Справа № 191/3673/23
Провадження № 1-кп/191/281/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ч.1 ст.121 КК України.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 відмовився від обвинувачення і просив закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України. Зазначив, що жодних претензій до останнього не має, а також, що наслідки закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою від обвинувачення йому зрозумілі.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні просили задовольнити заяву потерпілого ОСОБА_6 .

Прокурор вважав, що відмова потерпілого ОСОБА_6 від обвинувачення не суперечить вимогам КПК України та є підставою для закриття кримінального провадження у порядку п.7 ч.1 ст.284 КПК України. Також вважав за можливе призначити справу до судового розгляду та заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник зазначили, що вважають за можливе по кримінальному провадженню призначити судовий розгляд, заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, так як обвинувачений має матір, яка хворіє, він усвідомлює протиправність його дій та бажає відшкодувати шкоду завдану потерпілим, а для цього йому необхідно повернутися на роботу, хоча й неофіційну, але зараз йдуть посівні роботи.

Потерпілий ОСОБА_8 зазначив, що вважає за можливе закінчити підготовче провадження, претензій до обвинуваченого немає, просив не продовжувати відносно обвинуваченого тримання під вартою.

Потерпілий ОСОБА_7 не заперечував проти призначення судового розгляду та підтримав клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України - кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, у тому числі, ч.2 ст.125 КК України.

За правилами ч.ч.1,4 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

В обвинувальному акті не міститься жодних посилань на вчинення ОСОБА_4 відносно ОСОБА_6 кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Враховуючи те, що потерпілий ОСОБА_6 відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, проступок у даному провадженні не пов`язаний із домашнім насильством, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України необхідно закрити, у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні також встановлено, що угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Синельниківському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілих, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає за можливе призначити по кримінальному провадженню судовий розгляд.

Стосовно клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Згідно ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Сторонами кримінального провадження під час розгляду клопотання не піднімалось питання щодо наявності обґрунтованої підозри.

Суд погоджується з твердженням прокурора про існування ризику переховування від суду, оскільки ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до тяжкого злочину, за яке передбачене покарання на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, він може переховуватися від суду.

Відносно доводів прокурора про існування ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, то суд вважає їх формальними і такими, що не знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання, оскільки у підготовчому засіданні один з потерпілих відмовився від обвинувачення, а інший ( ОСОБА_8 ) також зазначив, що він жодних претензій до обвинуваченого немає та просив не тримати обвинуваченого під вартою, при тому, що потерпілі з обвинуваченим не спілкувалися з часу обрання йому запобіжного заходу.

Разом з тим, на думку суду прокурором не доведено існування інших ризиків.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1-2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 та 6 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У своєму рішенні ЄСПЛ у справі "Авраімов проти України" від 25 березня 2021 року констатував порушення п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначив, що існування обґрунтованої підозри, що ув`язнений вчинив злочин, є умовою sine qua non для законності тривалого тримання його чи її під вартою. Але коли національні судові органи вперше "негайно" після затримання розглядають питання про необхідність застосування до затриманого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, цієї підозри вже буде недостатньо, й органи державної влади повинні також навести інші відповідні та достатні підстави для обґрунтування тримання під вартою. Цими іншими підставами можуть бути ризик переховування, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину або спричинення порушення громадського порядку та пов`язана з цим необхідність захисту затриманого. Ці ризики мають бути належним чином обґрунтовані, і міркування органів державної влади з цих питань не можуть бути абстрактними, загальними або стереотипними (п.57). Обрання судом заявнику запобіжного заходу у виді тримання під вартою, незважаючи на встановлення недоведеності слідчим того, що інші запобіжні заходи були б неналежними, свідчить, що вирішальним для суду стало посилання органу державної влади на положення про неможливість застосування інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, який суд повторив (п.66). Зазначений підхід застосовується ЄСПЛ, у тому числі, й при вирішенні питання щодо законності продовження строку тримання під вартою.

Прокурор, всупереч вимогам п.1 ч.3 ст.199 КПК України, не зазначив обставини, які свідчили б про те, що ризики не зменшилися.

Крім того, прокурором на час розгляду клопотання не зазначено будь-яких мотивів неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, наприклад, домашнього арешту у нічний час доби.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, тощо.

Враховуючи наявність, встановлених судом ризиків, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, його особу, наявність зареєстрованого та фактичного місць проживання, суд вважає, що є підстави вважати, що обґрунтованим та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого буде застосування до нього біль м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Крім того, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 , обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за кожною вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 217, 284, 314-317, 331, 334, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову потерпілого ОСОБА_6 від пред`явленого обвинувачення відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 в частині пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України - закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

По кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України призначити судовий розгляд 10 жовтня 2023 року о 14.20 годині.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні за участі прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, заборонивши йому залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора чи суду з 21.00 години до 05.00 години наступної доби, строком на два місяці до 30.11.2023 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) утримуватись від спілкування з свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути повторно застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати до Синельниківського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення в частині, що стосується закриття провадження та обрання запобіжного заходу.

Повний текст ухвали проголошено 06.10.2023 року о 08.30 годині.

Суддя ОСОБА_1