Номер провадження по справі 1-кп/387/96/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000392, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 серпня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта вища, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, на момент вичнення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді командира 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 107 механізованого батальону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ( в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_4

обвинуваченого ( в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу самовільно залишив місце служби без поважних причин, в умовах воєнного стану за таких обставин.

ОСОБА_3 на виконання Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 та у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, будучи резервістом 09.04.2022 був призваний на військову службу за мобілізацією на період воєнного стану та направлений ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №87 від 10.04.2022 молодшого лейтенанта ОСОБА_3 призначено на посаду слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації, зараховано до списків слухачів академії та поставлено на всі види забезпечення.

В подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 №127 від 14.05.2022 ( по стройовій частині) ОСОБА_3 було допущено до тимчасового виконання посади за вакантною посадою командира 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 107 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 та на підставі цього ж наказу вважається, що 14.05.2022 він посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою .

На підставі наказу командира корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України №106 від 18.05.2022, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №131 від 18.05.2022 ( по стройовій частині) молодшого лейтенанта ОСОБА_3 призначено на посаду командира 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 107 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервісти під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини ( військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак з 10.04.2022, тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків слухачів ІНФОРМАЦІЯ_3 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку-проходження військової служби.

Згідно зі ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію ( крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президетном України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно з п.п.1,2,3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи ( занять) протягом робочого ( навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком ( розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запроваджений в Україні воєнний стан та порядок проходження військової служби молодшому лейтенанту ОСОБА_3 достеменно було відомо і до самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, молодший лейтенант ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст.17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати обов`язки за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Отже молодший лейтенант ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді командира 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 107 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , 21.06.2022 близько 11 години 00 хвилин, діяв умисно, всупереч вищезазначених вимог закону, усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання щоб тимчасово ухилитися від виконання обов`язків в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби, а саме - ротний опорний пункт 2 механізованої роти 107 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 неподалік АДРЕСА_3 та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби до 07.12.2022.

Молодший лейтенант ОСОБА_3 07.12.2022 добровільно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві та заявив про себе як про дійсного військовослужбовця військової служби за мобілізацією та вчинене ним кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та надав показання, що на даний час працює неофіційно у м. Умань. Зранку 21.06.2022 перебуваючи за місцем дислокації військової частини неподалік АДРЕСА_4 він відвіз автомобілем знайомого хлопця у м.Кривий Ріг та після цього поїхав до м. Умань де і по теперішній час перебуває. Під час залишення служби дозволу у командування військової частини не отримував, а так як йому було страшно на війні і він розумів, що може також підставити своїх товаришів по службі тому і покинув місце дислокації військової частини. В подальшому він самостійно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань. У вчиненому обвинувачений розкаюється та планує повернутися на військову службу.

Прокурор та обвинувачений просили досліджувати докази в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України. В судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового розгляду, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, якщо суд визнає недоцільним дослідження доказів у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Переконавшись у добровільній позиції учасників кримінального провадження, суд у порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України допитав обвинуваченого, дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки фактичні обставини сторонами не оспорювалися.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку про наявність складу вчинення обвинуваченим злочину, а вина ОСОБА_3 у самовільно залишені місця служби без поважних причин, вчиненому військовослужбовцем ( крім строкової служби) в умовах воєнного стану - доведена повністю. Його дії судом кваліфікуються за ч. 5 ст.407 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу ОСОБА_3 , обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_3 вчинив злочин, який відноситься до класифікації тяжких, по місцю проживання характеризується посередньо, не одружений, щиро розкаявся, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Крім того суд враховує відомості досудової доповіді відносно особи обвинуваченого, а саме ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Ймовірність виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі на певний строк не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб.

Обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття обвинуваченого, бажання продовжувати службу в ЗСУ та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання в межах висунутого обвинувачення, які передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, військовослужбовець, активно сприяв розкриттю злочину, бажає продовжувати службу, тобто ставлення винного до вчиненого, і конкретні обставини справи, суд вважає можливим при призначенні покарання ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 407 КК України застосувати ст. 69 КК України.

При цьому суд зазначає, що 27 січня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» № 2839-IX від 13.12.2022 (далі Закон № 2839-IX).

Законом № 2839-IX внесені зміни до ст. 69 КК України, якими встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403,405,407,408,429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною другою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Стаття 69 КК України (що діяла на час вчинення кримінального правопорушення) передбачала можливість застосування її до засуджених за кримінальне правопорушення, передбачене статтею 407 КК України, вчиненого в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Отже, суд застосовує статтю 69 КК України в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

З урахуванням викладеного та позиції прокурора, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, військовослужбовець, активно сприяв розкриттю злочину, бажає продовжувати службу та може принести дієву користь державі та суспільству, його ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання за ч.5 ст.407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, а саме призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні.

Призначене покарання у такий спосіб, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 17, 100, 124, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст. 62, ст. 63 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (зі змінами та доповненнями внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, Протоколом № 14 від 13.05.2004 року), суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст. 407 КК України (у редакції Закону, яка діяла на момент вчинення злочину) та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 62 КК України, замінити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 407 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1