Номер провадження: 11-кп/813/639/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 на ухвалу Суворовського райсуду м. Одеси від 10.10.2023 у к/п №0000696 від 19.08.2022 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою суду 1-ої інстанції було задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 , к/п №0000696 від 19.08.2022 було закрито, ОСОБА_7 звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із його примиренням з потерпілим.

Процесуальні витрати у в розмірі 1132,62 грн. та 2265,24 грн. за проведення експертних досліджень визначено віднести на рахунок держави.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 , не оспорюючи ухвалу в частині звільнення ОСОБА_7 від кримінальності вказує на те, що вона підлягає зміні у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки кримінальне провадження закрито з нереабілітуючих підстав, відповідно, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування з метою проведення експертиз слід покласти на обвинуваченого.

Посилаючись на такі доводи, прокурор ОСОБА_8 просить змінити ухвалу Суворовського райсуду м. Одеси від 10.10.2023, викласти останнє речення передостаннього абзацу мотивувальної частини в такій редакції: «Так, враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закривається за нереабілітуючими підставами, а тому процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у сумі 3397, 86 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_7 на рахунок держави».

Викласти 4 абзац резолютивної частини ухвали в такій редакції: «Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів у сумі 3397, 86 грн. стягнути з ОСОБА_7 на рахунок держави».

17.01.2024 на адресу апеляційного суду надійшов відзив обвинуваченого ОСОБА_7 на апеляційну скаргу прокурора, а якій він вказував на те, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення не доведена, у зв`язку з чим просив зняти з нього обвинувачення та не стягувати процесуальні витрати.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу, водночас обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється законність закриття провадження та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу у цій частині.

Водночас, що стосується доводів прокурора відносно того, що суд 1-ої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо віднесення процесуальних витрат на рахунок держави, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Судом 1-ої інстанції встановлено, що під час досудового розслідування к/п №0000696 від 19.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, органом досудового розслідування понесені процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз на загальну суму 3397, 86 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 було закрито за клопотанням його захисника ОСОБА_9 з нереабілітуючих підстав.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи прокурора відносно того, що у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані із розслідуванням кримінального провадження повинна відшкодовувати саме вона.

Кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання стягнення процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат та такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з правовою позицією суду касаційної інстанції викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК України.

При цьому, у постанові Третьої судової палати ККС ВС від 29.09.2021 по справі №342/1560/20 зазначено, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Щодо посилань ОСОБА_7 відносно недоведеності його вини, колегія суддів наголошує на тому, що апеляційний суд позбавлений можливості надавати оцінку таким доводам, оскільки предметом апеляційного розгляду є апеляційна скарга прокурора на ухвалу суду про закриття кримінального провадження в частині вирішення процесуальних витрат. Водночас обвинувачений ОСОБА_7 не скористався своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення, яке було йому роз`яснено судом 1-ої інстанції.

Водночас, що стосується доводів ОСОБА_7 відносно того, що він безробітній та не має можливості сплатити процесуальні витрати, апеляційний суд роз`яснює, що він не позбавлений можливості звернутися до суду 1-ої інстанції із клопотанням про розстрочення сплати процесуальних витрат на визначений строк.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Приписами п. 3) ч.1 ст. 408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення

Водночас, виходячи із системного аналізу норм кримінального процесуального закону, що містяться у ч. 1 ст. 420, ч. 1 ст. 421, п. 3) ч. 1 ст. 408, ч. 5 ст. 128 КПК України, під погіршенням становища слід розуміти таке збільшення сум, що підлягають стягненню, яке впливає на кваліфікацію злочину і призводить до застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або збільшення обсягу обвинувачення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала зміні, в частині стягнення процесуальних витрат на проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 24, 118, 126, 370, 404, 405, 407-409, 412, 419, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргупрокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 10.10.2023, якою було закрито к/п №0000696 від 19.08.2022, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим - змінити.

Останнє речення передостаннього абзацу мотивувальної частини ухвали викласти в такій редакції:

«Враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закривається за нереабілітуючими підставами, а тому процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у сумі 3397, 86 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_7 на рахунок держави».

Абзац четвертий резолютивної частини ухвали викласти в наступній редакції:

«Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів у сумі 3397, 86 грн. стягнути з ОСОБА_7 на рахунок держави».

В іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3