н/п 1-кс/953/8276/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000756 від 30.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

ВСТАНОВИВ:

20.10.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000756 від 30.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, що було вилучено в ході проведених обшуків, зокрема:

17.10.2023 у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 та проведено особистий обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон iPhone 12 Pro, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою на абонентський номер НОМЕР_3 ;

- банківські банкноти ззовні схожі на долари США в сумі 10900 купюрами номіналом по 100 доларів США;

- витяг з розпорядження №1108 від 12.10.2023 на ім`я ОСОБА_5 ;

- довідка з благодійної організації «Благодійний фонд «Серця України» на ім`я ОСОБА_5 ;

- довідка з благодійної організації «Благодійний фонд «Серця України» на ім`я ОСОБА_5

17.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова проведено обшук транспортного засобу VOLKSWAGEN СС, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , у ході якого виявлено та вилучено:

- автомобіль VOLKSWAGEN СС реєстраційний номер НОМЕР_4 vin: НОМЕР_5 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 на автомобіль VOLKSWAGEN СС реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

- ключі від транспортного засобу VOLKSWAGEN.

17.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова проведено обшук квартири за місцем мешкання ОСОБА_4 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено:

- банківська картка «Monobank» № НОМЕР_7 ;

- аркуш паперу А-4 з рукописним текстом (розписка від ОСОБА_5 від 25.09.2023 р.);

- грошові кошти на загальну суму 1200 дол. США (купюри номіналом по 100 дол. США, серія PG42204242B, LB68136312A, ML47965562C, MG30465875B, PB11399833K, PG42204293B, PB27731278M, LB11398161H, PH28104512B, PF65876938J, PF65876978J, PF13590199J).

Клопотання обґрунтовано тим, що відділом розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями, СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2022 за номером 0000756, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.11.2022 до СУ ГУНП в Харківській області надійшли матеріали з УСБ України в Харківській області про те, що група осіб в умовах воєнного стану, займаються організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України під виглядом оформлення дозвільних документів на виїзд військовозобов`язаних громадян України за кордон, за грошову винагороду.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з невстановленими в ході досудового слідства особами, за грошову винагороду займаються організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України під виглядом оформлення дозвільних документів на виїзд військовозобов`язаних громадян України за кордон.

Вказані факти підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_5 , протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо- відео контроль особи, візуального спостереження у публічно доступних місцях, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, контроль за вчиненням злочину.

У подальшому 17.10.2023 у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 та проведено особистий обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено вищезазначене майно.

Крім того, на підставі ухвал слідчої судді Київського районного суду м. Харкова проведено наступні обшуки: обшук транспортного засобу VOLKSWAGEN СС, державний номерний знак НОМЕР_4 , vin: НОМЕР_5 , який належить і яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході яких було виявлено та вилучено вище перелічене майно.

Вказані речі мають значення для кримінального провадження, так як можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Майно зазначене в клопотанні належить підозрюваному ОСОБА_4 .

Вилучені речі, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Постановою слідчого від 17.10.2023 всі вищезазначені предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що тимчасово вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також містити відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, існує сукупність підстав вважати, що вищевказані предмети є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 12 КК України класифікується як особливо тяжкий злочини, за який передбачено застосування обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання відповідно ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті вищенаведених предметів.

З урахуванням викладеного, а також те, що є обґрунтовані підстави вважати, що невжиття вищезгаданого засобу забезпечення кримінального провадження стосовно вказаного майна може призвести до приховування, пошкодження, зникнення, втрати або знищення речових доказів та унеможливить забезпечення конфіскації, у разі доведення винуватості ОСОБА_4 , у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій просив клопотання задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, щодо задоволення клопотання заперечує.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, прокурора відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного

Слідчий суддя встановив, що відділом розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями, СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2022 за номером 1200756, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

17.10.2023 у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 та проведено особистий обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено зазначено у клопотанні майно.

Крім того, 17.10.2023 на підставі ухвал слідчої судді Київського районного суду м. Харкова проведено наступні обшуки: обшук транспортного засобу VOLKSWAGEN СС, державний номерний знак НОМЕР_4 , vin: НОМЕР_5 , який належить і яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході яких було виявлено та вилучено вище перелічене майно.

Постановою слідчого від 17.10.2023 всі вищезазначені предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що тимчасово вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, є доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Отже відповідно до ст. 91 КПК України вказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження. Крім того, санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за № 0000756 від 30.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, наслідки арешту, завдання кримінального провадження, а також, беручи до уваги те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, з метою збереження речових доказів, майна, що має доказове значення в даному кримінальному провадженні, та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, забезпечення конфіскації майна як виду покарання, суд вважає клопотання законним та обґрунтованим, а відтак таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, слідча суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131, 132, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000756 від 30.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучене 17.10.2023 під час проведення особистого обшуку в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_4 майно, а саме на:

- мобільний телефон iPhone 12 Pro, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою на абонентський номер НОМЕР_3 ;

- банківські банкноти ззовні схожі на долари США в сумі 10900 купюрами номіналом по 100 доларів США;

- витяг з розпорядження №1108 від 12.10.2023 на ім`я ОСОБА_5 ;

- довідка з благодійної організації «Благодійний фонд «Серця України» на ім`я ОСОБА_5 ;

- довідка з благодійної організації «Благодійний фонд «Серця України» на ім`я ОСОБА_5 .

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучене 17.10.2023 під час проведення обшуку транспортного засобу VOLKSWAGEN СС, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , майно, а саме на:

- автомобіль VOLKSWAGEN СС реєстраційний номер НОМЕР_4 vin: НОМЕР_5 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 на автомобіль VOLKSWAGEN СС реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

- ключі від транспортного засобу VOLKSWAGEN.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучене 17.10.2023 під час проведення обшуку квартири за місцем мешкання ОСОБА_4 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- банківська картка «Monobank» № НОМЕР_7 ;

- аркуш паперу А-4 з рукописним текстом (розписка від ОСОБА_5 від 25.09.2023 р.);

- грошові кошти на загальну суму 1200 дол. США (купюри номіналом по 100 дол. США, серія PG42204242B, LB68136312A, ML47965562C, MG30465875B, PB11399833K, PG42204293B, PB27731278M, LB11398161H, PH28104512B, PF65876938J, PF65876978J, PF13590199J).

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити виконання ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1