Дата документу 17.10.2023
Справа № 1-532/07
Провадження № 1-в/334/223/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

встановив:

заявник ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення цивільного позову, що були вжиті у кримінальному провадженні № 11540701 від 04.10.2006 на підставі постанови старшого слідчого СВ Ленінського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області; скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що арештована у кримінальному провадженні № 11540701 від 04.10.2006 на підставі постанови старшого слідчого СВ Ленінського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 ; скасувати обтяження у виді арешту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованого в розділі Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень, зареєстроване за № 51415819 від 04.06.2007; виключити з розділу Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень запис № 51415819 від 04.06.2007 15:59:33.

В обґрунтування заяви зазначив, що за ним зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Постановою слідчого від 31.05.2007 був накладений арешт на його майно, а саме вищевказану квартиру. Постановою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 17.07.2007 кримінальну справу № 1-532/07 за його обвинуваченням за частиною першою статті 176 КК України припинено. Але, питання про скасування арешту майна судом не було вирішене.

Заявник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились. Представником заявника подана заява про розгляд заяви без їх участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду заяви. Причини неявки не повідомив.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням частини четвертої статті 107 КПК України.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 9 Перехідних положень КПК України передбачено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом (тобто в порядку КПК України 1960 року).

Кримінальна справа розглядалася в порядку, визначеному КПК України 1960 року.

Як вбачається з постанови про накладення арешту на майно, винесеною 31.05.2017 старшим слідчим СВ Ленінського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , з метою забезпечення цивільного позову, виконання вироку в частині можливої конфіскації майна був накладений арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 17.07.2007 кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 за частиною першою статті 176 КК України була припинена. Ухвалено цивільний позов виділити з кримінальної справи та розглянути в цивільному судочинстві.

Згідно з листом Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 09.10.2023 згідно з алфавітними покажчиками за період 2007 -2010 років щодо ОСОБА_3 цивільні справи в провадження суду не надходили та не розглядались.

Відповідно до статті 126 КПК України 1960 року забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Як вбачається зі змісту постанови Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 17.07.2007 під час прийняття по суті рішення у справі не вирішене питання щодо майна обвинуваченого, на яке під час досудового слідства накладений арешт.

Згідно з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі за №727/2878/19, критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, я яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Верховний Суд зауважив, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України)

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Велика Палата Верховного Суду у згаданій Постанові окрім іншого дійшла висновку, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та не знятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

За змістом Постанови, свій висновок Велика Палата Верховного Суду обґрунтувала тим, що у розглядає мій правовій ситуації кримінальна справа порушена за правилами КПК України 1960 року та була закрита постановою слідчого. Тому, вирішення порушеного питання про звільнення майна з-під арешту в порядку кримінального судочинства потребувало би відновлення кримінального провадження (кримінальної справи), яке закрито постановою органу досудового слідства. Для такого відновлення необхідним є скасування процесуальних рішень, якими держава в особі уповноважених органів відмовилася від кримінального переслідування позивача. Початок нового розслідування додатково зумовить правову невизначеність у зв`язку з повторенням ризиків офіційної констатації злочинності поведінки позивача і таким чином призведе до погіршення його правового становища. Означений спосіб розв`язання порушеного позивачем питання є недопустимим з точки зору досягнення мети захисту його прав та законних інтересів.

В даному випадку кримінальна справа щодо ОСОБА_3 закрита судом. При цьому, питання щодо накладеного арешту судом не вирішено.

У своїй Постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 272/469/21 Верховний Суд зазначив, що відповідно до частини першої статті 409 КПК України 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, дійшов висновку, що зняття арешту має здійснювати суд, який постановив вирок. Тобто, зняття арешту має здійснювати суд, який постановив вирок по цій справі. Касаційний суд у цій справі погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що питання про скасування арешту, за встановлених обставин цієї справи, який був накладений за правилами кримінального судочинства 1960 року, підлягає розгляду у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, оскільки арешт було накладено на майно обвинуваченого під час досудового слідства у кримінальній справі, за результатами розгляду якої було ухвалено вирок.

Схожих висновків дійшов Верховний Суд у Постанові від 30 липня 2021 року у справі №185/9002/20, провадження №61-9289св21.

Згідно з частиною п`ятою статті 404 КПК України 1960 року, якщо у виправданого, чи особи, стосовно якої справа припинена, були вилучені документи, цінності чи інші предмети, або накладений арешт на майно, копія відповідного рішення суду направляється відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей чи інших предметів, а також для зняття арешту з майна.

За таких обставин, оскільки під час прийняття по суті рішення у справі № 1-532/07 за обвинуваченням ОСОБА_3 судом не вирішене питання про скасування арешту майна, враховуючи, що питання про скасування арешту майна безпосередньо стосується прав та законних інтересів заявника, суд дійшов висновку про те, що заяву ОСОБА_3 необхідно задовольнити частково та скасувати, арешт, накладений постановою слідчого від 31.05.2017.

В іншій частині заява задоволенню не підлягає, оскільки зазначені в ній питання не вирішувались слідчим та судом в даній кримінальній справі.

Керуючись статтями 126, 409, 411 КПК України 1960 року, статтями 537, 539 КПК України, суд

постановив:

заяву задовольнити частково.

Скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою про накладення арешту на майно від 31 травня 2007 року старшого слідчого СВ Ленінського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальній справі № 11540601.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1