Справа № 182/6584/23
Провадження № 1-кс/0182/1286/2023
У Х В А Л А

Іменем України

27.12.2023 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджене заступником керівника Криворізької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні №0001414, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з заступником керівника Криворізької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Nissan Patrol» н.з. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_5 .. Арешт необхідний з метою збереження автомобіля як речового доказу та забезпечення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, зокрема для проведення відповідних експертиз.

В клопотанні зазначено, що 14.11.2023 р. приблизно о 16.45 год. водій ОСОБА_5 , (військовослужбовець 142 бригади мінометник) керуючи автомобілем марки «Nissan Patrol» н.з. НОМЕР_1 рухаючись по полю в районі автошляху 16 км +280 м. автошляху т.0436 (траса с. Покровське- С. Капулівка) не впорався з керуванням внаслідок чого відбулось перекидання т/з. Внаслідок ДТП водій автомобіля «Nissan Patrol» н.з. НОМЕР_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних закритих переломів лівої ніжньої кінцівки, ЗЧМТ. ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження доставлено у лікарню на стаціонарне лікування.

14.11.2023 проведено огляд автомобілем марки «Nissan Patrol» н.з. НОМЕР_1 , на якому виявлено механічні пошкодження правої передньої двері, деформації, кузова, пошкоджені передне та задне скло автомбіля.

14.11.2023 року за даним фактом розпочато кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001414 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України. Автомобіль марки «Nissan Patrol» н.з. НОМЕР_1 , визнаний постановою слідчого від 14.11.2023 р. речовим доказом.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та зазначив, що вилучений автомобіль має суттєве значення при розслідуванні даного кримінального правопорушення, є речовим доказом. Крім того, автомобіль необхідний для забезпечення проведення експертизи його технічного стану, проведення слідчого експерименту, судової автотехнічної експертизи, інших експертиз, в яких виникне потреба.

ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просив проводити розгляд клопотання у його відсутність. Просив повернути мопед на відповідальне зберігання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не може бути задоволено, з наступних підстав.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України,арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;2) перелік і види майна, що належить арештувати;3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, прийнятого Парижі 20 березня 1952 року, було гарантовано захист права власності. Згідно з нею, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання з боку представників влади в безперешкодне користування особою своїм майном повинне бути «законним». Представники органів державної влади мають право контролювати використання майна лише на підставі законів. Таке втручання має бути законним і не свавільним («Фрізен гроти Російської Федерації» від 24 березня 2005 р., «Бакланов проти Російської Федерації» від 09 червня 1905 р., «Коновалов проти Російської Федерації» від 24 травня 2007 р. та ін.). У справі «Ісмаілов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня/2008 р.) ЄСПЛ встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Вважаю, що клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене майно не відповідає зазначеним вимогам.

В обґрунтування клопотання прокурором надано матеріали кримінального провадження, витяг з ЄРДР від 14.11.2023 р. відповідно до якого розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001414 за ч.1 ст.286 КК України, яке здійснюється СВ Нікопольським РУП ГУПН в Дніпропетровській області за фактом 14.11.2023 р. приблизно о 16.45 год. водій ОСОБА_5 , (військовослужбовець 142 бригади мінометник) керуючи автомобілем марки «Nissan Patrol» н.з. НОМЕР_1 рухаючись по полю в районі автошляху 16 км +280 м. автошляху т.0436 (траса с. Покровське- С. Капулівка) не впорався з керуванням внаслідок чого відбулось перекидання т/з. Внаслідок ДТП водій автомобіля «Nissan Patrol» н.з. НОМЕР_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних закритих переломів лівої ніжньої кінцівки, ЗЧМТ (а.п.3). Крім того, до матеріалів клопотання додано протокол огляду місця ДТП, в ході якого оглянуто місце ДТП та автомобіль, який має механічні пошкодження правої передньої двері, деформації, кузова, пошкоджені передне та задне скло автомобіля (а.п.4-11). Поясненнями ОСОБА_5 , який пояснив, що під час руху автомобіль занесло і він злетів в кювет, пасажир автомобіля ОСОБА_7 , пішов викликати швидку, а він залишився в автомобілі, оскільки відчув різкий біль в нозі. Постанову слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 14.11.2023 р. про визнання речовим доказом автомобіля «Nissan Patrol» н.з. НОМЕР_1 .

Беручи до уваги, аналізуючи надані матеріали кримінального провадження, думку прокурора, слідчий суддя прийшов до наступного. Так, відповідно до матеріалів справи, кримінальне провадження розпочато за фактом порушення ст.. 286 КК України, яка передбачає наявність потерпілого внаслідок вчиненого злочину, в той час, як відповідно до матеріалів потерпілим є водій транспортного засобу. Фактично водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження внаслідок своїх же дій, оскільки він був водієм транспортного засобу і саме внаслідок його дій сталося ДТП. Так, в клопотанні слідчий без належного обґрунтування, користуючись загальними формулюваннями без співвідношення мети і завдання, яке може виконати вказаний арешт, просить безпідставно арештувати майно, власника якого до теперішнього часу не встановлено, оскільки автомобіль має іноземну реєстрацію. Підозра у вказаному кримінальному провадженні не оголошена до теперішнього часу.

За таких обставин безпідставне накладення арешту на вказані речі обмежить законні права їх власника, що є недопустимим. В зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст.170-173, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджене заступником керівника Криворізької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні №0001414 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1