Провадження № 1-кп/761/3694/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0004022, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Сарата Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004022 від 28.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, КК України.

Ухвалою від 20.10.2023 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначила, що підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, оскільки не перестали існувати ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, а саме, те, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що прокурором не обґрунтовано існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на думку захисника, відсутні. Просив суд врахувати, що обвинувачений ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від суду, буде зявлятися за кожною вимогою, а відтак, на його думку, належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 зможе забезпечити запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав доводи захисника та також просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав наведених захисником та обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки він не має наміру переховуватися від суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наступне.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справи лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Ухвалою від 30.09.2023 до обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави.

Так, при продовженні запобіжного заходу судом враховані ризики, що не зменшилися, а також обставини щодо тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , майновий та сімейний стан обвинуваченого, існування ризиків переховування від суду, незаконно впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

На час розгляду в суді питання про доцільність продовження тримання обвинувачених під вартою суд дійшов висновків, що вказані ризики суттєво не зменшились та не змінились.

Так ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, не працевлаштований, не має постійного місця проживання, раніше судимий, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, відтак останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, застосування запобіжного заходу необхідно для забезпечення судового розгляду, який у зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_7 не розпочатий на даний час.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 12 січня 2024 року.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Визначаючи заставу у даному випадку, суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, розмір інкримінованої завданої шкоди, майновий, сімейний стан та інші дані про обвинуваченого, ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Керуючись ст. 314-316, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 12 січня 2024 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбаченим КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 грн. 00 коп. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2023 у справі №761/38578/23.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

- прибувати до суду за його першою вимогою;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та засоби зв`язку.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави, суд, вирішує питання про застосування іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1