Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8484/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Київ

в складі

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

та його захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:

В провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому слід призначити судовий розгляд.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив повернути обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, не містить конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, відсутні достовірні відомості про потерпілих, а також зазначає про невірну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 .

Також від захисника адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вказує, що 26.04.2023 року, а в подальшому 31.05.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 190 КК України. Відсутні процесуальні документи, які підтверджують факт продовження строку досудового розслідування, цей перелік в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також постанова про зупинення кримінального провадження. Вказує, що обвинувальний акт направлено поза межами строку досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника.

Прокурор заперечив щодо повернення обвинувального акта, вказав, що в обвинувальному акті вказано фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень та спосіб їх скоєння. Прокурор керуючись ст. 337 КПК України може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитись від підтримання. Вказане право виникає після дослідження доказів та фактичних обставин. Згідно ст. 314 КПК України повернення обвинувально акта є не формальною невідповідністю вимогам закону, а наявність таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України заперечує, надав копії повідомлень про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів, протоколів про надання доступу до матеріалів досудового розслідування обвинуваченому та захисту та розписку про завершення досудового розслідування, з яких вбачається що 21.07.2023 року сторона захисту в повному обсязі ознайомилась з матеріалами кримінального провадження, тому обвинувальний акт скерований 21.07.2023 року в межах строку досудового розслідування.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

У відповідності з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно із ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності форми чи змісту такого обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.

Згідно із висновком, викладеним у постанові Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Питання про відповідність викладення матеріалу в обвинувальному акті, власне фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин чи досліджувати обставини кримінального провадження або докази на їх підтвердження чи спростування.

Кримінальне провадження підсудне Подільському районному суді м. Києва.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для його повернення відсутні.

Так, обвинувальний акт скеровано до суду 21.07.2023 року. Згідно досліджених судом протоколів про надання доступу до матеріалів досудового розслідування сторона захисту в повному обсязі ознайомилась з матеріалами кримінального провадження 21.07.2023 року, тому підстав для закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України немає.

Підстави для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження, відсутні.

Наведене дає можливість призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Окрім того потерпілими подано цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, тому суд приймає їх до розгляду в межах даного кримінального провадження.

Також від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . Зазначив, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити, застосувати запобіжний захід,не пов`язаний з триманням під вартою. Захисник звертає увагу на практику ЄСПЛ та недоведеність зазначених прокурором ризиків.

Так, ОСОБА_4 є неодруженим, має місце проживання в м. Полтава, офіційно не працевлаштований, не судимий.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого тощо (ст. 178 КПК України).

Також суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, в якому обвинувачується та дані про його особу.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій, тому суд визнає доведеним існування ризику переховування від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім того суд звертає увагу на кількість потерпілих по справі та ряд цивільних позовів, поданих потерпілими до ОСОБА_4 та тяжкість кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , вік, майновий та сімейний стан, обставини кримінального правопорушення, а також те, що розмір застави повинен достатнью мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, вважає визначити розмір застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, є достатнім та співмірним, і таким, що не суперечить положенням КПК України.

У разі внесення застави обвинуваченим ОСОБА_4 на нього покладаються обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту та закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000578 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, який провести одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва, за адресою : м. Київ, вулиця Хорива, 21 о 13 год. 30 хв. 05.02.2024 року.

Судовий розгляд проводити за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілих.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів по 28 березня 2024 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста грн. 00 коп.), у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 28 березня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено і оголошено об 11 год. 00 хв. 31.01.2024 року

СуддяОСОБА_1