запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/42/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14 листопада 2023 року про відмову в задоволенні скарги на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14 листопада 2023 року відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на повідомлення слідчого СВ відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції ГУНП у м.Києві ОСОБА_9 від 05.07.2023 року про підозру ОСОБА_8 у вчиненні передбачених ч.2 ст.332, ч.1 ст.366 КК злочинів у кримінальному провадженні №0000255внесеного до ЄРДР 24.01.2023 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, посилається на її незаконність та необґрунтованість, зазначає про те, що підозра у відношенні ОСОБА_8 є необґрунтованою та незаконною. Зазначені в ній обставини не знайшли свого підтвердження під час досудового розслідування. Порушено процесуальний порядок вручення повідомлення про підозру.

А тому захисник просив ухвалу слідчого судді скасувати; постановити нову ухвалу, якою визнати незаконною і скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 05.07.2023 року у кримінальному провадженні №0000255 внесеного до ЄРДР 24.01.2023 року за ч.2 ст.332 ч.1 ст.366 КК.

Під час апеляційного розгляду захисник і підозрюваний підтримали апеляційну скаргу. Прокурор заперечив проти скарги.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ухвали, відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя зазначила, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_8 підозра відповідає вимогам ст.277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що він підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.332, ч.1 ст.366 КК.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК.

Згідно з ч.1 ст.42 КПК підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його невручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Подання скарги на повідомлення про підозру є реалізацією підозрюваним прав закріплених в КПК, а саме: пунктом 16 ч. 3 ст. 42 та пунктом 10 частини 1 статті 303. Відповідну скаргу слідчому судді може подати - підозрюваний, його захисник або законний представник.

В КПК відсутній конкретний перелік підстав для скасування повідомлення про підозру. Однак з аналізу положень статей 276-278 КПК можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру:

Неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру:

- повідомлення про підозру складено слідчим, однак немає відмітки про погодження прокурором (дане повідомлення про підозру є недійсним з моменту його здійснення);

- зміст повідомлення не містить дату його складання, підпис слідчого або прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, або в повідомленні не зазначені права підозрюваного;

- підозра вручена не уповноваженою особою (підозру має право вручити тільки прокурор, у порядку, визначеному ст. 481 КПК).

Порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру:

- підставою для скасування повідомлення про підозру також є порушення порядку його вручення, (зокрема факт, що на момент вручення підозри, по кримінальному провадженню закінчився строк досудового розслідування);

- підставою для скасування повідомлення про підозру є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру (процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення уповноваженою особою).

Необґрунтованість підозри:

- повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК, не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статей (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу крім порушення вимог КПК є грубим порушенням права на захист;

- аналіз змісту повідомлення про підозру, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину кримінального правопорушення;

- матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б вказували на заподіяння шкоди, на цій підставі повідомлення про підозру є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що слідчий суддя під час розгляду скарги захисника ОСОБА_7 з достатньою повнотою перевірив існування підстав для повідомлення ОСОБА_8 про підозру, дотримання вимог процесуального закону щодо змісту повідомлення про підозру, а також дотримання вимог закону щодо строків та порядку вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру.

Зокрема слідчий суддя встановив, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 було вручено з дотриманням вимог ч.1 ст.278, ст.135 КПК. При цьому слідчий суддя ретельно перевірив протилежні доводи скарги захисника в цій частині та з наведенням обґрунтованих мотивів і з посиланням на наявні у матеріалах провадження данні визнав такі доводи такими, що не знайшли свого підтвердження. З цих же підстав колегія суддів відхиляє і аналогічні доводи апеляційної скарги захисника.

Крім того, слідчий суддя встановив, що зміст повідомлення про підозру відповідає положенням ст.277 КПК. При цьому слідчий суддя обґрунтовано відхилив доводи захисника про нероз`яснення ОСОБА_8 його прав, оскільки, як було встановлено із матеріалів провадження, ОСОБА_8 отримав пам`ятку про процесуальні права та обв`язки підозрюваного, що засвідчив особистим підписом. А тому колегія суддів, як і слідчий суддя, будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону в цій частині також не встановила.

Отже, перевіривши матеріали провадження та з`ясувавши обставини, які за законом мають значення, слідчий суддя, з наведенням докладних мотивів, обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 , з чим повністю погоджується і колегія суддів.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри, то колегія суддів зазначає, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості.

З матеріалів провадження вбачається, що як в скарзі на повідомлення слідчого про підозру, так і в апеляційній скарзі захисник фактично посилався на відсутність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення та ставив питання щодо оцінки доказів. Між тим, виходячи зі змісту ст.368 КПК, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, так і питання оцінки доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Отже, на переконання колегії суддів, слідчий суддя у повній відповідності до вимог кримінального процесуального закону під час розгляду скарги захисника обґрунтовано обмежився з`ясуванням лише питання дотримання в ході повідомлення про підозру ОСОБА_8 положень Глави 22 КПК, оскільки інші порушені захисником питання не є предметом розгляду на цій стадії.

За наведених обставин ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.370 КПК. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено. У зв`язку з чим відсутні обґрунтовані підстави для задоволення вимог, викладених в апеляційній скарзі захисника.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14 листопада 2023 року про відмову в задоволенні скарги на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4