Справа № 638/424/24
Провадження № 1-кс/638/205/24
УХВАЛА

Іменем України

09 січня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000002 від 01.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено, а саме:

-автомат АК-74 № НОМЕР_1 1990 року випуску, поміщено до мішку білого кольору, який відповідно опечатаний та скріплений біркою;

-29 патронів з пустим магазином від АК-74 № НОМЕР_1 1990 року випуску поміщено до полімерного сейф пакета НПУ №PSP2405059.

-одну гільзу, поміщено до полімерного сейф пакета НПУ № PSP2405058.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні відділення №1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під№0000002 від 01.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.01.2024 року, військовослужбовець , командир бойової машини 2 розрахунку, 2 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї ВЧ НОМЕР_2 , Громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_2 , який 01.01.2024 року близько 11:00 год., перебуваючи на місці тимчасової дислокації в населеному пункті с.Підвисоке, Ізюмського району, Харківської області, здійснив один постріл з своєї закріпленої за ним стрілецької зброї АК 74, № НОМЕР_1 , 1990 року випуску, в область голови, від отриманого вогнепального поранення яке було не сумісне з життям помер в автомобілі по дорозі в лікарню смт. Борова, Ізюмського району, Харківської області. Труп направлено ХОБ СМЕ м. Барвінкове, Харківської області.

01.01.2024 року в ході проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

1)автомат АК-74 № НОМЕР_1 1990 року випуску, поміщено до мішку білого кольору, який відповідно опечатаний та скріплений біркою;

2)29 патронів з пустим магазином від АК-74 № НОМЕР_1 1990 року випуску поміщено до полімерного сейф пакета НПУ №PSP2405059.

3)одну гільзу, поміщено до полімерного сейф пакета НПУ№ PSP2405058.

Вилучене вищевказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову від 01.01.2024.

Прокурор, ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, в клопотанні просила суд розглянути клопотання у її відсутність.

Неприбуття в судове засідання слідчого, прокурора, іншого власника майна, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, відповідно до вимог ч. 1 ст.172КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Крім того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначенихст. 174 КПК України.

Суд, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи, приходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В у провадженні відділення №1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під№0000002 від 01.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.01.2024 року, військовослужбовець , командир бойової машини 2 розрахунку, 2 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї ВЧ НОМЕР_2 , Громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_2 , який 01.01.2024 року близько 11:00 год., перебуваючи на місці тимчасової дислокації в населеному пункті с.Підвисоке, Ізюмського району, Харківської області, здійснив один постріл з своєї закріпленої за ним стрілецької зброї АК 74, № НОМЕР_1 , 1990 року випуску, в область голови, від отриманого вогнепального поранення яке було не сумісне з життям помер в автомобілі по дорозі в лікарню смт. Борова, Ізюмського району, Харківської області. Труп направлено ХОБ СМЕ м. Барвінкове, Харківської області.

01.01.2024 року в ході проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

- автомат АК-74 № НОМЕР_1 1990 року випуску, поміщено до мішку білого кольору, який відповідно опечатаний та скріплений біркою;

- 29 патронів з пустим магазином від АК-74 № НОМЕР_1 1990 року випуску поміщено до полімерного сейф пакета НПУ №PSP2405059.

- одну гільзу, поміщено до полімерного сейф пакета НПУ№ PSP2405058.

Вилучене вищевказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову від 01.01.2024..

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст.ст. 168 ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватись також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що прокурором надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказане вилучене майно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000002 від 01.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено, а саме:

-автомат АК-74 № НОМЕР_1 1990 року випуску, поміщено до мішку білого кольору, який відповідно опечатаний та скріплений біркою;

-29 патронів з пустим магазином від АК-74 № НОМЕР_1 1990 року випуску поміщено до полімерного сейф пакета НПУ №PSP2405059.

-одну гільзу, поміщено до полімерного сейф пакета НПУ № PSP2405058.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1