потім його та її відвезли в райвідділ. При ній ОСОБА_6 закривали рота щоб він не кричав, в туалет щоб він просився вона не чула, це саме вона просилась в туалет. В її присутності ОСОБА_6 справив нужду на речі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона працювала адміністратором в магазині по вул. Шевченка в м.Полтаві. У березні 2022 року приблизно біля 12.00 год. в магазин зайшов чоловік та жінка підозрілої зовнішності та розійшлись в різні сторони по залу. Довго ходили по залу хвилин 30, а коли ОСОБА_6 хотів вийти з магазину, вона помітила, що його курточка стала помітно більшою в об`ємі. Пішла за ним, він почав тікати, на виході спрацював датчик, бо на речах, які він намагався винести з магазину, були кліпси. Вона його наздогнала та затягнула назад в магазин. Він почав знімати куртку та викидав з неї речі, які взяв у магазині. Продавець натиснула тривожну кнопку, а потім викликала поліцію. Хвилин через 5 приїхали хлопці з охорони «Явір». ОСОБА_6 скидав речі зі стійки, кричав та плювався, погрожував.

Так, незважаючи на часткове визнання своєї вини ОСОБА_6 , його вина у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.1 ст.296 КК України повністю підтверджується сукупністю обставин, встановленими в судовому засіданні, доказами, повністю дослідженими та перевіреними безпосередньо судом в процесі розгляду даного кримінального провадження:

- рапортом № 5587 від 26.03.2022 року, згідно якого 26.03.2022 о 12.57 год. надійшло повідомлення зі служби 102, що за адресою: Шевченківський район, м.Полтава, вул. Шевченка, 37, у магазині «Максі сейл» затримано осіб, які намагалися скоїти крадіжку речей (чоловік та жінка, сума встановлюється. Затримано охороною, особи провокують бійку. Заявник - ОСОБА_18 (Т.1, а.с.124-126);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне провадження від 26.03.2022, в якому зазначено, що 26.03.2022 близько 12.30 год невідомий чоловік намагалася викрасти одяг з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: вул. Шевченка, 37, в м. Полтава, (Т.1, а.с.127);

- довідкою вартості речей ФОП ОСОБА_8 (Т.1, а.с.128);

- протоколом огляду місця події від 26.03.2022 із фототаблицею, проведеним за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого оглянуто магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також оглянуто та вилучено 10 речей, а саме: чоловічу вітрівку Struggle, блакитного кольору, вартістю 399 грн., чоловічу сумку-бананку Jing Pin (артикул 1104), сірого кольору, вартістю 199 грн., чоловічі кросівки (артикул KGAO-521), біло-сірого кольору із неоновими вставками, вартістю 599 грн., жіночу куртку з екошкіри YARINA (артикул В312), чорного кольору, вартістю 499 грн., жіночу куртку з екошкіри Soda (артикул 650-1), чорного кольору, вартістю 559 грн., 3 жіночих джинсів XAO, сірого кольору, (артикули MF-2318, size 28 та 30M, F-2319) кожні вартістю 469 грн., 2 жіночих джинсів New Jeans (артикули DX010, size 25 та 29), блакитного кольору, кожні вартістю 459 грн. Камер відеоспостереження не виявлено. (Т.1, а.с.129-144);

- постановою про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 28.03.2023, згідно якої визнано речовим доказом та приєднано оглянуті та вилучені в ході огляду місця 10 речей. (Т.1, а.с.145-146);

- довідками ТОВ «Явір-Полтава» № 10 та «11 від 06.05.2022 року, згідно яких 26.03.2022 року спрацювала тривожна кнопка на об`єкті - у магазині «Максі сейл» за адресою: м.Полтава, вул. Шевченка, 37. Виїхав наряд охорони у складі ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , які прибули на місце о12.54 год. (Т.1, а.с. 148-149);

- протоколом слідчого експерименту від 13.05.2022 з відеозаписом за участі свідка ОСОБА_17 , на якому остання відтворила події 26.03.2022. Дані покази в повному обсязі узгоджують з її показами та іншими дослідженими доказами. ( Т1, а.с. 150-156);

- протоколом слідчого експерименту від 13.05.2022 з відеозаписом за участі свідка ОСОБА_18 . Дані покази в повному обсязі узгоджують з іншими дослідженими доказами. (Т1, а.с. 157-163);

- протоколом слідчого експерименту від 11.05.2022 з відеозаписом за участі ОСОБА_6 , на якому останній відтворив події, які на його думку відбувалися того дня в магазині. (Т.1, а.с. 164-171);

- дослідженими в судовому засіданні 15.11.2023 року речовими доказами.

Вищевказані докази, які є належними, допустимими та достовірними, в сукупності з показаннями свідків, не довіряти яким у суду немає жодних підстав, повністю підтверджують дані про місце, спосіб та обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 296 КК України, а також повністю спростовують показання обвинуваченого наданих в судовому засіданні щодо не вчинення ним замаху на крадіжку, які є недостовірними та необ`єктивними, такими що суперечать фактичним обставинам справи встановлених судом в ході розгляду кримінального провадження, доказам наданими стороною обвинувачення, а тому суд не бере їх до уваги, та вважає, що такі показання обвинуваченого є спробою уникнути кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.15 КК України, замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Враховуючи в сукупності встановлені об`єктивні обставини справи, слід дійти висновку, що обвинувачений діяв з умислом, маючи корисливі мотиви, та виконав всі залежні від нього дії, однак був помічений перед виходом з магазину адміністратором, яка його зупинила. Реакцією на це ї є подальша поведінка і дії ОСОБА_6 , які кваліфіковані за ч.1 ст. 296 КК України, вину у вчиненні якого останній визнав повністю.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 винний у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 296 КК України.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не знаходить, оскільки щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. На цьому наголосив Верховний Суд у справі № 199/6365/19. А отже розкаяння обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, під час надання останнього слова судом не береться до уваги.

Обставиною, яка обтяжує його покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Так, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочині , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відносяться до проступку та тяжкого злочину.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, посередню характеристику його особи, відсутність перебування на обліку у лікаря психіатра та його перебування на обліку у лікаря нарколога з 1997 року по 19.07.2019 року (знятий з огляду як неоглянутий більше року), відсутність міцних соціальних зв`язків та постійного місця роботи, його поведінку як під час скоєння кримінальних правопорушень, так і після цього, ставлення до скоєного, яке, на думку суду, є проявом відсутності усвідомлення суспільної небезпечності наслідків своїх діянь, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність тих, що його обтяжують, а саме: рецидив злочину, тому приходить до висновку про неможливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його соціальної реабілітації.

Також судом враховуються вимоги ч.3 ст.68 КК України, відповідно до якої за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При визначенні остаточного покарання судом враховується вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 20 квітня 2022 року яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов не заявлено.

Мотиви інших рішень

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 296 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, з урахуванням ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 20 квітня 2022 року, більш суворим покаранням призначеним за даним вироком, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з 16.11.20223 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення по даній справі з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, за період часу з 26.03.2022 року по 16.11.2023 року.

До набрання вироком суду законної сили залишити відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме: чоловічу вітрівку Struggle, блакитного кольору; чоловічу сумку-бананку JingPin (артикул 1104), сірого кольору; чоловічі кросівки (артикул KGAO-521), біло-сірого кольору із неоновими вставками; жіночу куртку з екошкіри YARINA (артикул В312), чорного кольору; жіночу куртку з екошкіри Soda (артикул 650-1), чорного кольору; 3 жіночих джинсів XAO, сірого кольору, (артикули MF-2318, size 28 та 30M, F-2319); 2 жіночих джинсів New Jeans (артикули DX010, size 25 та 29), блакитного кольору - повернути власнику ФОП « ОСОБА_8 ».

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1