Справа № 583/6043/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2023 р. слідча суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка Сумської області клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирка м`ясопродукти» про арешт майна, -

установила:

30.11.2023 до суду надійшло зазначене клопотання, вмотивоване тим, що Охтирським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 23.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме за фактом отримання директором ТОВ «Будівельна фірма «Інтерстрой» ОСОБА_3 шляхом обману товару ТОВ «Охтирка м`ясопродукти» на загальну суму 245416,32 грн. У зв`язку з цим у межах зазначеного кримінального провадження 27.11.2023 представником ТОВ «Охтирка м`ясопродукти» слідчомуслідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, який здійснює досудове розслідування подано цивільний позов про стягнення із ОСОБА_3 на користь ТОВ «Охтирка м`ясопродукти» грошових коштів в сумі 245416,32 грн. З огляду на викладене, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення представник ТОВ «Охтирка м`ясопродукти» просить накласти арештна все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник ТОВ «Охтирка м`ясопродукти» та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення повідомлень на електронну адресу, зазначену у клопотанні, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Таким чином, з огляду на належне повідомлення учасників справи шляхом надіслання повістки про виклик електронною поштою, беручи до уваги визначені ч.1 ст. 172 КПК України обмежені строки розгляду вказаного клопотання, слідча суддя вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників справи, без здійснення фіксації судового засідання за допомогою технічних засобів.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали слідча суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 62 УЦПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно вимог ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

За приписами ч. 2 ст. 173КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170цього Кодексу); 4) розмір шкоди,завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Разом з тим, цивільним позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження існування наведених вище, визначених законом обставин.

Так, з наданого до матеріалів справи Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000091 від 23.10.2023 вбачається, що відомості щодоОСОБА_3 як підозрюваного у даному кримінальному провадженні відсутні.

З огляду на викладене відсутні правові підстави накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Враховуючи наведене слідча суддя вважає клопотання про арешт майна передчасним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки на момент його розгляду відсутні відомості, які б свідчили, що особі, про майно якої йдеться у клопотанні, повідомлено про підозру.

Керуючись ст.ст. 170-173КПК України, слідча суддя, -

постановила:

Відмовити у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирка м`ясопродукти» про арешт майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1