Провадження №1-кп/522/3072/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000781, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2023 року, на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, Вознесенського району, с.Андрійчикове, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 29.11.2023 року Київським районним судом м. Одеси за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, відповідно до ст.ст.75 та 104 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік за вчинення 16.10.2023 року кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України із покладенням на ОСОБА_3 наступних обов`язків:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілих - ОСОБА_5 ,

- ОСОБА_6 ,

головних спеціалістів

територіального відділу

служби у справах дітей

Одеської міської ради - ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

законного представника

неповнолітнього

обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2023 року приблизно о 20 годині 50 хвилин неповнолітній ОСОБА_3 перебував у магазині «Santim», який розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Каманіна, будинок №16-А/3, в якому підшукував чуже майно, яким він планував таємно заволодіти з метою особистого збагачення. При цьому, ОСОБА_3 було достовірно відомо, що на території України діє воєнний стан, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 року №451/2023 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, та Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX), Указом Президента України №757 від 07.11.2022 року, затвердженого Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX, Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 року, затвердженого Законом України від 07.02.2023 року №8419-ІХ, указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 року затвердженого Законом України №3057-IX від 02.05.2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 року строком на 90 діб, тобто до 15 листопада 2023 року, та відповідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-IX від 03.03.2022 року.

В результаті пошуків у магазині ОСОБА_3 помітив двері, які ведуть до коридору, в якому розташовані службові приміщення магазину, у тому числі моніторна кімната охорони магазину, в які охоронці здійснюють спостереження за територію магазину за допомогою камер відеоспостереження. Виявивши, що двері в моніторну кімнату магазину не замкнені, ОСОБА_3 не маючи відповідного дозволу на перебування у зазначеному службовому приміщенні магазину, діючи умисно, таємно проник до зазначеного приміщення, та розпочав пошук цінного майна серед речей, які в цьому приміщенні залишили співробітники магазину. В результаті пошуків ОСОБА_3 в шухляді письмового стола моніторної кімнати знайшов 7000 гривень які там залишив старший контролер служби охорони магазину ОСОБА_5 , якими ОСОБА_3 заволодів, взявши їх з шухляди, та сховавши дані грошові кошти в кишеню джинсів після. Гаємно заволодівши зазначеними грошовими коштами, та завдавши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 7000 гривень, ОСОБА_3 покинув зазначене службове приміщення та межі магазину «Santim», розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд.

14 жовтня 2023 року приблизно о 08 годині 05 хвилин, неповнолітній ОСОБА_3 перебував у магазині «Таврія Плюс», який розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Маршала Говорова, будинок №10/5, в якому підшукував чуже майно, яким він планував таємно заволодіти з метою особистого збагачення. При цьому, ОСОБА_3 було достовірно відомо, що на території України діє воєнний стан відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 року №451/2023 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, та Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-[X), Указом Президента України №757 від 07.11.2022 року, затвердженого Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX, Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 року, затвердженого Законом України від 07.02.2023 року №8419-IX, Указом Президента України N?254/2023 від 01.05.2023 затвердженим Законом України №3057-IX від 02.05.2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб, тобто до 15 листопада 2023 року та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» за №2117-IX від 03.03.2022 року.

В результаті пошуків у магазині ОСОБА_3 помітив двері, які ведуть до коридору, в якому розташовані службові приміщення магазину, у тому числі жіноча роздягальня для працівників магазину, які там залишають свої особисті речі. Виявивши, що двері у приміщення роздягальні магазину не замкнені, ОСОБА_3 не маючи відповідного дозволу на перебування у зазначеному службовому приміщенні магазину, діючи умисно, повторно, таємно проник до зазначеного приміщення, та розпочав пошук цінного майна серед речей, які в цьому приміщенні залишили співробітники магазину. В результаті пошуків ОСОБА_3 в одному з шкафчиків жіночої роздягальні виявив гаманець, який там залишила касир магазину ОСОБА_6 . Відкривши гаманець, ОСОБА_3 , взявши з гаманця грошові кошти у сумі 4500 гривень, заволодів ними, та сховав дані грошові кошти в задню кишеню джинсів.

Таємно заволодівши зазначеними грошовими коштами, та завдавши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 4500 гривень, ОСОБА_3 покинув зазначене службове приміщення та межі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаних кримінальних правопорушень, та підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, що описані в обвинувальному акті.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини, та розміри цивільних позовів в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаних кримінальних правопорушень повністю доведена.

Враховуючи вимоги ст.337 КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, яктаємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який позитивно характеризується за місцем навчання, та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім, що матеріальна шкода потерпілим частково відшкодована.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року №5 зазначено, що при призначенні покарання неповнолітнім повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація. При призначенні неповнолітньому покарання крім передбачених у статтях 65-67 КК обставин суди відповідно до ч.1 ст.103 КК мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи.

У п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року №5 зазначено, що позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилося 18 років. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є

переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого. Висновок суду про необхідність застосування до неповнолітнього позбавлення волі, якщо санкцією статті, за якою він засуджується, передбачені й інші види покарань, повинен бути мотивованим у вироку.

При призначенні неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд вважає необхідним врахувати висновок ДУ «Центра пробації» філії ДУ «Центр пробації в Одеській області» сектора ювенальної пробації м. Одеси Суворовського районного відділу пробації за №495/28/27-1-23 від 04.12.2023 року, відповідно до якого, дослідженням інформації, що характеризує особу, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. Також для мінімізації ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення органом пробації було рекомендовано пройти пробаційну програму.

Із урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який позитивно характеризується за місцем навчання, враховуючи досудову доповідь органу пробації, роз`яснення у п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року №5, наявності вище зазначених трьох пом`якшуючих покарання обставин, а саме, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім, що матеріальна шкода потерпілим частково відшкодована, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим, при призначенні покарання цьому обвинуваченому, застосувати вимоги ст.69 КК України, призначивши йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті ч.4 ст.185 КК України.

Із урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, наявності вище зазначених трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що його виправлення, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства, та йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75, 104 КК України, та звільнити цього обвинуваченого від відбування основного покарання, із випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, та додаткові обов`язки, передбачені п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України.

Суд вважає, що зазначений вид покарання буде достатній для виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так як після постановлення вироку 29.11.2023 року Київським районним судом м. Одеси за вчинення 16.10.2023 року ОСОБА_3 кримінального правопорушення було встановлено, що цей неповнолітній засуджений обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень 01.10.2023 року, та 14.10.2023 року вчинених до постановлення попереднього вироку, тому є підстави для застосування вимог ч.4 ст.70 КК України.

Суд, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст.75 КК України. Такий висновок суду цілком узгоджується з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у рішенні від 23 вересня 2019 року, провадження № 51-2631км19. Статтями 70, 72, 75-78 КК України не передбачено повне або часткове складання, поглинення іспитового строку. Зазначені в ст. 70 КК України правила застосовуються лише до покарань.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає, що необхідно застосувати положення ч.4 ст.70 КК України, призначивши йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, із урахуванням виду та розміру покарання призначеного вироком Київського районного суду м. Одесивід 29.11.2023 року, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, із призначенням остаточного виду та розміру покарання.

У зв`язку із тим, що у обвинуваченого ОСОБА_3 є мати ОСОБА_9 , суд вважає, що відсутні законні підстави для призначення указаному неповнолітньому обвинуваченому громадського вихователя.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 103, 104, 367-371, 373, 374, 376, 395, 484, 485, 487, 496, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті, із застосуванням ст.69 КК України позбавлення волі на строк 4 /чотири/ роки 6 /шість/ місяців.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 05.12.2023 року, більш суворим покаранням призначеним за вироком Київського районного суду м. Одеси від 29.11.2023 року, та за яким його засуджено до позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

На підставі ст.75, ст.104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, з випробуванням строком на 2 /два/ роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 2 /два/ роки покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.3 ст.76 КК України строком на 2 /два/ роки покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 05.12.2023 року.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Не призначати неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 громадського вихователя.

Речові докази - лазерні диски зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: білі паперові пакети знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

05.12.2023