Провадження № 1-кп/201/975/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001602 від 18.10.2023 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ангарськ Іркутської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 01.12.2011 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190, ст. 76 КК України до обмеження волі строком 1 рік, від відбування якого звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з річним іспитовим строком;

- 16.02.2012 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, від відбування якого звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з річним іспитовим строком;

- 06.12.2013 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 125 КК України до обмеження волі строком 1 рік, від відбування якого звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з річним іспитовим строком;

- 29.01.2016 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 1 рік, від відбування якого звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з річним іспитовим строком;

- 31.01.2019 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком 4 роки, звільнився 02.12.2022 по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене і визнане судом доведеним

24.02.2022 указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, в останнє Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01 травня 2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 18.08.2023 строком на 90 діб.

14.10.2023 приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи біля буд №2 по пров. Добровольців, в м. Дніпро, побачив на лавці раніше знайомого потерпілого ОСОБА_6 , в якого в лівій кишені одягнутої на ньому куртки знаходився мобільний телефон марки Xiomi Redmi Note 11S 6/128GB Gray, який він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та в вказаний час, відразу реалізовуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, в умовах воєнного стану, підсів до потерпілого ОСОБА_6 на лавку з лівої сторони та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, так як потерпілий ОСОБА_6 відволікся на іншого співбесідника, взяв з лівої кишені куртки одягнутої на потерпілому ОСОБА_6 , мобільний телефон марки Xiomi Redmi Note 11S 6/128GB Gray, вартістю 7932 грн, 12 коп, та поклав до правої кишені одягнутої на ньому безрукавки.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, утримуючи при собі викрадений телефон марки Xiomi Redmi Note 11S 6/128GB Gray, вартістю 7932 грн, 12 коп, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 7932 грн 12 коп.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

2.Позиція обвинуваченого

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати. Повідомив, що викрадений телефон він продав випадковому перехожому за 300 грн. Пообіцяв відшкодувати потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 8500 грн протягом одного тижня.

3.Позиція потерпілого

Потерпілий ОСОБА_6 суду повідомив наступне. 14 жовтня 2023 я сидів на лавочці по АДРЕСА_3 , і чекав на знайомого, в цей момент підійшли до мене ОСОБА_3 і його знайомий ОСОБА_7 . Привітались зі мною, попросили дати цигарку. Я раніше знав ОСОБА_8 . ОСОБА_3 сів зліва від мене, а ОСОБА_8 стояв напроти мене. Між нами відбулася розмова. Далі я встав, підійшов до автомобіля і в цей час ОСОБА_3 і ОСОБА_8 теж пішли від мене у двір. Мій знайомий затримувався і я вирішив йому зателефонувати, але телефону у мене вже не було. Я зрозумів, що його у мене викрали. Він був марки Xiomi Redmi Note 11S 6/128GB Gray. До мене підійшов мій знайомий, який сказав, що телефон у мене викрали саме ті хлопці, які були біля мене, тобто ОСОБА_3 і ОСОБА_8 . Далі я обійшов всі прилеглі ломбарди, де мені сказали, що ОСОБА_3 приносив мій телефон, але його представник ломбарду не прийняв, оскільки ОСОБА_3 не зміг його розблокувати. Телефон він мені так і не повернув. Пообіцяв, що його вартість відшкодує. Я маю до нього матеріальні претензії в розмірі вартості нового телефону такої ж самої моделі, що становить 8500,00 грн. Прошу призначити покарання, яке не пов`язане із реальним позбавленням волі, для того, щоб ОСОБА_3 зміг відшкодувати мені завдану шкоду.

4. Докази, які досліджені судом

Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачений не заперечив.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності його позицій немає.

Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, суд обмежився допитом потерпілого, обвинуваченого і дослідив документи, які характеризують його особу.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

5.Висновок суду про винуватість обвинуваченого

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вірно.

6.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Загальні положення

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудним у розумінні ст. 19 КК України.

При призначенні покарання, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки, що проявилось в осуді вчиненого.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, не встановлено.

Призначення покарання

Призначаючи покарання суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості вчиненого злочину, останній віднесено до категорії тяжкого злочину.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, стать та вік, неперебування на обліку у лікарів нарколога і психіатра, рівень культури та освіти, соціально-психологічні риси, негативну характеристику з місця мешкання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з усіх обставин справи, думки прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, потерпілого, який просив призначити покарання, яке не пов`язане із реальним позбавленням волі, наслідків вчиненого злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, а тому вважає, що обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

7.Вирішення цивільного позову

У даному кримінальному провадженні потерпілим до обвинуваченого цивільного позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином, не пред`явлено.

8.Вирішення питання про долю речових доказів

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

9.Інші рішення, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався. Клопотань про його застосування не надходило, а тому враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України і призначене судом покарання, суд не вбачає підстав для його застосування.

Процесуальні витрати в розмірі 200,00 грн, у зв`язку із проведенням судової експертизи, слід стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_9 витрати на проведення судової експертизи 200,00 грн.

Запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази:

- копії чотирьох документів, підтверджуючих вартість мобільного телефона залишити в матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск з записом з камер відеоспостереження ломбарду «Парус» - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1