Справа № 576/1618/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.23 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря : ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

обвинувачуваної: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові кримінальне провадження №0000273 про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Перемога Глухівського району Сумської області, українки, громадянки України, освіта базова загальна середня, непрацюючої, незаміжньої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

08 вересня 2022 року близько 12 год. 00 хв. підсуднаОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки між її співмешканцем ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_4 , яка виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин, в той час коли ті впали на землю, взяла дерев`яну палицю, яка стояла поруч з парканом вищезазначеного домоволодіння та умисно нанесла нею чотири удари в область ліктьової кістки лівої руки та один удар по спині потерпілого ОСОБА_4 , спричинивши йому середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ліктьової кістки, що спричинила розлад здоров`я тривалістю більше 21 дня.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_6 свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала частково та показала, що 08 вересня 2022 року вранці, близько 08 години, ОСОБА_9 прийшов до неї додому та облив їх ворота фекаліями, після чого вона викликала поліцію і той втік. В обід ОСОБА_4 знову прийшов до них додому і той з її співмешканцем звелися битися, її син при цьому злякався і вона відвела його до будинку. Коли повернулась, то побачила, що ОСОБА_4 і її співмешканець ОСОБА_10 лежать на землі. При цьому ОСОБА_9 знаходився поверх її співмешканця ОСОБА_11 . Вона схопила палку, якою виганяє завжди качок, і вдарила потерпілого декілька разів по спині і іншим частинам тіла, після чого вони розійшлися. Зазначає, що бійка відбувалась хвилин п`ять, під час якої співмешканець лежав на спині, а ОСОБА_9 товк його головою об асфальт, сидячи зверху, а вона в цей час била його палкою. Вважає, що вона перебувала в стані необхідної оборони так як боялась за здоров`я свого співмешканця, якого потерпілий ОСОБА_4 бив головою об землю, а тому з метою припинення протиправної поведінки потерпілого, вона нанесла йому декілька ударів палкою.

Хоча підсудна ОСОБА_6 частково визнала свою вину, однак суд вважає, що її вина у інкримінованому їй злочині повністю доведені зібраними в справі доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 показав, що 08 вересня 2022 року вранці, коли він йшов від кумів, то вони словесно зчепилися з ОСОБА_12 біля будинку останнього. Після цього сварка переросла в бійку, під час якої ОСОБА_13 наніс йому удар, від якого він впав. Вони знову зчепились на землі і йому вдалось покласти ОСОБА_13 на спину. Після цього він хотів встати, але відчув удар палицею по голові, а потім по спині. Його била ОСОБА_6 Захищаючись, він виставив ліву руку і отримав декілька ударів по лівій руці. Під час останнього удару він почув як хруснула рука. Потім він пішов додому і викликав швидку.

Свідок ОСОБА_14 показала, що 08 вересня 2022 року потерпілий ОСОБА_15 приїхав на велосипеді до неї з чоловіком додому за адресою: АДРЕСА_2 , віддав велосипед і став йти додому. Вони з чоловіком вийшли його провести та побачили, що ОСОБА_16 з ОСОБА_13 чекали його біля свого двору, та стали з ним сваритись. Вищник став відступати, а ОСОБА_13 наступав на нього, після чого ОСОБА_9 спіткнувся та впав. Черкас на нього наскочив і почалась бійка. З двору вибігла ОСОБА_16 і почала бити ОСОБА_9 палкою по тілу, було не менше чотирьох ударів. Вишник захищався рукою. Коли вона підбігла до нього, то ОСОБА_17 вже відтягнула ОСОБА_16 від потерпілого. Він лежав, скрутившись, на землі, а Черкас бив його ногами по обличчю. Обличчя було все закривавлене, під оком виднілась гематома, губи були розбиті, а ліва рука висіла нерухомою, була скривавлена з пошкодженою шкірою. Вона відвела його додому, де він після побиття втрачав свідомість.

Протоколом огляду місця події з фототаблицями до нього від 08.09.2022 року, оглянуто та описано відкриту ділянку місцевості біля домогосподарства обвинувачуваної ОСОБА_6 , де відбувались вказані події, а із місця події вилучена дерев`яна палиця.

Протоколами проведення слідчих експериментів від 05.10.2022 з фототаблицями до них, з яких вбачається, що під час проведення вказаних слідчих дій свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_18 продемонстрували механізм і місце нанесення ударів підсудною ОСОБА_6 дерев`яною палицею по тілу потерпілого ОСОБА_4 ..

Протоколом проведення слідчого експерименту від 30.09.2022 з фототаблицями до нього, з якого вбачається, що під час проведення вказаних слідчих дій підозрювана ОСОБА_6 показала, яким чином вона наносила удари дерев`яною палицею по тілу ОСОБА_4 , детально продемонструвавши механізм нанесення цих ударів.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 29.09.2022 вбачається, що під час проведення вказаних слідчих дій потерпілий ОСОБА_4 показав своє положення під час нанесення ударів ОСОБА_6 , продемонструвавши механізм їх нанесення.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 28.09.2022 у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого сегментарного перелому лівої ліктьової кістки з незначним зміщенням, що має ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, та забій м`яких тканин обличчя, що має ознаки легких тілесних ушкоджень. Стану небезпечного для життя за даними наданої медичної документації не було. За характером, локалізацією, розташуванням виявлених ушкоджень на тілі потерпілого має місце не менше однієї ділянки прикладання травмуючої сили в ділянці лівого передпліччя.

А згідно висновку судово-медичної експертизи від 06.10.2022 механізм виникнення тілесних ушкоджень, виявлених в ході проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , а саме перелому лівої ліктьової кістки, не виключає можливості його утворення за обставин, на які вказує потерпілий в ході проведення слідчого експерименту. Механізм виникнення саден на обличчі в ході проведення слідчого експерименту не продемонстровано.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що дії підсудної ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 122 КК України як умисне спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Часткове визнання підсудною ОСОБА_6 своєї вини, суд розцінює критично, як намагання пом`якшити відповідальність і суд не бере їх до уваги з огляду на таке.

Зокрема, ті обставини, що підсудна не впевнена в точності та порядку нанесення нею ударів палицею по потерпілому, в даному випадку для кваліфікації її не має жодного значення.

Так, закріплене в ст. 36 КК України право кожної особи на необхідну оборону дійсно є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина третя ст. 27 Конституції України), а також кожна особа має право на недоторканість свого житла.

Згідно із частиною першою статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

Втім, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

При цьому, з фактичних обставин та матеріалів справи вбачається, що у день події, потерпілий ОСОБА_4 йшов повз домоволодіння підсудної ОСОБА_6 .. На вулиці, біля вказаного домоволодіння, між співмешканцем підсудної та потерпілим виникла сварка, під час якої підсудна ОСОБА_6 , вийшовши з будинку, побачила, що потерпілий та її співмешканець б`ються, після чого нанесла потерпілому дерев`яною палицею не менше 5 ударів по лівій руці та спині потерпілого. При цьому жодних даних, які б свідчили про те, що потерпілий ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне посягання щодо ОСОБА_8 , у зв`язку із чим ОСОБА_6 могла б перебувати в стані необхідної оборони, захищаючи свого співмешканця від протиправного посягання, в ході судового слідства не встановлено.

Так встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 , жодних предметів при собі не мав і не вчиняв жодних насильницьких дій щодо ОСОБА_8 .. При цьому суд зазначає, що наносячи удари дерев`яною палицею по руці та спині потерпілого, підсудна ОСОБА_6 не могла не припускати можливості спричинення потерпілому таких ушкоджень. Тому, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що підсудна ОСОБА_6 спричинила потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості і під час цього вона не перебувала в стані необхідної оборони.

Тому дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати саме як умисне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, бо її вина у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена всією сукупністю досліджених по справі доказів.

При призначенні підсудній ОСОБА_6 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.

Обставинами пом`якшуючими покарання підсудної відповідно до статті 66 КК України, суд визнає те, що підсудна раніше не судима, має неповнолітню дитину.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, а також зважаючи на характеристику особи підсудної ОСОБА_6 , суд вважає необхідним призначити їй покарання у виді позбавлення волі.

Але зважаючи на те, що підсудна раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без відбування покарання і її необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 на його користь 30 000 грн. моральної шкоди, спричиненої злочином, підлягає повному задоволенню з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що внаслідок вчиненого підсудною ОСОБА_6 злочину, потерпілий отримав закритий перелом ліктьової кістки, протягом тривалого часу він перебував на лікуванні, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків і потребувало від потерпілого додаткових зусиль для організації свого життя. Тобто потерпілий переніс моральні переживання та душевні страждання і йому дійсно була спричинена моральна шкода. При цьому, враховуючи характер скоєного злочину, глибину моральних страждань потерпілого, їх тривалість та ступінь негативного впливу, суд вважає, що розмір заявленого позову повністю відповідає глибині моральних страждань, відповідає принципам розумності та справедливості, а тому він підлягає повному задоволенню відповідно до ст. 1167 ЦК України. .

Речові докази по справі необхідно знищити.

Обирати запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу підстав не вбачається.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку один рік.

У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 30 000 грн. спричиненої злочином моральної шкоди.

Речовий доказ по справі знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Глухівського міськрайонного суду ОСОБА_1