Провадження № 1-кс/686/9902/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали за скаргою захисника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на постанову слідчого від 13 листопада 2023 року, у кримінальному провадженні №0000209,

встановив:

Захисник ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 13.11.2023 року про відмову в задоволенні клопотання захисника у кримінальному провадженні №0000209. Зі змісту скарги вбачається, що 10.11.2023 р. захисником ОСОБА_3 , в рамках вказаного кримінального провадження, в порядку ст.220 КПК України, було заявлено клопотання про допит в якості свідків: працівників Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (з приводу інформації, що міститься у відповіді на адвокатський запит з Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 14.09.2023 за вих. № 3806/1/06- 01/02.2//12-1468/10-23, зокрема, стосовно відомостей про встановлений порядок виміру товщини шару литих емульсійно-мінеральних сумішей (далі - ЛЕМС) після його нанесення на дорожній одяг та методу вимірювань товщини шарів зносу, згідно вимог ДБН В.2.3-4:2015 Автомобільні дороги. Частина І. Проектування. Частина II. Будівництво та Настанови з влаштування захисних шарів зносу покриття дорожнього одягу автомобільних доріг ДСТУ-Н Б В.2.3-38:2016 та чи передбачено порядок виміру товщини шару ЛЕМС після його нанесення на дорожній одяг та чи регламентовано метод вимірювання товщини шарів зносу. Відповідно до пункту 5.2.2 ДСТУ-Н Б В.2.3-38:2016 «Настанова з влаштування захисних шарів зносу покриття дорожнього одягу автомобільних доріг» шари зносу зі скількох шарів та якою товщиною вони можуть складатись. Відповідно до пункту 5.2.3 зазначеного стандарту чому дорівнює товщина шару зносу. Як визначають товщину влаштованого шару зносу з ЛЕМС , за розміром якої фракції фракції); працівника Державного підприємства «Державний дорожній науково-дослідний інститут імені М.П. Шульгіна» ОСОБА_8 (з приводу інформації, що міститься у відповіді на адвокатський запит з Державного підприємства «Державний дорожній науково-дослідний інститут імені М.П. Шульгіна» від 13.09.2023 (вих. 19.2-10-998), відповідно до пункту 5.2.2 ДСТУ-Н Б В.2.3-38:2016 «Настанова з влаштування захисних шарів зносу покриття дорожнього одягу автомобільних доріг» зі скількох шарів та якою товщиною можуть складатись шари зносу, відповідно до пункту 5.2.3 зазначеного стандарту, чому дорівнюють товщини шару зносу, чи входять вони у склад мінерального заповнювача. Як визначають, товщину влаштованого шару зносу з ЛЕМС, за розміром якої фракції. Як може бути визначений обсяг використаних матеріалів для влаштування шару зносу з литих емульсійно-мінеральних сумішей під час виконання робіт (де це фіксується) та яким чином визначається. Після влаштування шару зносу з литої емульсійно-мінеральної суміші чи можна визначити обсяг використання матеріалів, у тому числі відбиранням кернів). Однак, 13.11.2023 р. вказаний слідчий виніс постанову, якою безпідставно відмовив задоволенні вищеозначеного клопотання сторони захисту, і ця постанова слідчого, всупереч вимог ст.ст.110, 220 КПК України, є невмотивованою та необґрунтованою. Тому, у скарзі захисник ОСОБА_3 просить: скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області від 13.11.2023 р. про відмову в задоволенні клопотання про допит свідків; зобов`язати вказаного або іншого слідчого групи слідчих, у кримінальному провадженні №0000209, провести слідчі дії - допити в якості свідків осіб, вказаних в прохальній частині клопотання від 10.11.2023 р. (працівників Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , працівника Державного підприємства «Державний дорожній науково-дослідний інститут імені М.П. Шульгіна» ОСОБА_8 ).

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, що, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Захисник ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали вимоги скарги, яку просили задовольнити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження № 0000209, приходжу до наступних висновків.

Положеннями частини 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зокрема й слідчого, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000209, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених.5 ст.191, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367 КК України.

10.11.2023 р. захисник ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , звернулась до старшого слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 , у рамках вказаного кримінального провадження, із клопотанням про проведення слідчих дій, зокрема, у клопотанні просила: провести у кримінальному провадженні допити свідків, у тому числі за участю особи, яка ініціювала слідчу дію, та (або) її захисника, а саме: працівників Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; працівника Державного підприємства «Державний дорожній науково-дослідний інститут імені М.П. Шульгіна» ОСОБА_9 .

За результатом розгляду цього клопотання захисника ОСОБА_3 , старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 , постановою від 13.11.2023 р., було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання захисника. Постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання захисника, зокрема щодо відмови у допиті в якості свідків працівників Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та працівника Державного підприємства «Державний дорожній науково-дослідний інститут імені М.П. Шульгіна» ОСОБА_8 , окрім іншого, вмотивована тим, що з листів Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України та Державного підприємства «Державний дорожній науково-дослідний інститут імені М.П. Шульгіна» вбачається, що вимогами ДБН В.2.3.-4:2015 Автомобільні дороги. Частина 1. Проектування. Частина 2. Будівництво та Настанови з влаштування захисних шарів зносу покриття дорожнього одягу автомобільних доріг ДСТУ-Н Б В.2.2.-38:2016 не передбачено порядок виміру товщини шару ЛЕМС після його нанесення на дорожній одяг та не регламентовано методу вимірювання товщини шарів зносу. Відповідно до пункту 5.2.2. ДСТУ-Н Б В.2.3.-38:2016 «Настанова з влаштування захисних шарів зносу покриття дорожнього одягу автомобільних доріг» шари зносу можуть складатися з одного шару товщиною до 10 мм. або з двох шарів сумарною товщиною 25 мм. Відповідно до пункту 5.2.3. зазначеного стандарту, товщина шару зносу дорівнює висоті щебінки найкрупнішої фракції, що входить у склад мінерального заповнювача. Отже товщину влаштованого шару зносу з ЛЕМС визначають лише за розміром найбільшої фракції. Обсяг використаних матеріалів для влаштування шару зносу з ЛЕМС може бути визначений під час виконання робіт за витратою кожного із складників суміші окремо або за різницею маси машини для влаштування шару зносу до та після укладання ЛЕМС. Після влаштування шару зносу ЛЕМС визначити обсяги використання матеріалів неможливо, у тому числі відбирання кернів. Крім цього, при проведенні судових будівельно-технічних експертиз, судовим експертом враховувались нормативні акти, серед яких ДБН В.2.3.-4:2015 Автомобільні дороги. Частина 1. Проектування. Частина 2. Будівництво та ДСТУ-Н Б В.2.2.-38:2016. Настанова з влаштування захисних шарів зносу покриття дорожнього одягу автомобільних доріг. Крім цього, у висновках експерта зазначено, що вимір товщини шару ЛЕМС проводився аналогічно, як і для асфальтобетонну згідно із ДСТУ Б В.2.7-319:2016, через відсутність регламентованого методу вимірювань товщини шарів зносу. З рахуванням того, що працівники Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України ОСОБА_10 і ОСОБА_7 , а також працівник Державного підприємства «Державний дорожній науково-дослідний інститут імені М.П. Шульгіна» ОСОБА_11 у листах лише вказали норми, які передбачені ДБН В.2.3.-4:2015 Автомобільні дороги. Частина 1. Проектування. Частина 2. Будівництво та ДСТУ-Н Б В.2.2.-38:2016 Настанови з влаштування захисних шарів зносу покриття дорожнього одягу автомобільних доріг, які і так були враховані судовим експертом під час виконання експертиз, слідчий в оскаржуваній постанові, з посиланням на ст.ст.65, 91 КПК України, зазначив, що не вбачає підстав для допиту вказаних осіб, оскільки ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 не можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а тому вони не являються свідками у кримінальному провадженні.

Процесуальні рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймаються у формі постанови, яка за змістом та послідовністю викладу, повинна відповідати вимогам ч.5 ст.110 КПК України і зокрема, мотивувальна частина постанови має містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Даючи оцінку рішенню слідчого вважаю за необхідне звернути увагу на наступне. Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень ст.223 КПК України, слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Аналіз змісту положень ст.ст.9, 223 КПК України свідчить, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності кримінального провадження (ст.22 КПК України), положення кримінально-процесуального закону надають стороні кримінального провадження право ініціювати певні слідчі дії, з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони захисту визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети, задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого, з огляду на результативність слідчої дії, визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження. Отже, процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

З огляду на те, що подане захисником ОСОБА_3 клопотання від 10.11.2023 р. не містило достатнього обґрунтування доцільності проведення допитів в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 (не було наведено у цьому клопотанні обставин, з передбачених ст.91 КПК України, які мала намір встановити захисник і які б була змога встановити шляхом допиту вказаних осіб), доводи слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, є цілком обґрунтованими і відповідають принципу пропорційності організації досудового розслідування. На думку слідчого судді, у постанові слідчого від 13.11.2023 р. є виклад достатніх та обґрунтованих мотивів для відмови у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 щодо необхідності проведення у кримінальному провадженні №0000209 слідчих дій (допитів вищевказаних осіб).

Також, слід зауважити, що з урахуванням положень ч.ч.1, 2 ст.22, ч.3 ст.93, ч.8 ст.95 КПК України, відмова слідчого у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 , не позбавляє останню можливості самостійно збирати докази, в тому числі й отримувати від певних осіб письмові пояснення, а в подальшому, у випадку встановлення, що цим особам дійсно відомі будь-які обставини, які б підлягали доказуванню під час кримінального провадження, повторно ініціювати перед представником сторони обвинувачення проведення слідчих дій або ж ініціювати допит свідків безпосередньої в судовому засіданні. Отже, відмова слідчого у проведенні допитів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням обставин кримінального провадження, в даному випадку не є обмеженням законних прав та інтересів сторони захисту, оскільки внаслідок такої відмови показання свідків не втрачають ознак доказу і можуть бути використані пізніше, в тому числі і за повторним клопотанням захисника. Винесена старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 13.11.2023 р. постанова про відмову у задоволенні вищеозначеного, поданого захисником ОСОБА_3 , клопотання від 10.11.2023 р., є вмотивованою, обґрунтованою та відповідає вимогам ст.ст. 93, 110, 220 КПК України. Висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження № 0000209, а тому відсутні підстави для скасування означеної постанови слідчого, в зв`язку з чим, на даній стадії досудового розслідування, слід відмовити у задоволенні поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 захисником ОСОБА_3 скарги.

В своїй скарзі захисник ОСОБА_3 також просить зобов`язати вищезазначеного слідчого провести у кримінальному провадженні № 0000209 слідчі дії - допити в якості слідків осіб, вказаних в прохальній частині клопотання від 10.11.2023 р. (працівників Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , працівника Державного підприємства «Державний дорожній науково-дослідний інститут імені М.П. Шульгіна» ОСОБА_8 ). Однак, відповідно до вимог ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Повноважень слідчого судді, в ході розгляду скарги в порядку ст.303 КПК України, на зобов`язання слідчого приймати певні процесуальні рішення, за результатом розгляду поданого захисником клопотання про проведення у кримінальному провадженні певних слідчих дій, чинний КПК України не містить, а навпаки, в даному випадку, забороняє втручатись у процесуальну діяльність слідчого, в зв`язку з чим подана ОСОБА_3 скарга, в частині вимоги, яка є похідною від основної вимоги скарги, щодо зобов`язання слідчого допитати в якості свідків вищеозначених осіб, про яких йдеться у клопотанні захисника ОСОБА_3 , задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, а також те, що в ході розгляду скарги захисника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , не знайшли підтвердження факти порушення слідчим вимог КПК України при прийнятті оскаржуваного рішення, підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею немає.

Керуючись ст.ст. 110, 303-307, 309, 372 КПК України, -

постановив:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 13.11.2023 року, у кримінальному провадженні №0000209, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя