Справа № 524/2878/21
Провадження № 1-кп/524/202/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003002 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, гр. України, українця, освіта повна середня-спеціальна, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, учасником АТО, ООС, інвалідом не являється, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2020 року близько 09 год. 40 хв. ОСОБА_5 , з метою повернення транспортного засобу автомобіля «Fiat Tempra» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні останнього, приїхав до гаражу № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Московський», що розташовується по вул. Вадима Пугачова у м. Кременчуці Полтавської області.

Під час перевірки виконаних ремонтних робіт автомобіля «Fiat Tempra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким займався ОСОБА_4 , у ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник прямий злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 перебуваючи у салоні автомобіля «Fiat Tempra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , керуючи вказаним транспортним засобом, умисно здійснив наїзд переднім бампером вказаного автомобіля на потерпілого ОСОБА_4 , який в цей час перебував навпроти автомобіля, намагаючись перешкодити ОСОБА_5 виїзду ОСОБА_5 із даного гаражного кооперативу, прохаючи його заглушити мотор автомобіля.

Згідно висновку експерта № 983 від 18.11.2020 року, при судово-медичній експертизі у гр. ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому шиловидного відростку правої променевої кістки з допустимим стоянням уламків; закритого перелому латерального та медіального мищелків лівої великогомілкової кістки з допустимим стоянням уламків. Дані тілесні ушкодження утворилися в один проміжок часу, від травмуючого впливу тупих, твердих предметів із розповсюджено контактуючою поверхнею, можливо в проміжок часу і за обставин на які вказує підекспертний, про що свідчить їх характер і локалізація і за ступенем тяжкості визначаються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав і пояснив, що за п`ять тижнів до 11.11.2020 року домовились, що ОСОБА_4 відремонтує його автомобіль протягом двох тижнів за 5 7 тисяч грн. Але з ремонтом автомобіля ОСОБА_4 затягував. ОСОБА_5 давав йому завдаток 2 000 грн., потім 1500 грн. Ремонт автомобіля ОСОБА_4 затягнув на три тижні. Через п`ять тижнів ОСОБА_4 повідомив, що машина готова і потрібно приїхати з грошима, забрати автомобіль. Він приїхав, ОСОБА_4 повідомив, що вартість ремонту автомобіля складає 13 500 грн. ОСОБА_5 був незадоволений часом ремонту. Попросив друзів, щоб допомогли йому витягти автомобіль з гаражу, так як в гаражі нічого не видно. Коли автомобіль викотили з гаражу, якість ремонту його не влаштувала.

Зважаючи на 4 5 тижні відтягування ремонту автомобіля, він почав говорити, що робота не якісна і хотів знайти компроміс по ціні. Пропонував оцінити роботу з участю іншого спеціаліста, а ОСОБА_4 йому погрожував, повідомив що в машині в нього є рушниця. Почав телефонувати знайомим. ОСОБА_5 закрився в машині і почав телефонувати в поліцію. ОСОБА_4 намагався витягти його з машини, після чого став перед автомобілем, ходив, крутився. ОСОБА_4 підійшов до автомобіля, а перед цим обвинувачений здав назад і хотів праворуч вивернути і від?їхати. Сидів в машині, натягнув ручне гальмо, дивився в телефон, а потім подивився в лобове скло і не побачив потерпілого. Після цього, ОСОБА_5 вийшов з автомобіля і побачив, що ОСОБА_4 лежить. Як потерпілий впав, він не бачив.

Коли обвинувачений вийшов з автомобіля, ОСОБА_4 почав з нього вимагати гроші. Автомобіль в рух не приводив. Приїхав якийсь чоловік на автомобілі «Мерседес» і почав йому погрожувати.

Також обвинувачений повідомив, що він не розганявся і не наїжджав на потерпілого. Він не бачив, як потерпилий впав і не бачив чи впав потерпілий, чи ліг.

Не зважаючи на повне невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину в повній мірі доведена наступними зібраними та дослідженими судом доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що в жовтні 2020 року до нього звернувся ОСОБА_5 з приводу ремонту автомобіля. Після того, він зробив ремонт автомобіля і зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, щоб той забирав свій автомобіль. Перед цим потерпілого попередили його знайомі, що з ним можуть не розрахуватись. Забирати автомобіль приїхали три чоловіки. Попросили його завести автомобіль, що він і зробив. Потім ОСОБА_5 сів за кермо і намагався завести автомобіль та поїхати не розрахувавшись. З метою перешкодити ОСОБА_5 втекти, потерпілий став перед машиною, обпершись руками на капот. Після цього, ОСОБА_5 завів автомобіль, включив передачу і вдарив його переднім бампером в коліно. Від зазначеного удару потерпілий ОСОБА_4 впав під машину і вдарився рукою об підлогу, а ОСОБА_5 вийшов з машини і сказав йому, щоб він піднявся, інакше обвинувачений його переїде.

На запитання учасників процесу потерпілий пояснив, що по приїзду ОСОБА_5 в гаражний кооператив, його машина була в гаражі. Гараж потерпілий відкривав сам, після чого - втрьох викотили машину: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_7 . По приїзду ОСОБА_8 , потерпілий пояснив, що ремонт автомобіля коштує 10 380 грн., а перед початком ремонту він не називав суму, оскільки не знав точного об?єму робіт і вартості деталей, які необхідно буде використати. 14.11.2020 року він подзвонив ОСОБА_5 і сказав, щоб забрав автомобіль. Намагаючись поїхати не розрахувавшись, ОСОБА_5 вдарив його бампером автомобіля по колінному суглобу лівої ноги. В цей день він не погрожував ОСОБА_5 . Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий лікувався в міській лікарні у травматолога. Матеріальної допомоги обвинувачений йому не надавав по цей час. В процесі виконання ремонтних робіт автомобіля обвинувачений дав 3400 грн. на закупівлю деталей. Всі затрати він узгоджував. Договір не укладали. Швидку допомогу викликали працівники поліції. В лікарні зробили рентген і наклали гіпс.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив суду, що 11.11.2020 року о 9 год., він приїхав в гаражний кооператив по вул. В. Пугачова в м. Кременчуці. Там вже були обвинувачений ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_4 та ще декілька чоловіків, які спілкувались з приводу ремонту автомобіля та оплати за ремонт. Декілька чоловік викотили машину вручну із гаража. Потім замовник і його товариші обходили машину, дивились і складали в машину запчастини. Два чоловіки сіли і поїхали, а ОСОБА_5 залишився і сів в автомобіль. Щоб завадити останньому поїхати без розрахунку за ремонт, потерпілий став перед бампером машини, а ОСОБА_5 в цей час здав назад метрів три і сказав «відійти з дороги», а потім наїхав і потерпілий впав. ОСОБА_4 обвинуваченого не випускав, а обвинувачений здійснив наїзд. Потерпілий повідомив, що в нього болить нога і його посадили на стілець. Всі дочекались приїзду поліції. ОСОБА_10 під`їхав після падіння. Він бачив удар бампером, після чого потерпілий впав на бік;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив суду, що 11.11.2020 року приблизно о 10 год. він приїхав до себе в гараж по вул. В. Пугачова в м. Кременчуці. ОСОБА_9 вже був там і повідомив, що треба когось загородити. Він побачив, що автомобіль обвинуваченого заведений, а ОСОБА_4 лежить під автомобілем. Обвинувачений говорив потерпілому ОСОБА_4 , «вставай або я тебе переїду».

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив суду, що в листопаді 2020 року до нього зателефонував ОСОБА_5 і попросив допомогти виштовхати машину з гаражу після ремонту, бо машина не на ходу.11.11.2020 року о 09 год. зустрілися з ОСОБА_5 на перехресті пр. Свободи та вул. Московської (В. Пугачова). За ними з ОСОБА_5 приїхала чорна машина «Дєу» і вони сіли і разом приїхали в гаражний кооператив на вул. В. Пугачова. Через хвилин 10 на своїй машині приїхав потерпілий ОСОБА_4 , відчинив гараж і свідок з обвинуваченим викотили машину на вулицю. Після цьго, обвинувачений підключив газове обладнання і завів машину. Поки машина грілася вони дивилися, як виконані роботи. Виявили, що роботи виконані не якісно і зрозуміли, що 13 000 грн. багато платити за ремонт. Попросили у потерпілого знижку, почали торгуватися. ОСОБА_5 намагався виїхати, щоб поїхати до іншого майстра оцінити роботи, щоб заплатити дійсну ціну. Машина була заблокована, попереду стояв потерпілий, потім він упав. Як впав потерпілий він свідок бачив, побачив вже лежачого потерпілого. Машина була не находу через відключення газового обладнання. Коли потерпілий ходив, обвинувачений сидів в машині за кермом. Погроз ОСОБА_5 не висловлював, а була розмова про те, що він не сплатить 13 000 грн. Потерпілий почав комусь дзвонити і говорити, що будемо розбиратись по іншому і казав, що в нього в автомобілі є рушниця.

- протоколом огляду місця події від 11.11.2020 року, схемою до протоколу та фототаблицею до нього, відповідно до якого була оглянута ділянка проїжджої частини гаражного кооперативу «Московський»;

- довідкою № 7581 КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», відповідно до якої потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження;

- висновком судово-медичної експертизи №983 від 18.11.2020 року, відповідно до якого, при судово-медичній експертизі у потерпілого ОСОБА_4 , та з урахуванням даних медичної документації, виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому шиловидного відростку правої променевої кістки з допустимим стоянням уламків; закритого перелому латерального та медіального мищелків лівої великогомілкової кістки з допустимим стоянням уламків. Дані тілесні ушкодження утворилися в один проміжок часу, від травмуючого впливу тупих, твердих предметів із розповсюджено контактуючою поверхнею, можливо в проміжок часу і за обставин на які вказує постанова слідчого і сам підекспертний, про що свідчить їх характер і локалізація і за ступенем тяжкості визначаються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Закритий перелом шиловидного відростку правої променевої кістки з допустимим стоянням уламків, враховуючи його характер і локалізацію, міг утворитися в результаті падіння тіла з положення стоячи на площину, на витягнуту праву руку, із попередньо наданим тілу прискоренням після удару в ліву ногу.

- допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_13 підтвердив наявність і тяжкість виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень та пояснив, щу потерпілого були виявлені перелом шиловидного відростку правої променевої кістки з допустимим стоянням уламків та закритий перелом латерального та медіального мищелків лівої великогомілкової кістки з допустимим стоянням уламків. Такі тілесні ушкодження не потребують оперативного втручання та накладення на кістку металоконструкцій, а лікуються зазвичай шляхом накладення гіпсової лангети. Потерпілий лікувався амбулаторно. При наявному у потерпілого переломі латерального та медіального мищелків великогомілкової кістки з допустимим стоянням уламків не виключається можливість потерпілого здійснити самостійно кілька кроків на ногах без сторонньої допомоги одразу після травми поки не виник набряк на місці перелому. Також експерт повідомив, що ним було досліджено рентген знімки лівого колінного суглобу в прямій і бічній поверхні, правої кисті руки і передпліччя в прямій і бічній проекціях, цифровий рентген знімок лівого колінного суглоба в двох проекціях прямій і бічній із описом до цих знімків та в судовому засіданні підтвердив наявність описаних у висновку переломів. На думку експерта, такі переломи з урахуванням того, що це травмування сталося від контакту з автомобілем, який тільки починає рух, а не на швидкості здійснив наїзд на потерпілого, могли утворитися при обставинах, які біли зазначені у постанові слідчого про призначення судово-медичної експертизи. Також судово-медичний експерт на запитання обвинуваченого ОСОБА_5 пояснив, що потерпілий ОСОБА_4 з?явився до нього на прийом для проведення судово-медичної експертизи у супровіді онука, пересувався на милицях, на правій верхній кінцівці потерпілого була накладена гіпсова лангета, лівій нозі від гомілково-ступеневого суглобу до верхньої третини стегна по задній поверхні також була накладена гіпсова лангета. Закритий перелом шиловидного відростку правої променевої кістки, який було виявлено на правій ріці потерпілого ОСОБА_4 , на думку судово-медичного експерта є характерним для утворення від падіння на витягнуту праву руку. Закритий перелом латерального та медіального мищелків лівої великогомілкової кістки з допустимим стоянням уламків міг утворитися при обставинах, коли потерпілий стоїть з опорою на ліву ногу при контактуванні травмуючого предмету з лівим колінним суглобом або з верхньою третиною лівої великогомілкової кістки. Таким травмуючим предметом міг бути бампер автомобіля. При цьому треба враховувати, що виявлені у потерпілого переломи, згідно обставин справи, які відомі експерту із постанови слідчого, утворилися від контакту з бампером автомобіля, який тільки розпочинав рух, а не рухався на швидкості.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.01.2021 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 показав як саме ОСОБА_5 наніс йому тілесні ушкодження бампером автомобіля;

- висновком експерта №45 від 19.01.2021 року, відповідно до якого показання потерпілого ОСОБА_4 , дані ним під час проведення слідчого експерименту від 14.01.2021 року відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при первинній судово-медичній експертизі потерпілого ОСОБА_4 ;

- протоколом проведення слідчого експеримента від 14.01.2021 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 показав як саме ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 ;

- висновком експерта №46 від 19.01.2021 року, відповідно до якого покази свідка ОСОБА_9 , дані ним під час проведення слідчого експерименту від 14.01.2021 р. відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при первинній судово-медичній експертизі потерпілого ОСОБА_4 ;

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КК України, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Так, під час судового розгляду даного кримінального провадження стороною захисту заявлялося клопотання про визнання недоустимими доказами наступні: висновків судово-медичних екпертиз № 983 від 18.11.2020 року, № 45 від 20.01.2021 року, № 46 від 20.01.2021 року, протоколів проведення слідчих експериментів з участю потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 , а також рентген-знімків № 9470 від 11.11.2020 року, цифрового рентген-знімку № 14350 від 11.11. 2020 року та довідки № 7581 КНМП «ЛІЛ» Кременчуцька» про звернення за медичною допомогою потерпілого 11.11.2020 року в 11.30 ( т. 2 а.с. 23-26).

Вказане вище клопотання обгрунтоване тим, що стороні захисту не було надано доступу до матеріалів (медичної документації), які досліджував судово-медичний експерт Харченко під час проведення судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_4 .

Проте, згідно з правовим висновком Верховного Суду, який прийнято постановою Об?єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 січня 2020 року (номер справи 754/14281/17, номер провадження 51-218кмо19), відсутність у матеріалах кримінального провадження медичних документів, на підставі яких сформовано висновок експерта, невідкриття цих документів стороні захисту на стадії виконання ст. 290 КПК не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в аспекті ст. 412 вказаного Кодексу, автоматично не тягне за собою визнання експертного дослідження недопустимим доказом й скасування на підставі п. 1 ч. 1 ст.438КПК судових рішень, якщо зазначені документи було отримано у визначеному законом порядку, і згадана сторона не клопотала про надання доступу до медичних документів або при здійсненні судового чи апеляційного провадження їй було забезпечено можливість реалізувати право на ознайомлення з такими документами.

Так, в матеріалах кримінального провадження мається позовна заява потерпілого ОСОБА_14 до якої у якості доказів позовних вимог потерпілого додані копії медичних документів, на підставі яких сформовано висновок експерта (т. 1 а.с. 65-74, 78-79, 148-145,200, 207).

28.10.2022 року в судовому засіданні судом задоволено клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 та надано йому час для ознайомлення з наявними в суді матеріалами кримінального провадження, у тому числі і з долученими до матеріалів справи медичними документами, на підставі яких сформовано висновок експерта (т. 2 а.с. 97-98, 100).

Отже, під час здійснення судового провадження, стороні захисту було забезпечено право на ознайомлення з медичними документами, на підставі яких сформовано висновок судово-медичного експерта, а тому - підстави для визнання недопустимими доказами висновку судово-медичної експертизи №983 від 18.11.2020 року та похідних від даного висновку доказів (протоколів слідчих експериментів і додаткових судово-медичних експертиз) відсутні.

Під час судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_5 надано суду та переглянуто в судовому засіданні відеозапис подій, що відбувалися безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення. Даний відеозапис обвинувачений самостійно зафільмував на власний мобільний телефон.

На вказаному відеозаписі зафільмовано той факт, що потерпілий після події сидить на стільці і підписує надані поліцейським процесуальні документи.

Оцінивши зазначений вище відеозапис, суд вважає, що зафільмовані на цьому записі події не спрстовують викладені в обвинувальному акті обставини щодо вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані та досліджені судом докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності та їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 , та вважає, що його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України, оскільки він, умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, його сімейний стан, стан здоров`я та вік.

Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Виходячи із встановлених обставин, даних про особу обвинуваченого, враховуючи його вік та стан здоров`я, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, висновок органів пробації згідно з яким, виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, так як він не становить високої небезпеки для суспільства, суд приходить до переконання про можливість його виправлення без відбування покарання, з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого суд виходить з наступного.

07.04.2021 року потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду з цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_5 , в якому просив суд стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в сумі 16106 грн.10 коп. та моральну шкоду в розмірі 25000 грн.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обґрунтування заявленої суми матеріальних збитків в частині витрат потерпілого на лікування від травм отриманих внаслідок кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілим надано світлокопії касових чеків, які свідчать про придбання ним медикаментів та продуктів харчування.

Згідно змістуст.128 КПК України, стягненню підлягають матеріальні збитки, які були завдані кримінальним правопорушенням.

Дослідивши надані потерпілим касові чеки, суд встановив, що потерпілим придбано препарат «Кальцій Д3 нікомед» на суму 345,01 грн., пігулки «Нормовен» на 251,99 грн., оплачено рентгенограму колінного суглоба на суму 300 грн.; анестизуючий розчин для ін?єкцій «Новокаїн» в ампулах, препарат для лікування паталогічних станів опорно-рухового апарату «Німедар» та медичні бинти на загальну суму 85,43 грн.; оплачено повторний рентген лівого колінного суглоба на суму 300 грн., обезболюючі препарати «Новокаїн» - 24,92 грн., «Димексид»-21,84 грн., еластичний бинт за 65,70 грн., протинабряковий препарат «Серата» - 92,90 грн., вата -3 грн., антитромбічний препарат «Кардіомагніл» -135,95 грн.

Таким чином, всього потерпілим придбано ліків, що пов?язані з лікуванням отриманих ним травм у виді закритого перелому шиловидного відростку правої променевої кістки з допустимим стоянням уламків; закритого перелому латерального та медіального мищелків лівої великогомілкової кістки з допустимим стоянням уламків, згідно наданих касових чеків, на загальну суму 1 626,74 грн.

Всі інші надані потерпілим світлокопії касових чеків свідчать про придбання медичних препаратів не пов?язаних з лікуванням травм, які були отримані потерпілим внаслідок вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також про придбання продуктів харчування, цигарок, дитячої кисломолочної продукції. Отже, такі витрати не є матеріальними збитками, які були завдані кримінальним правопорушенням.

Тому, цивільний позов ОСОБА_4 в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню на суму 1626, 74 грн. В іншій частині позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням необхідно відмовити.

Щодо вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно ч.1ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Частиною 3статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 була спричинена моральна шкода, яка полягає в моральних та душевних стражданнях, пов`язаних із отриманою травмою, в зв`язку з якими він змушений був звертатися за медичною допомогою до лікарів та порушився звичний уклад його життя.

Такі обставини свідчать про завдання потерпілому моральної шкоди в розумінні положень ст.23 ЦК України та згідно до вказаної норми матеріального права таст.1168 ЦК України заслуговує відшкодування грішми за рахунок обвинуваченого.

Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_4 , яких він зазнав внаслідок отриманої травми, конкретних обставин справи, порушення нормального укладу життя, суд знаходить можливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого в якості компенсації за заподіяну йому моральну шкоду суму в розмірі 10 000 грн., що буде еквівалентним завданим моральним стражданням.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

За таких обставин, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 8700 грн. (т. 1 а.с. 104-105, 157).

09.08.2021 року потерпілим ОСОБА_4 подано заяву про збільшення позовних вимог до позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином (т. 1 а.с. 144-157). У даній заяві потерпілий просить стягнути з обвинуваченого на його користь 33933,87 коп. матеріальної шкоди та 80 000 грн. моральної шкоди.

Вказана заява обгрунтована тим, що 22.06.2021 року потерпілий ОСОБА_4 був направлений в стаціонар хірургічного відділення при госпіталізації з діагнозом: посттравматичний артроз ІІ-ІІІ ступенів, розрив заднього рогу медіального меніску, розрив заднього рогу латерального меніску, суглобовий блок, хондромаляція ІІІ -ІV ст. суглобового хряща лівого колінного суглобу. Госпіталізований для артроскопії, проведена операція артроскопія резекція заднього рогу медіального меніску, латерального меніску, дебридмент суглобного хряща лівого колінного суглобу. Зазначає, що на проведення операції ним витрачено 17 525 грн.

Вирішуючи вказану заяву, суд виходить з такого.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір попередньо поданих вимог майнового характеру, відповідно заявленої ціни позову.

Оскільки суду не надано належних та допустимих доказів того, що необхідність проведення операції щодо артроскопії (резекція заднього рогу медіального меніску, латерального меніску, дебридмент суглобного хряща лівого колінного суглобу) перебуває у причинному зв?язку з травмами, які ОСОБА_4 отримав внаслідок вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а також не встановлено чи не травмувався потерпілий повторно за період з часу вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення (11.11.2020 року) і до моменту його госпіталізації (22.06.2021 року), суд вважає, що збільшені позовні вимоги потерпілого виходять за межі пред?явленого ОСОБА_5 обвинувачення, а тому не можуть вважатися матеріальними збитками, які були завдані кримінальним правопорушенням у розумінні ст. 128 КПК України.

За таких обставин, суд залишає без розгляду заяву потерпілого ОСОБА_4 про збільшення позовних вимог до позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1626 грн. (одна тисяча шістсот двадцять шість) грн. 74 (сімдесят чотири) коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 8700 грн.

В іншій частині позовних вимог потерпілого ОСОБА_4 відмовити.

Заяву потерпілого ОСОБА_4 про збільшення позовних вимог до позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином -залишити без розгляду.

Речовий доказ - автомобіль «Fiat Tempra» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити у користуванні ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Оксана ПАЛЬЧИК