Справа №705/3358/23
1-кп/705/1075/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2023 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, інваліда І групи, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в середині квітня 2023 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, в Будинку ветеранів, що по АДРЕСА_2 , в кімнаті № 4, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, під ліжком ОСОБА_5 виявила належні останній картки «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та «Приватбанк» № НОМЕР_2 з аркушами паперу, на яких були зазначені пін-коди до карток. Усвідомлюючи, що вказані картки належать ОСОБА_5 , особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, забрала їх собі, тим самим привласнивши їх, та в подальшому передала їх ОСОБА_4 , під час чого повідомила про обставини, за яких вона привласнила банківські картки та кому вони належать.

В подальшому ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на заволодіння коштів з банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_2 , що прив`язана до рахунку НОМЕР_3 , в період часу з 17.04.2023 по 24.05.2023 неодноразово звертався до ОСОБА_6 з проханням зняти з картки для нього кошти, запевнивши її у законності своїх дій, та передавав вказану картку з аркушем паперу, на якому був зазначений пін-код.

ОСОБА_7 , не будучи обізнаною про наміри ОСОБА_4 на крадіжку коштів з належної ОСОБА_5 банківської картки, на прохання ОСОБА_4 , в місті Умань через банкомат BRANCH, що по вул. Небесної Сотні 17, 17.04.2023 о 13.16 год. зняла 3000 гривень, 23.05.2023 о 09.55 год. зняла 8000 гривень, та 24.05.2023 зняла 8000 гривень, які передала ОСОБА_4 .

Таким чином ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, керуючись жагою наживи за рахунок чужої власності, шляхом вільного доступу, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, таємно викрав з банківської картки «Приватбанк»

№ НОМЕР_2 належні ОСОБА_5 19 000 гривень, спричинивши тим самим останній матеріального збитку на вказану суму, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Він же, діючи з прямим умислом, спрямованим на заволодіння коштів з банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_2 , що прив`язана до рахунку НОМЕР_3 , та банківської картки «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що прив`язана до рахунку НОМЕР_4 , в період часу з 22.04.2023 по 30.05.2023 неодноразово звертався до ОСОБА_8 з проханням придбати для нього продукти харчування, запевнивши його у законності своїх дій, та передавав вказані картки з аркушами паперу, на яких були зазначені пін-коди.

ОСОБА_8 , не будучи обізнаним про наміри ОСОБА_4 на крадіжку коштів з належних ОСОБА_5 банківських карток, на прохання ОСОБА_4 , в магазині «БАР» що по вул. Петропавлівській 50А, в с. Дмитрушки Уманського району Черкаської області, за допомогою банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_2 розрахувався за придбані товари 22.04.2023 о 11.07 год. на суму 215.00 грн., 27.05.2023 о 08.01 год на суму 271.00 грн., а також в магазині «Оптовичок», що по вулиці Петропавлівській 50 в с. Дмитрушки, Уманського району Черкаської області 28.05.2023 о 15.55 год. та 15.58 год. на суму 193,70 грн., та 33,90грн. - відповідно, 30.05.2023 о 08.58 год та 09.01 год на суму 402,80 грн. та 5 грн. -відповідно. А також за допомогою Банківської Картки «Ощадбанк» № НОМЕР_1 розрахувався за продукти харчування в магазині «Оптовичок», що по вулиці Петропавлівській 50 в с. Дмитрушки, Уманського району Черкаської області 23.04.2023 о 13.54 год. на суму 165,40грн., та в магазині «БАР» що по АДРЕСА_2 , 25.04.2023 о 11.18 год. на суму 262,00 грн., 26.04.2023 о 09.09 год. на суму 243.00 грн., 30.04.2023 о 16.02 год та 16.03 год. на суму 120,00 грн. та 12000 грн. Придбані продукти харчування ОСОБА_8 передавав ОСОБА_4 .

Таким чином ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, керуючись жагою наживи за рахунок чужої власності, шляхом вільного доступу, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, таємно викрав з належних ОСОБА_5 банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 1121 грн., 40 коп. та з банківської картки «Ощадбанк» № НОМЕР_1 грошові кошти на суму 910,40 грн., спричинивши тим самим останній матеріального збитку на загальну суму 2 031,80, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Він же, діючи з прямим умислом, спрямованим на заволодіння коштів з банківської картки «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що прив`язана до рахунку НОМЕР_4 , в період часу з 20.04.2023 по 23.05.2023 неодноразово звертався до невстановленої в ході досудового розслідування особи з проханням зняти з картки для нього кошти, запевнивши її у законності своїх дій, та передавав вказану картку з аркушем паперу, на якому був зазначений пін-код.

Невстановлена в ході досудового розслідування особа, не будучи обізнаною про наміри ОСОБА_4 на крадіжку коштів з належної ОСОБА_5 банківської картки, на прохання ОСОБА_4 , в місті Умань через банкомат DN00 971855, 20.04.2023 о 11.12 год. зняла 5000 гривень, та 23.05.2023 о 06.56 год. зняла 500 гривень, які передала ОСОБА_4 .

Таким чином ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, керуючись жагою наживи за рахунок чужої власності, шляхом вільного доступу, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, таємно викрав з банківської картки «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , належні ОСОБА_5 5500 гривень, спричинивши тим самим останній матеріального збитку на вказану суму, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним обставинам вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що навесні 2023 року від малознайомого йому чоловіка він отримав дві банківських картки з папірцями, на яких були зазначені пін-коди від цих карток, які останній знайшов в одній з кімнат Будинку ветеранів, де проживають малознайомі йому особи похилого віку. Розуміючи, що вказані картки належать іншій особі, він не вжив заходів щодо їх повернення власнику, залишив собі та вирішив скористатися ситуацією, а саме викрасти наявні на картках гроші, тому неодноразово у період з квітня по травень 2023 року через своїх знайомих знімав з карток кошти, а також розраховувався картками при купівлі товарів у магазинах. При цьому, такі операції робив не сам, а просив знайомих, яких запевняв, що картки належать йому, надавав їм написаний код від картки, та передані ними зняті кошти витрачав на власний розсуд. Розуміє тяжкість вчиненого, розкаюється та просить суд суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють та не оспорюють зміст обставин вчинених кримінальних правопорушень, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, повністю підтверджується доказами, добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, що перевірені та оцінені судом у відповідності до вимог КПК України, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 має вік 59 років, осудний, неодружений, є пенсіонером та інвалідом І групи загального захворювання, на обліку у лікаря-психіатра не перебував, перебував на обліку лікаря-нарколога до 29.06.2011 та був знятий з обліку, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася та не має судимості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченого, виходячи з принципів розумності покарання, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, яке, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу винного та його ставлення до вчиненого, відсутність претензій матеріального та морального характеру від потерпілої, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання та без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визначене покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 65, 100, 124, 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 судом не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази: банківська картка банку АТ КБ «Приватбанк», 2 аркуші паперу з записами та грошові кошти в сумі 11800 грн. повернути потерпілій ОСОБА_5 за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1