Провадження № 1-кс/752/713/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисникаОСОБА_4. , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, клопотання слідчого слідчого відділу №3 (з розслідування злочинів у сфері транспорту) слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 - про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003321 від 19.10.2023, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, одруженого, працюючого ПП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого відділення №3 (з розслідування злочинів у сфері транспорту) слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0003321 від 19.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Клопотання погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється розслідування кримінального провадження № 0003321 від 19.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, на шлях виправлення та перевиховування не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «HYUNDAI» моделі «SONATA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 306 320 грн., що становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який тривалий час був припаркований біля будинку АДРЕСА_2 .

18.08.2023, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 знаходячись біля будинку № 136 по проспекту Валерія Лобановського у місті Києві помітив автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «SONATA», номер кузова - НОМЕР_2 , чорного кольору, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, предметом якого є транспортний засіб, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника транспортного засобу, невстановленим шляхом проник до автомобіля марки «HYUNDAI», моделі «SONATA», р.н. НОМЕР_1 та оглянувши салон автомобіля виявив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від даного автомобіля.

Після цього, ОСОБА_5 , усвідомлюючи необхідність запуску двигуна автомобіля марки «HYUNDAI», моделі «SONATA», р.н. НОМЕР_1 для полегшення вчинення кримінального правопорушення, за допомогою власного телефону НОМЕР_4 замовив послуги виготовлення ключа до транспортного засобу марки «HYUNDAI», моделі «SONATA», р.н. НОМЕР_1 .

В подальшому, 18.08.2023 приблизно о 14 год. 16 хв. за адресою: м. Київ, вул. Валерія Лобановського, 136, прибув майстер з виготовлення ключів ОСОБА_9 , якого ОСОБА_5 увів в оману, повідомивши заздалегідь видуману неправдиву інформацію, щодо своїх прав відносно вказаного автомобіля, продемонструвавши на підтвердження своїх слів свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Далі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 заздалегідь видуману неправдиву інформацію, що втратив ключі від автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «SONATA» р.н. НОМЕР_1 у зв`язку з чим потрібно зробити новий ключ. Будучи переконаним у достовірності повідомленої ОСОБА_5 інформації, ОСОБА_9 виготовив новий ключ до автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «SONATA» р.н. НОМЕР_1 , та передав його ОСОБА_5 . В свою чергу останній за допомогою даного ключа запустив двигун, перевіривши його справність.

ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання відповідних наслідків, маючи свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ від автомобіля марки «HYUNDAI», моделі «SONATA», р.н. НОМЕР_1 зателефонував знайомому ОСОБА_10 , якому запропонував купити вказаний автомобіль за грошові кошти у сумі 2000 доларів США, на що останній погодився.

Пізніше того ж дня, а саме 18.08.2023 ОСОБА_10 та прибув за адресою: м. Київ, пр. Валерія Лобановського, 136 на нього чекав ОСОБА_5 .

Зустрівшись з ОСОБА_10 , ОСОБА_5 повідомив йому заздалегідь вигадану неправдиву інформацію щодо своїх прав відносно автомобіля марки «HYUNDAI», моделі «SONATA», р.н. НОМЕР_1 , продемонструвавши на підтвердження своїх слів відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі.

ОСОБА_10 будучи уведеним в оману ОСОБА_5 погодився на придбання у останнього автомобіля марки «HYUNDAI», моделі «SONATA», р.н. НОМЕР_1 та отримав від ОСОБА_5 відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від вказаного автомобіля. Таким чином будучи введеним в оману щодо дійсного характеру свого діяння, ОСОБА_10 почав безпосередньо виконувати дії, що становлять об`єктивну сторону кримінального правопорушення, розпочатого ОСОБА_5 , а саме незаконного заволодіння транспортним засобом. Відповідно до цього, ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на доведення злочинного умислу до кінця, почав діяти опосередковано, через введеного в оману ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_10 завів двигун автомобіля марки «HYUNDAI», моделі «SONATA», р.н. НОМЕР_1 та почав рух, чим довів злочинний умисел ОСОБА_5 , направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, до кінця.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, предметом якого є транспортний засіб, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

28.12.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

На обґрунтування необхідності застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий посилається на ризики, передбачені пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж цілодобовий домашній арешт, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування.

На підставі зазначеного слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці за місцем його реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений ними час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками у цьому кримінальному провадженні; не залишати місце свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого та/або прокурора; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вказавши, що ОСОБА_5 не має відношення до обставин даного кримінального провадження. Просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчими слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється розслідування кримінального провадження № 0003321 від 19.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

28.12.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, щоОСОБА_5 міг вчинитизазначений вище злочин.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, щоОСОБА_5 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема: протоколи огляду, протокол допиту свідка, протокол допиту потерпілого, іншими матеріалами, долученими до клопотання.

Аргументи захисника щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не підтверджені жодними доказами, а тому слідчий суддя ставиться до таких аргументів критично.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дійОСОБА_5 , виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Так, наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_5 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на переконання слідчого судді, існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Також прокурором обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, з огляду на таке.

Оцінюючи наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а також суть кримінального правопорушення у якому він підозрюється.

Крім того, слідчий суддя враховує відомості про те, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, і на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке розслідується в рамках цього кримінального провадження, мав не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість.

З огляду на зазначене, на переконання слідчого судді, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, є доведеними.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік та стан здоров`я підозрюваного; сімейний стан (одружений, на утриманні малолітніх дітей чи непрацездатних осіб не має); працюючий; раніше судимий.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину та доведених стороною обвинувачення ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Клопотання слідчого не містить викладу обставин, які б свідчили, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу неможливе для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання прокурором також не було доведено, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу неможливе для запобігання ризикам у кримінальному провадженні.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 ч. 1 цієї статті.

Враховуючи зазначене, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, з огляду на встановлені обставини, наведені вище, щодо вчинення кримінального правопорушення та особи підозрюваного, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрюваного обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний час, у період з 22.00 год до 07.00 год наступної доби, в межах строку досудового розслідування, тобто по 28.02.2024 включно.

Також з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження наявна необхідність одночасного покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При визначенні строку, на який на підозрюваного покладаються зазначені обов`язки, з передбаченого ч. 5 ст. 195 КПК України переліку, слідчий суддя враховує, що обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а також те, що досудове розслідування відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Таким чином, зазначені обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, слід покласти на підозрюваного до 28.02.2024 включно.

Керуючись статтями 132, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою проживання: АДРЕСА_1 , у період часу із 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, в межах строку досудового розслідування, тобто по 28.02.2024 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м.Києва.

Строк дії ухвали до 28.02.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1