Справа №135/1045/23
Провадження № 1-кп/135/108/23
ВИРОК

іменем України

11.10.2023 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 03.07.2023 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитренки Гайсинського району Вінницької області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, непрацюючого, неодруженого, що зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.12.2022 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2023 року близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_4 , проходячи біля будинку №8/2 по вул. Процишина у м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, та зайшовши до першого під`їзду вказаного будинку, на підлозі біля сходів помітив дві таблетки білого кольору, які згідно висновку експерта №СЕ-19/102-23/12331-НЗПРАП від 12.07.2023 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон, загальною масою 0,043 г, які забрав собі, помістивши до лівої зовнішньої кишені шортів, в які був одягнений і таким чином незаконно придбав без мети збуту наркотичний засіб метадон та незаконно зберігав при собі для власного вживання. 03.07.2023 по вул. Наконечного в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_4 затримано в порядку ст.298-2 КПК України.

Суд вважає обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині за ч.2 ст.309 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що не оспорює обставини вчинення правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що 03 липня 2023 року зранку проходячи біля будинку АДРЕСА_2 , зайшов до під`їзду у зв`язку з тим, що світило сонце і він не міг бачити екран свого мобільного телефону для того, щоб набрати текст. В приміщенні під`їзду на підлозі він побачив дві таблетки в блістері. За зовнішнім виглядом він зрозумів, що це таблетки метадону, оскільки у зв`язку з наркотичною залежністю він проходить замісну терапію і приймає цей препарат. Піднявши з підлоги таблетки метадону, він вийняв їх з упаковки і

поклав собі до кишені шортів. Планував у подальшому підійти до колонки і випити таблетки. Після цього він вийшов з під`їзду, де його зупинили працівники поліції, яким він видав таблетки метадону.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 , та інші учасники кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами та має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Виходячи з приписів ст.12 КК України, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2ст.309 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

ОбвинуваченийОСОБА_4 раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, не працевлаштований, на обліку як безробітний не перебуває, неодружений, дітей на утриманні не має, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а перебуває на обліку у нарколога, з 18.06.2021 року знаходиться на програмі замісної, підтримуючої терапії.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченими ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи в сукупності обставини справи, характер, тяжкість та суспільну небезпеку вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання, зокрема, законності його призначення, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, є покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.2 ст.309 КК України, і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення злочину в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення в період звільнення від відбування покарання з випробуванням, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та неефективність застосування до нього норми ст.75 КК України як заходу кримінально-правового впливу з метою попередження вчинення ним нових злочинів.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.12.2022 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, суд приходить до переконання, що

остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити згідно ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124, 126 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення судових експертів для проведення судової експертизи №СЕ-19/102-23/12331-НЗПРАП від 12.07.2023 року у розмірі 2390 гривень.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області №135/852/23 (провадження №1-кс/135/209/23) від 05.07.2023 року.

Питання про долю речових доказів у даній кримінальній справі слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_4 за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.12.2022 року у виді 1 року обмеження волі, і остаточно призначити покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення судових експертів для проведення судової експертизи №СЕ-19/102-23/12331-НЗПРАП від 12.07.2023 року у розмірі 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області №135/852/23 (провадження №1-кс/135/209/23) від 05.07.2023 року.

Речові докази у кримінальному провадженні: наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,043 г, що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області (квитанція №510 від 14.07.2023 року) знищити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області ОСОБА_1