УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Володимир

Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000094, відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Із клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25 січня 2024 року, близько 13 год. 15 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на території Ладомирського кладовища, що по вул. Ладомирська, м. Володимир Волинської області, побачив неповнолітню потерпілу ОСОБА_5 , яка йшла через територію кладовища в напрямку вулиці Незалежності. Надалі, діючи умисно, з метою насильницького задоволення своєї статевої пристрасті, ідучи позаду потерпілої, застосовуючи фізичне насильство з метою подолання опору потерпілої, схопивши її за одяг та приставивши ніж до шиї завів за приміщення каплички, що на території кладовища, де поставивши на коліна та тримаючи ніж в правій руці наказав вступити з нею в неприродні статеві зносини, тобто всупереч її бажанню та без добровільної згоди, розстібаючи ґудзик та ґудзик своїх штанів.

Далі, неповнолітня ОСОБА_5 , розуміючи настання наслідків, схопила правою рукою за лезо ножа та почала кричати та чинити опір, намагаючись встати на ноги та втекти.

Після чого, ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії можуть бути викритті сторонніми особами, усвідомлюючи, що вчинив всі необхідні дії для доведення злочину до кінця, втік з місця події, при чому спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї та різаних ран фалангів правої руки.

25.01.2023, слідчим відділенням Володимирського РВП ГУНП у Волинській області відомості про дані кримінальні правопорушення були внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 з попереднього кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України.

25.01.2024, під час огляду місця події на території Ладомирського кладовища, що за адресою: Волинська область м.Володимир вул. Ладомирська, було виучено:

-рюкзак чорного кольору фірми NIKE, який поміщено до прозорого пакету та опечатано биркою № D37755322;

-парасоля синього кольору, як поміщена до прозорого пакету та опечатано биркою №D37755321;

-фрагмент сліду взуття на гіпсовий зліпок, котрий поміщено до картонної коробки та опечатано паперовою біркою з пояснювальним написом;

-два шприца ємністю 2 та 5 мл., які поміщено до прозорого спец пакету НПУ №CRI 1267628, котрий опечатано;

-змив сліду РБК , котрий з контрольним зразком поміщено до паперового конверту № NPY 0398734, котрий опечатано.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, дані речі вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, вилучений одяг та речі мають значення речових доказів, оскільки зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Зазначене майно підлягає арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування, оскільки має значення речового доказу і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за його участі ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження. В іншому ж випадку, таке майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, підлягатиме поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних експертиз, оскільки сліди злочину на ньому можуть бути знищені.

В судове засідання слідчий подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, вимоги клопотання підтримує повністю.

Вивчивши матеріали, які були додані до клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна , і за наявності також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Так, згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, вилучені рюкзак чорного кольору фірми NIKE, парасоля синього кольору , фрагмент сліду взуття на гіпсовий зліпок, два шприца ємністю 2 та 5 мл., змив сліду РБК, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні №0000094 від 25.01.2024 рокуоскільки можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98 КПК України.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на майно.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Володимирського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження даним майном на рюкзак чорного кольору фірми NIKE, парасоля синього кольору , фрагмент сліду взуття на гіпсовий зліпок, два шприца ємністю 2 та 5 мл., змив сліду РБК, що були вилучені 25.01.2024, під час огляду місця події на території Ладомирського кладовища, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя /-/-підпис.

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1