Справа № 203/7361/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002795 від 14.07.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, з вищою освітою, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

У період з червня 2022 року, більш точний час встановити не є можливим, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, а саме шляхом пропозицій щодо продажу товару, не маючи при цьому наміру на реальне виконання умов договору.

ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужими грошовими коштами, вводячи замовника в оману, розповідала про наявну різновидність неіснуючих у неї товарів, обговорювала умови доставки, при цьому отримувала від замовників повну або часткову оплату товарів. Отримані від замовників грошові кошти ОСОБА_9 витрачала на власний розсуд, не виконуючи попередніх домовленостей із замовниками послуг.

Так, у період з червня по грудень 2022 року ОСОБА_4 , бажаючи придбати різну оргтехніку, зв`язалася у мережі «телеграм» з ОСОБА_10 та повідомила про свій намір придбати товари. Далі, ОСОБА_9 , вводячи в оману ОСОБА_4 відправляла різні посилання на товари та підтверджувала наявність у неї вказаного в оголошенні товару та повідомляла про те, що обов`язковою умовою її поставки буде передоплата або повна оплата товару, яка здійснювалась перерахуванням на картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 , а саме 25.08.2022 року о 12.51 год. ОСОБА_4 перерахувала грошові кошти у сумі 13 500 гривень на картку № НОМЕР_1 ; 08.06.2023 грошові кошти на карту № НОМЕР_2 у розмірі 3 000 гривень, та при зустрічі особисто готівкою ОСОБА_4 передала ОСОБА_9 71 500 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи введеною в оману та впевненою у наявності у ОСОБА_9 вказаного товару, надала їй вказані грошові кошти у загальній сумі 88 000 гривень 00 копійок шляхом перерахування на вказані банківські картки та готівкою.

Отримавши від ОСОБА_4 грошові кошти, ОСОБА_9 будь-яких обов`язків не виконала та розпорядилася отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 88 000 гривень 00 копійок.

Крім того, у лютому 2023 року ОСОБА_9 запропонувала придбати ОСОБА_5 мобільні телефони та іншу техніку через мережу «телеграм», на що ОСОБА_5 погодилась. Далі, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужими грошовими коштами, вчиненого повторно, вводячи в оману ОСОБА_5 , повідомляла останню про те, що необхідно надіслати повну оплату товару, після чого 18.02.2023 року ОСОБА_5 перерахувала на картку АТ КБ «ПриватБанк» з № НОМЕР_2 , власником якої є ОСОБА_9 , грошові кошти у розмірі 2 600 гривень, та 09.04.2023 року о 12.45 перерахувала грошові кошти у розмірі 6 500 гривень, на карту № НОМЕР_2 , та особисто ОСОБА_9 передала грошові кошти у розмірі 3 900 гривень. Внаслідок чого, ОСОБА_5 , будучи введеною в оману, будучи впевненою у поставці ОСОБА_9 вказаного товару, надіслала грошові кошти на зазначену карту та надала готівкою особисто ОСОБА_9 .

Отримавши від ОСОБА_5 грошові кошти, ОСОБА_9 будь-яких обов`язків не виконала та розпорядилася отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 13 000 гривень 00 копійок.

Крім того, у березні 2023 року ОСОБА_9 запропонувала придбати ОСОБА_6 мобільні телефони та телевізор марки «Samsung» через мережу «телеграм», на що ОСОБА_6 погодився. Далі, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужими грошовими коштами, вчиненого повторно, призначила зустріч, точну дату встановити в ході досудового розслідування не є можливим, та отримала від ОСОБА_6 грошові кошти готівкою загальною сумою 21 700 гривень. ОСОБА_6 надав грошові кошти, будучи введеним в оману та впевненим у наявності в ОСОБА_9 вказаного товару.

Отримавши від ОСОБА_6 грошові кошти, ОСОБА_9 будь-яких обов`язків не виконала та розпорядилася отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 21 700 гривень 00 копійок.

Крім того, у листопаді 2022 року ОСОБА_9 запропонувала придбати ОСОБА_7 різну оргтехніку через мережу «телеграм», на що в ході листування ОСОБА_7 погодився. Далі, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужими грошовими коштами, вчиненого повторно, повідомила ОСОБА_7 про те, що для поставки необхідна повна оплата товару, після чого надіслала йому номера карток для перерахування грошових коштів № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 .

17.11.2022 року о 15.32 год. ОСОБА_7 перерахував грошові кошти у сумі 9 949 гривень, а також грошові кошти у сумі 7 939 гривень на карту № НОМЕР_1 ; 23.11.2022 року о 11.50 год. перерахував на вказану картку грошові кошти у сумі 34 500 гривень; 05.06.2023 року о 16.54 год. перерахував на вказану картку грошові кошти у сумі 6 532,66 коп.; 06.06.2023 року о 12.28 год. перерахував на вказану картку грошові кошти у сумі 4 020, 10 грн.; 05.07.2023 року о 17.47 год., перерахував на вказану картку грошові кошти у сумі 3 650 гривень; 05.07.2023 року о 14.29 год. перерахував грошові кошти у сумі 1 050 гривень на карту № НОМЕР_3 ; 30.06.2023 року о 18.12 год. перерахував грошові кошти у сумі 34 500 гривень на картку з № НОМЕР_2 .

Отримавши від ОСОБА_7 грошові кошти, ОСОБА_9 будь-яких обов`язків не виконала та розпорядилася отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 102 140 грн. 76 коп.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованих їй правопорушень визнала повністю, фактичних обставин справи не оспорювала та пояснила, що протягом 2022-2023 р.р. пропонувала потерпілим, з якими була знайома, придбати оргтехніку та інший товар. Вона брала у них грошові кошти нібито на придбання товару, не маючи наміру придбавати товар та повертати отримані грошові кошти, які потерпілі перераховували їй на банківські картки та давали особисто готівкою. Таким чином, вона заволоділа грошовими коштами ОСОБА_4 на загальну суму 88 000 грн., ОСОБА_5 на загальну суму 13 000 грн., ОСОБА_6 на загальну суму 21 700 грн., ОСОБА_7 на загальну суму близько 102 тис. грн.

У скоєному розкаялась. Відшкодувала кожному потерпілому по 5 000 грн., та обіцяє повністю відшкодувати шкоду потерпілим.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила в судовому засіданні, що у період з червня по грудень 2022 року вона, бажаючи придбати різну оргтехніку, зв`язалася у мережі «телеграм» з ОСОБА_10 та повідомила про свій намір придбати товари. ОСОБА_9 відправляла їй різні посилання на товари, підтверджувала наявність у неї вказаного в оголошенні товару та повідомляла про те, що обов`язковою умовою її поставки буде передоплата або повна оплата товару. Вона - ОСОБА_4 була знайома з ОСОБА_9 , та довіряла їй, тому перерахувала на її банківські картки 13 500 грн., 3 000 грн. та при зустрічі особисто готівкою передала їй 71 500 грн. , а всього передала їй 88 000 грн. Потім під різними приводами ОСОБА_9 обіцяла їй то товар, то повернути гроші, однак обманула її, товар не передала, гроші не повернула.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив в судовому засіданні, що у листопаді 2022 року ОСОБА_9 запропонувала йому придбати різну оргтехніку через мережу «телеграм», на що в ході листування він погодився. За її пропозицією він неодноразово перераховував їй передоплату за товар на її банківські картки та надавав грошові кошти готівкою. Він її знав та довіряв їй. Всього він надав їй близько 102 тис. грн., однак ні товару, ні грошей не отримав. ОСОБА_9 його обманювала, тривалий час обманювала, придумувала різні відмовки.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила в судовому засіданні, що у лютому 2023 року ОСОБА_9 запропонувала їй придбати у неї мобільні телефони та іншу техніку через мережу «телеграм», на що вона погодилась. Вона була знайома з ОСОБА_9 , та довіряла їй, тому за її вимогою перерахувала на її банківські картки передоплату за товар та особисто передавала їй гроші готівкою. Всього ОСОБА_9 отримала від неї 13 000 гривень 00 копійок. Потім під різними приводами ОСОБА_9 обіцяла їй то товар, то повернути гроші, однак обманула її, товар не передала, гроші не повернула.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що у період з березня по травень 2023 року ОСОБА_9 , з якою він був знайомий, запропонувала придбати техніку, на що він погодився. Він передав їй грошові кошти готівкою загальною сумою 21 700 грн., однак ОСОБА_9 обов`язків не виконала, гроші не повернула.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_9 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор, потерпілі також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_11 доведена повністю, щодо потерпілої ОСОБА_4 вона вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а щодо потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вона вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Дослідженням даних про особу ОСОБА_11 встановлено, що вона на обліку у психіатра та нарколога не перебуває. Заміжня. Раніше не судима. Офіційно не працевлаштована.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжують її покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, приймає до уваги тяжкість скоєних кримінальних правопорушень - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, є кримінальним проступком, а ч.2 ст. 190 КК України - нетяжким злочином, вартість майна, що було об`єктом посягання, суму заподіяної шкоди, а також те, що ОСОБА_11 добровільно частково відшкодувала шкоду потерпілим - в ході судового розгляду вона перерахувала кожному потерпілому по 5 000 грн., вищенаведені обставини, а також наведені дані про особу ОСОБА_11 .

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що їй слід призначити покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі, а за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі, відповідно до положень ст. 75 КК України, враховуючи щире каяття обвинуваченої та її активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, часткове відшкодування завданої шкоди, те, що вона до кримінальної відповідальності притягується вперше, дані про її особу, суд приходить до висновку, що її виправлення можливо без відбуття покарання та її можливо звільнити від покарання з іспитовим строком, з покладенням на неї передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України суд призначає покарання за сукупністю злочинів та застосовує принцип поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_9 визнати винуватою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк відраховувати з моменту оголошення вироку.

Речові докази: CD-R диск та DVD- R диск з інформацією про банківські рахунки ОСОБА_9 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1