Справа № 331/6310/23
Провадження № 1-кп/331/599/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000850 від 08.09.2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не одруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.

28.08.2023 року, приблизно о 13 годині 13 хвилин, ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану (Згідно Закону України від 03.03.2022, який набув чинності 07.03.2022, «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство»), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні магазину «Епіцентр К», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 1-в, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з полиці зазначеного магазину, таємно викрав майно, що належить ТОВ «Епіцентр К», сховавши до карману шорт, а саме:

- реле напруги DigiTOP VP-20A M2R, арт. 30327060, у кількості 1 одиниці товару, вартістю 595 гривень 00 копійок без врахування ПДВ за одну одиницю товару, чим завдав матеріальну шкоду ТОВ «Епіцентр К» на зазначену суму, після чого зник з місця скоєння злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

ІІ. Позиція представник потерпілого.

Представник потерпілого у судовому засіданні зазначив, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням відшкодована у повному обсязі, обставини, викладені у обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам.

Просив призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане із його реальним відбуванням.

ІІІ. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Поляснив що 28 серпня 2023 року прийшов на гіпрмаркету «Епіцентр», який розташований по вулиців Прибережна автомагістраль для того, що б купити собі світлодіодну люстру. Коли вибрав люстру, вирішив також взяти і реле напруги , яке поклав у кишеню своїх шорт. На касі самообслуговування розрахувався за люстру і вийшов із магазину.

Через деякий час йому зателефонували співробітники поліції, і викликали до відділку, куди він і приніс викрадений товар. Реле він не користувався, видав його співробітникам поліції.

Свої дії пояснив тим, що світлодіодні люстри «горять» без такого реле.

Щиро кається, розуміє протиправність своїх дій, просить суворо не карати., призначити покарання із застосуванням звільнення від покарання.

Захисник не заперечував винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, однак при призначенні покарання просив врахувати матеріали, що характеризують обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 є особою раніше не судимою, та призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією статті із застосуванням положень ст. 75 КК України.

IV. Дослідженні докази.

На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченому обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачений також підтвердив, що йому зрозуміло, що він обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинена в умовах воєнного стану, також підтвердив, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.

За обставин, викладених у обвинувальному акті, зважаючи на той факт, що прокурор, захисник та обвинувачений, не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.

V. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану.

Вказане діяння згідно положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

VІ. Призначення покарання.

При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який на обліках у лікаря нарколога не перебуває, на психіатричному обліку не перебуває, ОСОБА_4 має місце реєстрації та проживання, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працевлаштований раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Санкцією частини четвертої ст. 185 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали, які характеризують обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, той факт що обвинувачений раніше не судимий, щиро розкаявся, має позитивні характеристики, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. Разом із тим, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, вважає, що строк випробування може бути мінімальним.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Клопотань щодо обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження не надходило.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Запобіжний захід до обрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

- реле напруги DigiTOP VP-20A M2R, арт. 30327060, передане на відповідальне зберігання ТОВ «Епіцентр К» - залишити власнику за належністю;

- диск з відеозаписом з камер відеоспостереження встановлених у приміщенні гіпермаркету «Епіцентр» залишити в матеріалах кримінального провадження №0000850 від 08.09.2023 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1