Справа № 953/9498/23
н/п 1-кс/953/7775/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2023 р. . м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002127 від 20.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002127 від 20.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду майно, який був проведений 02.10.2023 біля буд. № 18 по вул. Костомарівській у м. Харкові, а саме на: 2 (два) стільці Ikea Tarno, артикул 900.954.28.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002127 від 20.09.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2023 року, невстановлена особа, перебуваючи на літній площадці кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила крадіжку двох стільців, тим самим спричинила матеріальні збитки ФОП « ОСОБА_4 ».

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, 02.10.2023 у період часу з 09:00 по 09:30 год. проведено огляд у дворі, напроти житлового будинку АДРЕСА_2 , під час проведення якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав викрадене ним майно, а саме: 2 (два) стільці Ikea Tarno, артикул 900.954.28.

Вилучені під час огляду предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0002127 від 20.09.2023 року у відповідності до ст. 98 КПК України, оскільки дане майно може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуто кримінально протиправним шляхом, та є предметом кримінально протиправних дій.

Власником вище вказаного майна є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, існує сукупність підстав вважати, що вищевказані речі є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Таким чином, з метою збереження речових доказів відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті майна.

Прокурор зазначає, що необхідність арешту майна зумовлюється тим, що незастосування арешту на дане майно може привести до наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку sms.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, прокурора відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Правовою підставою арешту майна є кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002127 від 20.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

02.10.2023 в період часу з 09 години 00 хвилин до 09 години 30 хвилин було проведено огляд, в ході якого було виявлено та вилучено вищезазначені 2 (два) стільці Ikea Tarno, артикул 900.954.28.

02.10.2023 постановою слідчого Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 вилучені в ході огляду предмети- визнано речовим доказом.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Беручи до уваги те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, з метою збереження речових доказів, майна, що має доказове значення в даному кримінальному провадженні, та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, суд вважає клопотання законним та обґрунтованим, а відтак таким, що підлягає задоволенню.

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131, 132, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002127 від 20.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду, який був проведений 02.10.2023 біля буд. № 18 по вул. Костомарівській у м. Харкові, майно, а саме на: 2 (два) стільці Ikea Tarno, артикул 900.954.28.

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити виконання ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1