Провадження №1-в/127/609/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, засудженого вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.09.2020 року за ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника Державної установи «Вінницька

виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Клопотання мотивоване тим, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", відбув більше 1/2 частини строку покарання, неодноразово заохочувався адміністрацією установи, працевлаштований, отримує заробітну плату. Просить замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі. Під час судового розгляду також надійшло аналогічне клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 .

В судовому засіданні захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 пояснила, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", протягом відбування покарання дотримувався трудового розпорядку, працевлаштований, отримує заробітну плату, неодноразово заохочувався адміністрацією установи, дисциплінарні стягнення на нього не накладалися до моменту звернення з даним клопотанням, характеризується позитивно. Згідно ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а саме те, що він став на шлях виправлення. Вважає, що засуджений став на шлях виправлення. Просила клопотання задовольнити та замінити засудженому ОСОБА_3 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити. Пояснив, що неодноразово заохочувався адміністрацією установи. дисциплінарні стягнення на нього не накладалися до моменту звернення з даним клопотанням. В установі працевлаштований, отримує заробітну плату. Вважає, що став на шлях виправлення. Просить клопотання задовольнити.

Представник Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", відбув більше 1/2 частини строку покарання. Працевлаштований, отримує заробітну плату. Неодноразово заохочувався адміністрацією установи. Дисциплінарне стягнення на нього було накладене 17.10.2023 року, воно не погашене та не зняте. Дисциплінарне стягнення накладене не у зв`зку із зверненням з даним клопотанням. Характеризується негативно. Заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та зазначив, що ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Як вбачається з характеристик засудженого, він характеризується негативно, працевлаштований. Комісією установи засудженому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, оскільки засуджений не став на шлях виправлення. На засудженого накладалося дисциплінарне стягнення, яке не погашене та не зняте. Вважає, що під час судового розгляду клопотання не доведено, що засуджений став на шлях виправлення, а тому в задоволенні клопотання просив відмовити.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 15.09.2020 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 185 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці.

Даний вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.

Згідно статті 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Як вбачається з матеріалів клопотання та з оглянутої в судовому засіданні особової справи засудженого, початок строку покарання рахується з 17.07.2020 року, кінець строку покарання - 17.09.2026 року.

На даний час засуджений відбув більш ніж 1/2 строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений з 09.11.2020 року по даний час відбуває покарання в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)".

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_3 від 01.11.2023 року, засуджений на даний час в установі характеризується негативно. Адміністрацією установи неодноразово заохочувався, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Працевлаштований, отримує заробітну плату. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. По відношенню до представників адміністрації поводиться ввічливо з метою поблажливого ставлення до себе. Грубо порушує вимоги протипожежної безпеки. Намагається утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно та потребує нагляду. Заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, залучений до програми диференційованого виховного впливу "Підготовка до звільнення". Соціально-корисні зв`язки підтримує зі знайомими. На профілактичних обліках не перебуває. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється, як середній.

Як вбачаєть з характеристики від 10.10.2023 року засуджений характеризувався позитивно, однак як вбачається з матеріалів особової справи дисциплінарне стягнення на нього було накладене 17.10.2023 року, воно не погашене та не зняте. з характеристики засудженого ОСОБА_3 від 01.11.2023 року, вбачається, що засуджений на даний час в установі характеризується негативно.

Відповідно до довідки, підписаної начальником установи та головним бухгалтером від 09.10.2023 року, заборгованності за виконачими листами немає.

Відповідно до довідки, підписаної начальником установи та головним бухгалтером від 09.10.2023 року, засуджений ОСОБА_3 працевлаштований та отримує заробітну плату.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Суд зазначає, що при вирішенні даного клопотання слід враховувати весь період відбування покарання. При цьому, засуджений має протягом всього строку відбування покарання доводити, що стає на шлях виправлення, а не лише в окремі періоди відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи засуджений неодноразово заохочувався адміністрацією установи та один раз на нього накладалося дисциплінарне стягнення, яке на даний час не погашене та не зняте.

Крім того, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, з характеристики засудженого на час розгляду клопотання вбачається, що він характеризується негативно.

Комісією установи 05.09.2023 року засудженому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням за його власним бажанням.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, а також наявність заохочень за весь період відбування покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення та не є безумовною підставою для заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Наявність декількох заохочень, застосованих адміністрацією установи до засудженого не доводять того, що засуджений став на шлях виправлення в розумінні положень ст. 82 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього строку відбування покарання довів, що став на шлях виправлення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя