Справа № 146/1075/23
Провадження №11-кп/801/118/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000119, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2023 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні начальника Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Демидівка Великолепитинського району Херсонської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, учасником бойових дій особою з інвалідністю, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три роки).

Строк відбування покарання вирішено рахувати з моменту затримання ОСОБА_8 на виконання вироку.

Вирішено питання долю речових доказів.

Судом установлено, що ОСОБА_8 відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», являючись військовозобов`язаним, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії № 110/597 від 06 червня 2023 року на виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022 підлягав призову на військову службу за мобілізацією.

Так, ОСОБА_8 перебуває на військовому обліку, як військовозобов`язаний солдат запасу в ІНФОРМАЦІЯ_2 ( далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), 06 червня 2023 року пройшов військово-лікарську комісію, згідно якої визнаний придатним до військової служби.

В подальшому, 06 червня 2023 року ОСОБА_8 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 вручено під особистий підпис повістку для відправки за мобілізацією і подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України, а саме у навчальному центрі НОМЕР_1 , у зв`язку з чим, останньому необхідно було прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , 07 червня 2023 року о 16:00 год.

Отримавши вказану повістку, військовозобов`язаний ОСОБА_8 будучи придатним до військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, передбаченого ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, маючи можливість прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порушення вимог не прибув в указаний вище час до місця призову та умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, в наслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні начальника Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2023 року в частині призначеного покарання через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним за ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при призначенні ОСОБА_8 покарання, не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання згідно ст.65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання і призначив йому покарання, яке за своєю м`якістю є явно несправедливим, не є достатнім для його виправлення. Зокрема, на думку прокурора, судом не враховано, що призов у ЗСУ, участь у бойових діях є обов`язком кожного громадянина України, ухилення від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_8 порушується процес комплектування ЗСУ під час мобілізації.

До початку апеляційного розгляду прокурором подано відмову від апеляційної скарги відповідно до ст. 403 КПК України.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2023 року. Просить призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання згідно ст.65 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, і призначив обвинуваченому занадто суворе покарання, оскільки обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченому в ході судового розгляду не встановлені, обвинувачений за місце роботи та проживання характеризується позитивно, також судом першої інстанції не враховано при яких обставинах обвинуваченим було вчинено кримінальне правопорушення, а саме те, що він злісно не ухилявся від мобілізаційних заходів і при цьому не з`явився до РТЦК за повісткою лише один раз, хоча до цього часу він добросовісно з`являвся до військкомату.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 просив закрити апеляційне провадження за скаргою прокурора у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги та одночасно заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просили задовольнити їхню апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що провадження за апеляційною скаргою прокурора необхідно закрити, а скарга захисника обвинуваченого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

За змістом ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

У даному провадженні прокурором подано відмову від апеляційної скарги, відтак провадження в цій частині підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційних скаргах не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Наведені в апеляційній скарзі захисника порушення судом закону України в частині призначеного покарання ОСОБА_8 , через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують i обтяжують покарання.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та iндивiдуалiзацiї покарання.

Як убачається з вироку, при призначенні покарання суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким, відсутність обставин що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності на диспансерному психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, компроментуючі матеріали відсутні, вину визнав, також, суд враховував і досудову доповідь органу пробації, з якої вбачається, що на думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

При цьому, повертаючись до доводів захисника про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком, суд зазначає, що частиною першою статті 75 КК України визначено, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Підстави звільнення особи від відбування покарання з випробуванням визначив також Верховний Суд в постанові від 19.07.2018 (справа №755/6254/17), де зазначив, що згідно з законом ст.75 КК України може бути застосована в тому разі, коли при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, оскільки звільнення з випробуванням має на меті настання позитивних змін в особистості засудженого та створення в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві.

Іншими словами, умовою звільнення від відбування покарання з випробуванням є наявність таких соціальних чинників, які б давали суду підставу дійти висновку про виправлення і перевиховання без відбування покарання.

При цьому місцевий суд урахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України хоча і відноситься до нетяжких злочинів, а також конкретні обставини його вчинення, а саме те, що ОСОБА_8 в період воєнного стану під час військової агресії ворога відкрито відмовився виконати визначений ст. 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

За наведених обставин звільнення від відбування покарання з випробуванням військовозобов`язаного за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації не лише не сприятиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, а навпаки створить у таких осіб впевненість у безкарності за відмову від виконання конституційного обов`язку пов`язаного із захисту Батьківщини. Вказане свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого злочину, оскільки може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

Тому призначене судом покарання повністю відповідає вимогам закону, є справедливим і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.

Таким чином, порушення вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули скасування чи зміну судового рішення, під час апеляційного перегляду не встановлені, через що вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні начальника Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_9 у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні №0000119, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2023 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції (Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді: