Справа 761/3422/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3990/2023 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

10 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 в режимі ВКЗ з ДУ «Київський слідчий ізолятор»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисників обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухова Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2023 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Крім того, даним вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

14 жовтня 2022 року ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Києві, точний час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, за невстановлених обставин, підшукав за фотознімками у всесвітній мережі «Інтернет» та забронював на одну добу з метою вчинення крадіжки квартиру АДРЕСА_2 , після чого отримав інформацію, де можна взяти ключі від квартири за вищевказаною адресою. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 близько 13.50 години, 14.10.2022, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , увійшов до 6 під`їзду та піднявся на 5 поверх де, відповідно до отриманої інформації, у розташованому у загальному коридорі спеціальному ящику взяв ключі від вхідних дверей заброньованої квартири, за допомогою яких відкрив двері та увійшов до квартири АДРЕСА_2 , тобто проник у житло. В подальшому, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, руками зняв з розташованого на стіні у кімнаті кронштейну належний ОСОБА_10 телевізор марки «Xiaomi Mi» марки LED TV 4A 32» (L32M5-5ARU), вартістю 14997 гривень, тим самим викрав вищевказаний телевізор, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 14 997 гривень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, звільнивши ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України. Вказує, що судом не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_7 позитивно характеризується, раніше не судимий, має намір в подальшому відшкодувати заподіяну шкоду, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а отже, на думку захисту, його виправлення можливе без відбування реального покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить вирок суду змінити, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 3 роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Захисник зазначає, що судом правильно враховано, що обвинувачений раніше не судимий, одружений, працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, визначено обставинами, що пом`якшують покарання - щире каяття та вчинення злочину у скрутному матеріальному становищі, втім при наявності пом`якшуючих обставин та обставин, які позитивно характеризують особу обвинуваченого, при призначенні покарання пов`язаного з реальним позбавленням волі суд врахував лише тяжкість вчиненого злочину.

Захисники, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились. Обвинувачений не заперечував проти розгляду апеляційних скарг без участі захисників.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, який підтримав апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичнимобставинам кримінального провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які за згодою учасників судового провадження досліджувались у порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, а тому, згідно із ч.2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг захисників щодо суворості призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Зокрема, суд врахував характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_7 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному каятті, дані, які характеризують його особу, те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має цивільну дружину, за останнім місцем роботи характеризується задовільно, раніше не судимий, в той же час має статус підозрюваного та обвинуваченого у вчиненні інших кримінальних правопорушень проти власності в умовах воєнного стану, вчинив умисний корисливий злочин, завдавши майнової шкоди потерпілій, яка ним відшкодована не була, поведінку обвинуваченого після вчинення вказаного кримінального правопорушення. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття у вчиненому, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної межі санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, з яким погоджується і колегія суддів, оскільки саме таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.

На переконання колегії суддів, таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципам законності, індивідуалізації та справедливості.

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, оскільки досліджені судом в сукупності обставини свідчать про неможливість його виправлення без реального відбуття покарання.

При цьому, зазначені в апеляційних скаргах захисників обставини не знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Крім того, вони були належним чином враховані районним судом.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки судів першої та апеляційної інстанції щодо призначеного обвинуваченому покарання та свідчили б про наявність підстав для застосування до нього положень ст. 75 КК України в апеляційних скаргах не наведено та за матеріалами кримінального провадження не встановлено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судового рішення, в апеляційних скаргах не наведено, а тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя Суддя Суддя