ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002224 від 23.07.2023 року на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, незаміжньої, яка не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацюючої, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

23.07.2023 приблизно о 08 годині 30 хвилин, у ОСОБА_4 , яка перебувала у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме: алкогольних напоїв та продуктів харчування, продаж яких здійснює вказаний магазин, які належать ПП «ОСОБА_8».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 , в це же день, час, місці та за вказаних обставин, нібито маючи намір придбати, зі стелажів вказаного магазину взяла пляшку напою ароматизованого «Fragolino Rosso», об`ємом 0.75л, вартістю 126 грн. 72 коп., пляшку віскі «Scottish Collie», об`ємом 0,5л, вартістю 178 грн. 90 коп., та попросивши продавця вказаного магазину ОСОБА_6 надати їй також ковбасу молочну «ЖМК», вагою 0.28кг, вартістю 46 грн. 10 коп., загальною вартістю 351 гривня 72 копійки та скласти вказаний товар у рожевий рюкзак, який ОСОБА_4 мала при собі. В подальшому, ОСОБА_4 повідомивши ОСОБА_6 про неможливість оплати вказаного товару зараз, ігноруючи її вимогу зупинитись та утримуючи рюкзак із викраденим майном при собі, з місця вчинення злочину втекла, сівши до заздалегідь викликаного автомобілю таксі, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , відкрито викрала майно, що належить ПП «ОСОБА_8», в умовах воєнного стану, чим завдала останній майнової шкоди на загальну суму 351 гривня 72 копійки.

Кримінальна відповідальність за вчинене передбачена ч.4 ст.186 КК України, а саме за відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вказувала, що обвинувачення їй зрозуміле, свою вину визнала повністю. Пояснювала, що 23.07.2023 відкрито викрала з магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» 2 пляшки алкоголю. Бачила, що її намагався зупинити продавець, але не реагувала, сіла в таксі та поїхала. Викраденим майном розрахувалася за послуги таксі. У вчиненому щиро розкаюється, просила суворо не карати. На теперішній час відшкодувала завдані збитки.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, міру покарання просив призначити на розсуд суду. Також зазначив, що отримав від ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 396 грн. 72 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди.

Суд, у порядку ст. 325 КПК України, вирішив провести судовий розгляд у відсутності представника потерпілого.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченої та письмових матеріалів, що характеризують її особу.

Таким чином, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 за відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, при встановлених судом фактичних обставинах, поза розумним сумнівом, а її дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст.186 КК України.

Призначаючи міру покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України вчинила тяжкий злочин, раніше не судима працює неофіційно, проживає з чоловіком, з яким планує одруження. На обліку у спеціалізованих медичних установах не перебуває. Вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала, щиро каялась, добровільно відшкодувала завдані збитки.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлені.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченої, її молодий вік, незначну вартість викраденого майна, обставини, які пом`якшують покарання, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; приймаючи до уваги ставлення обвинуваченої до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин та тяжких наслідків, беручи до уваги те, що обвинувачена раніше не судима, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст. 186 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі з випробуванням виходячи з такого.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Так, згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Таким чином, вирішення судом питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання ґрунтується на наведених вище вимогах.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 є можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб засуджена в умовах здійснення контролю за її поведінкою довела своє виправлення.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винної.

Натомість судом не встановлено обставин, які свідчили б про неможливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання у виді позбавлення волі.

З протоколу затримання вбачається, що ОСОБА_4 було затримано 23.07.2023 в порядку ст.208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25.07.2023 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України, ОСОБА_4 підлягає зарахуванню у строк покарання весь період попереднього ув`язнення з 23.07.2023 по 25.07.2023 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Також суд продовжує ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 21.11.2023.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити покарання із застуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання весь період попереднього ув`язнення з 23.07.2023 по 25.07.2023 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 21.11.2023.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2023 на пляшку шампанського «Вечірній Київ» об`ємом 750 мл, пляшку води «Ананас» ємністю 0,5 л/ ТМ Себек, пусту скляну пляшку ароматизованого напою напівігристого на основі вина «Фраголіно Россо», пусту скляну пляшку «Scotish Collie Blended Scotch Whisky», ємністю 0,5 л, мобільний телефон марки «IPhone 6S» в корпусі білого кольору з т. НОМЕР_2 в чохлі синього кольору, скасувати.

Речові докази: пляшку шампанського «Вечірній Київ» об`ємом 750 мл, пляшку води «Ананас» ємністю 0,5 л/ ТМ Себек, пусту скляну пляшку ароматизованого напою напівігристого на основі вина «Фраголіно Россо», пусту скляну пляшку «Scotish Collie Blended Scotch Whisky», ємністю 0,5 л - знищити, мобільний телефон марки «IPhone 6S» в корпусі білого кольору з т. НОМЕР_2 в чохлі синього кольору - повернути ОСОБА_4 за належністю, DVD-R диск - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1