ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/450/23 Справа № 711/5812/23 Категорія: ст. 182 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар учасники справи:ОСОБА_5
прокурор підозрюваний захисники ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

23 серпня 2023 року ст. слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про застосування запобіжного заходу у застави в розмірі 1542200 грн., з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється органом досудового розслідування у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, та у підробленні документа, який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

14 серпня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави обґрунтовувано тим, що існують ризики, передбачені пунктами 2, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2023 року клопотання задоволено частково.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 90 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 241 560 грн. 00 коп.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, протягом встановленого строку:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду (залежно від стадії кримінального провадження) за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де проживає, без дозволу слідчого чи прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) із потерпілим ОСОБА_11 , свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 за відсутності потреби здійснити слідчу дію за їхньої участі;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) із підозрюваними ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 Кодексу, покласти на підозрюваного на два місяці, тобто до 30.10.2023, включно, однак в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснено підозрюваному порядок внесення застави та виконання покладених на нього обов`язків, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала мотивована тим, що існують підстави вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому правопорушень та доведеною наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що для запобігання вказаним ризикам можливе застосування застави у розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки застава у такому розмірі здатна забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків.

При обранні указаного запобіжного заходу слідчий суддя врахував роль ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні та реальну можливість її внесення в такій сумі.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2023 року та постановити нову, якою в задоволенні клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити повністю.

Вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що слідчий суддя під час розгляду даного клопотання поклав за основу докази, на які посилається орган досудового розслідування, не надавши оцінки доказам сторони захисту, які спростовують обґрунтованість пред`явленої підозри.

Апелянт вказує, що слідчим суддею не взято до уваги твердження сторони захисту щодо не визначення у даному кримінальному провадженні територіальної підслідності та не надано належної правової оцінки законності та обґрунтованості постанови першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури про доручення здійснення досудового розслідування слідчому підрозділу вищого рівня від 25.01.2023 року.

Вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні мало б проводитися правоохоронними органами Житомирської області.

На думку апелянта, що слідчий суддя прийшов до хибного переконання про доведеність існування ризиків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що обраний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 90 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 241560 грн., не відповідає особі підозрюваного та є занадто суворим.

Стверджує, що текст постановленої ухвали слідчого судді містить граматичні помилки, які ідентичні із текстом клопотання про обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , що свідчить про упередженість прийнятого рішення та зайняття позиції сторони обвинувачення.

Заслухавши доповідь головуючого, доводи та пояснення учасників справи, вивчивши матеріали, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 зазначеної статті.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог частин 1, 2 статті 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статті 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених частиною 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені статтею 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими такі обставини обґрунтовуються.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених статтею 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчий суддя під час розгляду зазначеного клопотання правильно встановив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, 14 серпня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, є обґрунтованою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, прийшов до обґрунтованого висновку щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Відповідно до частини 1 статті 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Застава не має каральної природи, її сутність полягає в тому, що вона виконує забезпечувальну функцію до закінчення досудового розслідування та є стимулюючим фактором для належної поведінки підозрюваного.

Слідчим суддею вірно враховано, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленому у судовому засіданні ризикам, передбаченим пунктом 2, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України, враховуючи особу підозрюваного та особливості події кримінального правопорушення (місце, мету, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні тощо), ризики може бути мінімізовано запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що слідчий суддя під час розгляду даного клопотання поклав за основу докази, на які посилається орган досудового розслідування, не надавши оцінки доказам сторони захисту, які спростовують обґрунтованість пред`явленої підозри, а також що судом не взято до уваги твердження сторони захисту щодо не визначення у даному кримінальному провадженні територіальної підслідності, зокрема що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні мало б проводитися правоохоронними органами Житомирської області, є безпідставним та спростовується текстом оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта про те, що слідчий суддя прийшов до хибного переконання про доведеність існування ризиків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та що обраний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 90 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 241560 грн., не відповідає особі підозрюваного та є занадто суворим.

Так, слідчим суддею під час розгляду клопотання враховано всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, сімейний стан.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Згідно із частиною 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Також, в контексті справи «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги про те, що текст постановленої ухвали слідчого судді містить граматичні помилки, які ідентичні із текстом клопотання про обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , що свідчить про упередженість прийнятого рішення та зайняття позиції сторони обвинувачення, є непереконливими, оскільки під час розгляду клопотання слідчого слідчий суддя всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжних заходів та прийшов до обґрунтованого висновку про можливість часткового задоволення указаного клопотання та застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, суттєвими не являються і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 182, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_7 залишити без змін

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді