Справа № 289/2893/23
Номер провадження 1-кп/289/213/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2023 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000130, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2023, по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишевичі, Радомишльського району, Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, на утриманні нікого не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-

-21.11.2019 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

-10.09.2020 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-23.06.2021 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

-16.06.2023 на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 08.06.2023 звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 2 дні;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , будучи раніше судимим за умисні кримінальні правопорушення та будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання, на шлях виправлення не став і вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

13 листопада 2023 року близько 08 години 30 хвилин по вул. В. Глубокова в с. Вишевичі, Житомирського району, Житомирської області між присутніми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, відбулась сварка, в ході якої у ОСОБА_2 виник раптовий протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його наслідки, ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_3 та наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя, в область носа, заподіявши останньому тілесне ушкодження у вигляді синця та садна на обличчі (на спинці носа), яке відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Умисні дії ОСОБА_2 знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді отримання потерпілим ОСОБА_3 легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, стороною обвинувачення дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 у заяві від 27.11.2023, яка підписана останнім та його захисником ОСОБА_4 , зазначив, що він беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами його вчинення та надав згоду на розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

З поданої потерпілим заяви, вбачається, що останній не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.

З огляду на позицію учасників судового провадження, враховуючи положення ст. ст. 381-382 КПК України, суд дійшов висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду цього обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.

Дослідивши докази, надані органом досудового розслідування на підтвердження викладених вище обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_2 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження ОСОБА_3 .

Призначаючи покарання, суд враховує особу винного, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, та наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому, а саме рецидив кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді 120 годин громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_2 вчинив вищевказаний злочин, будучи на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомир від 08.06.2023 умовно-достроково звільненим від відбування покарання на 1 рік 3 місяці 2 дні.

У відповідності до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Окрім того, як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута части на покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (статті 81, 107 КК).

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений вчинив інкримінований йому злочин, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання за попереднім вироком, ОСОБА_2 на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом складання невідбутих покарань за попереднім вироком, до покарання у виді 120 годин громадських робіт, що відповідає 15 дням позбавлення волі, слід повністю приєднати невідбуте покарання у виді 1 року 3 місяців 2 днів позбавлення волі.

Відтак, остаточне покарання ОСОБА_2 , за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, слід визначити у виді 1 року 3 місяців 17 днів позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 120 годин громадських робіт.

На підставі статей 71 та 72 КК України до покарання призначеного за цим вироком суду у виді 120 годин громадських робіт, що відповідає 15 дням позбавлення волі, ОСОБА_2 повністю приєднати невідбуте ним покарання, призначене вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 23.06.2021 у виді 1 року 3 місяців 2 днів позбавлення волі, призначивши йому за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців 17 (сімнадцяти) днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня виконання даного вироку.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1