Провадження № 1-кс/204/3442/23
УХВАЛА

Іменем України

27 листопада 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра, у кримінальному провадженні № 0001305 від 24.11.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра, у кримінальному провадженні № 0001305 від 24.11.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 24.11.2023 близько 09 год. 40 хв., перебуваючи разом з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біля будинку АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на повторне, в умовах воєнного стану, запровадженого з 05:30 год. 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого в послідуючому продовжений, відкрите викрадення чужого майна, а саме, мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9c» з imei1: НОМЕР_1 , з imei2: НОМЕР_2 , з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 , що належить потерпілому ОСОБА_7 . Реалізуючи злочинний умисел спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна, що вчиненого в умовах воєнного стану, діючи умисно, з метою наживи, відкрито, шляхом ривку, викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме - «мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9c» з imei1: НОМЕР_1 , з imei2: НОМЕР_2 , з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 , вартість якого згідно до наданого потерпілим ОСОБА_7 фіскального чеку № від 25.10.2023 становить 3999,00 грн, який знаходився в руках останнього. Після чого, ОСОБА_5 з відкрито викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3999,00 грн. З урахуванням викладеного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грунтовно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно та вчиненого в умовах воєнного стану. За вказаним фактом 24.11.2023 СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001305, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причетність ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від 24.11.2023; протоколом огляду місця події від 24.11.2023; протоколом затримання ОСОБА_5 від 24.11.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 25.11.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.11.2023; протоколом огляду від 25.11.2023; повідомлення про підозру від 25.11.2023; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності. 25.11.2023 року по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_5 , в порядку ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Метою затримання є подальше розслідування кримінального провадження шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України. Аналізуючи зібрані доказані, орган досудового розслідування приходить до висновку про наявність фактів та відомостей, які вказують на те, що саме ОСОБА_5 , причетний до вчинення вищевказаного злочину. Також, проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, приходжу до висновку про доцільність обрання ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Таким чином, в ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існує ризик вважати, що ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: Обґрунтовуючи ризик передбачений п. 1 ст. 177 КПК України, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, офіційно не одружений, не має офіційного місця працевлаштування, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 Рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Таким чином, під час досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, враховуючи, що Дніпропетровська область значно наближена до кордонів територія яких, визначена статусом тимчасово окупованою територію, останній може покинути території Дніпропетровської області та України. Відповідно до п.3 ч.1 ст.177 КПК України існує наявність ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що у вказаному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, в ході якого потрібно повно та всебічно з`ясувати всі обставини кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 , усвідомлюючи нагальну необхідність подальшого досудового розслідування, та міру покарання за вчинення даного злочину безперешкодно може здійснювати тиск, погрожувати або ж іншим чином впливати на свідків, потерпілого, щодо зміни своїх показань, відмови від свідчення чи надання показів та інше. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2021 року , ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, та 13.10.2023 останній звільнився 4 на підставі закінчення строку відбування покарання, що свідчить, про наявність у нього непогашеної судимості. Також, існує вищевказаний ризик, тим, що ОСОБА_5 має непогашені судимості з 2008 року за злочини проти власності. Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні умисного, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років; так застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. На підставі вищевикладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід непов`язаний з триманням під вартою.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, підозрюваний відповідно, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному проваджені та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного строком до 60 днів. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який просив підозрюваний та його захисник, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра, у кримінальному провадженні № 0001305 від 24.11.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто до 22 січня 2024 року, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1