Справа № 509/45/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконференцзв`язку обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000851 від 22.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з вищою освітою, не працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-IX, Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України 19.02.2023 №8419, Указом Президента України від 01.05.2023 року №254/2023, затвердженим Законом України 02.05.2023 №3057-IX, Указом Президента України від 26.07.2023 №9532, затвердженим Законом України від 26.07.2023 №451, Указом Президента України від 06.11.2023 №734 від 06.11.2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

Встановлено, що 19.11.2023 року приблизно о 18 годині 35 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 з метою здійснення покупок прибув до приміщення магазину «Епіцентр», який належить ТОВ «Епіцентр-К», що розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, село Лиманка, вулиця Полковника Гуляєва, 99, де у останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи у торговому приміщенні магазину, впевнившись в тому, що його дії ні ким не будуть помічені та його злочинним намірам ніхто не зможе перешкодити, з торгового стелажу, таємно викрав наступні товари, а саме: ніжки меблеві (арт. 40408531) у кількості 5 одиниць, вартістю 52 гривні 00 копійки, на загальну суму 260 гривень 00 копійок, без ПДВ; ніжки меблеві (арт. 40408584) у кількості 5 одиниць, вартістю 69 гривень 00 копійок, на загальну суму 345 гривень 00 копійок, без ПДВ: зубочистки бамбукові (арт. 51401311) «Помічниця 400 шт.» у кількості 1 одиниці вартістю 47 гривень 50 копійок, без ПДВ, які сховав до кишень джинсів.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 , переконавшись в тому, що його дії залишаються непоміченими для оточуючих та його злочинному умислу ніхто не зможе перешкодити, взявши зазначений товар з полиці та cховав у кишені джинсів, після чого покинув магазин, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Епіцентр-К» матеріальну шкоду на загальну суму 543 гривні 75 копійок.

Крім того, повторно 21.11.2023 року обвинувачений ОСОБА_4 , з метою здійснення покупок прибув до приміщення магазину «Епіцентр», який належить ТОВ «Епіцентр-К», що розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, село Лиманка, вулиця Полковника Гуляева, 99, де у останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Достовірно знаючи про те, що в відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-IX, Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України 19.02.2023 №8419, Указом Президента України від 01.05.2023 року №254/2023, затвердженим Законом України 02.05.2023 №3057-IX, Указом Президента України від 26.07.2023 №9532, затвердженим Законом України від 26.07.2023 №451, Указом Президента України від 06.11.2023 №734 від 06.11.2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, обвинувачений ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи у торговому приміщенні магазину, впевнившись в тому, що його дії ні ким не будуть помічені та його злочинним намірам ніхто не зможе перешкодити, з торгового стелажу, повторно, таємно викрав наступні товари, а саме: ватні пафи «Білоснижка» ( арт.51328333) у кількості 1 одиниці вартістю 84 гривні 00 копійок без ПДВ; ватні палички «Аура» (арт. 51309228) у кількості 1 одиниці, вартістю 37 гривень 70 копійок, без ПДВ; засіб для прочистки труб «Bagi Потхан» (арт.50719900), у кількості 1 одиниці, вартістю 91 гривня 20 копійок, без ПДВ; білизну в таблетці «Mister Lemon» (арт. 50717345) у кількості 1 одиниці, вартістю 32 гривні 25 копійок; зубну пасту «Лакалут актив» (арт. 51334943), у кількості 1 одиниці, вартістю 98 гривень 02 копійки, без ПДВ; лупу пластикову (арт.51555769) у кількості 1 одиниці вартістю 49 гривень 00 копійок, без ПДВ; двосторонню прозору акрилову стрічку «HPX Maxpower» (арт. 40731642) у кількості 1 одиниці, вартістю 145 гривень 60 копійок, лещата настільні поворотні «Vorel 36650» ( арт. 20650168) у кількості 1 одиниці, вартістю 1189 гривень 00 копійок, які сховав та прикрив курткою.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи в магазині «Епіцентр», маючи намір залишити місце скоєння злочину, щоб розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, подолав касову зону без оплати вартості зазначеного товару та попрямував до виходу з магазину. Але при виході з магазину був затриманий біля виходу з магазину працівниками охорони магазину «Епіцентр» і довести свій злочинний умисел до кінця не зміг по причинам які від нього не залежали.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 за першим епізодом кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за другим епізодом кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Ухвалою судді від 04 січня 2024 року призначено підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту в даному кримінальному провадженні.

12 січня 2024 року між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також й того що ОСОБА_4 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, його вік (57 років), наявність в нього на утриманні окрім жінки-інваліда ще й неповнолітньої дитини, відсутність претензій з боку потерпілої особи, сторониузгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України за ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн.,та за ч.4 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 25500,00 грн. В силу ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 25500,00 грн.

Прокурор в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості від 24.01.2023 року.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, підтрвердив законність данної угоди та добровільність її укладення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд затвердити досягнуту між ним та прокурором ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості, за участю захисника ОСОБА_5 , запевнивши про добровільність укладення угоди та про можливість виконання нею призначеного покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Поданий цивільний позов ТОВ "Епіцентр К" до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, просить залишити без розгляду у в`язку з тим, що матеріальний збиток ОСОБА_4 компенсований.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та наявність на утриманні дружини, яка є інвалідом третьої групи. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Представник потерпілого ОСОБА_7 подав заяву, якою надав свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості в даному кримінальному провадженні.

Також судом встановлено та перевірено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 12.01.2024 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу та призначити за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покаранняв у виді штрафу у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов у справі слід залишити без розгляду з урахуванням відшкодування завданої шкоди та поданої заяви представника потерпілого про залишення уцивільного позову без розгялду.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався, підстав для обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 від 12 січня 2023 року в кримінальному провадженні №0000851 від 22.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості, призначити ОСОБА_4 узгоджені сторонами вид та міру покарання:

- за ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі одна тисяча п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

В силу ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі одна тисяча п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Цивільний позов ТОВ "Епіцентр К" до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили:

- DVD-диски з відеозаписами з камер відеоспостереження, що розташовані у приміщенні гіпермаркету "Епіцентр", за адресою: Одеська область, Одеський район, проспект Полковника Гуляєва, 99, та які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - надалі зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1