Провадження № 1-кс/201/3905/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001383 від 08.09.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на те, що в провадженні слідчого відділення ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001383 від 08.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

До ЧЧ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що 07.09.2023 вулицями Соборного району м. Дніпра рухається автомобіль "Тайота Ленд Крузер Прада 150", чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який на теперішній час перебуває на Західній Україні (ЖЕО 28297 від 07.09.23).

07.09.2023 року в період часу з 12:05 год. по 12:15 год. було проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого у гр. ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: транспортний засіб Toyota Land Cruiser Prado 150 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на транспортний засіб Toyota Land Cruiser Prado 150 д.н.з. НОМЕР_5 , чорного кольору; ключі від транспортного засобу Toyota Land Cruiser Prado 150 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , які визнано речовими доказами, оскільки перелічене майно є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального проступку та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Необхідно накладання арешту на тимчасово вилучене майно з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна та збереження речових доказів.

Прокурор надав суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі та задовольнити.

Від представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 до суду надійшла заява з проханням розглядати клопотання без його участі та відмовити в його задоволенні.

Крім того, представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 надав суду клопотання, в якому просив суд зобов`язати слідчого ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, негайно повернути вилучене майно автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , технічний паспорт та ключі від нього, законному власнику ОСОБА_4 або його представнику.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до такого висновку.

08.09.2023 до ЄРДР були внесені відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 289 КК України за № 0001383.

Прокурор просить накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001383 від 08.09.2023 року.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У наданому прокурором клопотанні відсутні відомості яким саме чином вилучене майно може зберегти на собі сліди злочину або той факт, що дане майно набуто протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також відсутні докази, що вилучений автомобіль марки Toyota модель LAND CRUISER PRADO 150, чорного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_5 має відношення до вчинення кримінального правопорушення, оскільки до клопотання не долучено будь-яких доказів вчинення будь-якого кримінального правопорушення, а отже відсутня подія злочину, крім того власник майна не повідомляв про вчинення злочину щодо нього або щодо його майна. В протоколі огляду також відсутня інформація, що вилучений автомобіль містить відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що є предметом доказування у цьому кримінальному провадженні Під час огляду в автомобіля не було нічого виявлено і вилучено.

Крім того, суд бере до уваги той факт що ОСОБА_4 не є підозрюваним в кримінальному провадженні № 0001383, а автомобіль, який було вилучено, належить йому на правовій підставі і право власності зареєстровано за ним в державних реєстрах. Майно (автомобіль, належний ОСОБА_4 ) не містить будь-яких ознак, які передбачені ст. 167 КПК України, за навності яких, може бути вирішено питання щодо накладення арешту. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Зважаючи, що прокурором в клопотанні не доведено, що існують правові підставі для накладення арешту на майно; не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 цього Кодексу; можливість спеціальної конфіскації майна, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб; клопотання слідчого є необґрунтованим та немотивованим. Тому суд вважає, що у задоволенні клопотання про накладення арешту необхідно відмовити та зобов`язати уповноважену особу ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, негайно повернути вилучене майно автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , технічний паспорт та ключі від нього, законному власнику ОСОБА_4 або його представнику - адвокату ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001383 від 08.09.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України відмовити.

Зобов`язати уповноважену особу ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, негайно повернути вилучене майно автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , технічний паспорт та ключі від нього, законному власнику ОСОБА_4 або його представнику - адвокату ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1