КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4719/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липівці, Перемишлянського району, Львівської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258, ч. 2 ст. 262 КК України

за участю:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановила:

Ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000268 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначався розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.

Строк тримання під вартою обраховувати з 19.07.2023 та до 16.09.2023 включно.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покладено на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_11 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Липівці, Перемишлянського району, Львівської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому до 16.09.2023 включно, залишати своє місце проживання, за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без відома

слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими, іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт

(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з

України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк виконання обов`язків, покладених на підозрюваного, визначити в межах строку досудового розслідування, до 16 вересня 2023 року включно.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, з доповненнями апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала не ґрунтується на вимогах закону та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та через істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства України.

Слідчим суддею не забезпечено додержання вимог статті 2 КПК України, а саме повного та неупередженого судового розгляду, оскільки при прийнятті рішення не враховано вік і стан здоров`я ОСОБА_7 , його репутацію та досягнення під час несення служби; наявність у ОСОБА_7 державних нагород та відзнак, отриманих як за час роботи в правоохоронних органах, так і під час участі в АТО та під час виконання завдань по відсічі ворога на території України, тощо.

Апелянт вказує на те, що повний текст оскаржуваної ухвали було складено після спливу строку на апеляційне оскарження, та в матеріалах судової справи № 757/30388/23-к відсутній журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження 24.07.2023 з проголошенням повного тексту оскаржуваної ухвали.

Також апелянт зазначає, що слідчим суддею неврахування того факту, що органом досудового розслідування клопотання було подано без додержання вимог, передбачених ст. 184 КПК України, оскільки авторозподіл у справі № 757/30388/23-к (по розгляду вищевказаного клопотання) було здійснено ще о 10:37:58. - 18.07.2023, тобто до отримання ОСОБА_7 вищевказаного клопотання та за відсутності розписки ОСОБА_7 про таке отримання, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 184 та п. 3 ч. 3 ст. 184 КПК України, тобто слідчим та прокурором було істотно порушено як вимоги чинного кримінального процесуального законодавства України, так і конституційне право ОСОБА_7 на захист, у зв`язку з чим, клопотання підлягало поверненню органу досудового розслідування.

А ні клопотання, а ні матеріали додані до клопотання, а ні матеріали кримінального провадження № 0000268 від 27.03.2023 (що було виділено з КП 0001029 від 25.11.2013), не містять жодного доказу причетності ОСОБА_7 ні до спричинення 18.02.2014 будь-кому з потерпілих тілесних ушкоджень, ні до вбивств, які відбулись на Майдані 18.02.2014.

Немає також жодного доказу того, що ОСОБА_7 отримував та виконував чиїсь явно незаконні накази чи давав комусь вказівки бити протестувальників чи стріляти в них, оскільки станом на 18.02.2014 він займав посаду помічника начальника штабу БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУ МВС України у Львівській області.

ОСОБА_7 під час несення служби по охороні громадського порядку в місті Києві 18.02.2014 будь-який спецзасіб не застосовував, підлеглих він не мав. Таким чином, висновок органу досудового розслідування про те, що ОСОБА_7 нібито діяв на виконання явно злочинних наказів, не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, а тому це є припущенням, а не встановленим фактом.

Крім того апелянт вказує на те, що повідомлення про підозру від 14.07.2023 щодо ОСОБА_7 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.07.2023 щодо ОСОБА_7 (в кримінальному провадженні № 0000268 від 27.03.2023) були складені старшим слідчим в ОВС першого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 . Однак управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках не входить до складу Головного слідчого управління, а просто входить до складу центрального апарату Державного бюро розслідувань, та не має відповідних повноважень на здійснення будь-якого досудового розслідування в будь-якому кримінальному провадженні.

Таким чином, клопотання слідчого ОСОБА_12 підлягало поверненню у зв`язку з невідповідністю вимогам чинного кримінального процесуального закону, оскільки ОСОБА_7 , не мав та не має статусу підозрюваного в кримінальному провадженні № 0000268 від 27.03.2023 (що було виділено з КП 0001029 від 25.11.2013), а станом на 19.07.2023 мав статус свідка.

Також апелянт звертає увагу на те, що жоден з доданих до клопотання додатків, як і саме клопотання, не містили жодного посилання на ризики, які б прямо або опосередковано, або хоча б якось стосувалися ОСОБА_7 , вони стосувалися: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та інших осіб, але не ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 жодного разу не проігнорував виклику до органу досудового розслідування чи суду, та не вчиняв дії, що можуть свідчити про те, що він або почне переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню. Слідчим та прокурором не було доведено, що обставини, зазначені у клопотанні виправдовують тримання останнього під вартою.

Апелянт також вказує на те, що існували підстави для відводу слідчого судді, однак цього зроблено не було.

Старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000268 - прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 подано заперечення на апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_11 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в яких останній просить відмовити у її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги, з доповненнями та просили її задовольнити, пояснення прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі, з доповненнями сторони захисту доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що cлідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000268 від 27.03.2023 за підозрою ОСОБА_28 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ст. 340 КК України; ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 КК України (в редакції Закону від 21.09.2006); ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 262, ч.1 ст. 365 КК України та за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258, ч. 2 ст. 262 КК України.

Вказане кримінальне провадження 27.03.2023 виділено із кримінального провадження № 0001029, у якому ОСОБА_28 20.03.2023 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ст. 340 КК України; ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 КК України (в редакції Закону від 21.09.2006).

Також, 02.06.2023 у кримінальному провадженні № 0001175 повідомлено про підозру колишньому помічнику начальника штабу БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Львівській області ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 262 КК України.

06.06.2023 матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 262 КК України, постановою прокурора виділено із кримінального провадження № 0001175 в окреме провадження за № 0000478, яке, у свою чергу, 09.06.2023 об`єднано із кримінальним провадженням № 0000268 від 27.03.2023.

14.07.2023 ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001029 від 25.11.2013 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 КК України.

17.07.2023 матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 КК України, постановою прокурора виділено із кримінального провадження № 0001029 в окреме провадження за № 0000622, яке у свою чергу, цього ж дня об`єднано із кримінальним провадженням № 0000268 від 27.03.2023.

Першим заступником Генерального прокурора України 02.05.2023 у кримінальному провадженні № 0000268 від 27.03.2023 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 20.06.2022.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.06.2023 у справі № 757/22786/23-к строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 20.09.2022.

Під час досудового розслідування встановлено, що 18.02.2014 заступником начальника Головного управління - начальником міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_19 , командиром БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Львівській області ОСОБА_28 за пособництва ОСОБА_7 , командиром БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_29 , командиром оперативної роти № 2 БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_22 , командиром РМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» УМВС України в м. Севастополь ОСОБА_30 , заступником начальника відділу забезпечення масових заходів управління громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_23 та іншими невстановленими особами було організовано та здійснено безпосередньо на місці перебування учасників мітингів, зборів та демонстрацій незаконне перешкоджання проведенню зборів, мітингів, вуличного походу і демонстрацій громадян - учасників заходів громадського протесту на підтримку голосування у Верховній Раді України за повернення до Конституції 2004 року, шляхом застосування працівниками спецпідрозділів МОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» МВС України надмірного фізичного насильства, спеціальних засобів, у тому числі з метою їх залякування, вчинення умисних вбивств громадян з числа мітингувальників та заподіяння їм тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості.

У результаті вищевказаних злочинних дій командира БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Львівській області Старосільяця, вчинених на виконання явно злочинного наказу ОСОБА_19 , ОСОБА_23 та ОСОБА_28 під час незаконного силового відтиснення працівниками підрозділів БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Харківській та Львівській областях, РМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» УМВС України в м. Севастополь та інших підрозділів МОП «ІНФОРМАЦІЯ_3», які перебували на вулиці Інститутській, вулиці Садовій, вулиці Шовковичній, Кріпосному провулку та Кловському узвозі в м. Києві, незаконно здійснено силовий розгін громадян, які перебували на вказаних вулицях, у результаті чого внаслідок протиправного та надмірного застосування фізичної сили, спеціальних засобів та вогнепальної зброї (помпових рушниць, споряджених набоями 12 калібру із гумовою, свинцевою картеччю) заподіяно тяжкі наслідки, зокрема у вигляді вбивства 3 осіб, спричинення тяжких тілесних ушкоджень 5 особам, середньої тяжкості тілесних ушкоджень 10 особам, легких тілесних ушкоджень 16 особам.

Наказами ГУМВС України у Львівській області №22 від 13.01.2014 та №221 від 13.02.2014 з метою надання практичної допомоги у забезпеченні охорони громадського порядку ОСОБА_7 у складі БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України у Львівській області як відповідальна за озброєння особа був відряджений до ГУМВС України в м. Києві.

Згідно вказаних наказів начальника ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_31 озброєння особового складу БМОП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ГУМВС України в Львівській області помповими рушницями для охорони громадського порядку не передбачено.

В порушення наказу ГУМВС України у Львівській області №22 від 13.01.2014, ОСОБА_7 , діючи умисно, спільно з ОСОБА_28 та на виконання його вказівок, не пізніше 14.01.2014, всупереч пунктів 4.2, 9.3, 9.4, 9.6. Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №141 від 27.03.2008, без обліку у Книзі видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів, отримав та склав для транспортування у відрядження до м. Києва в службовий автомобіль помпові рушниці «ФОРТ 500» за № № НОМЕР_1 , НОМЕР_13, НОМЕР_2 , ВІ НОМЕР_15, ВІ НОМЕР_16, ВІ НОМЕР_17, НОМЕР_18, які перебували на балансі БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Львівській області.

Після отримання 28.01.2014 ОСОБА_7 10 одиниць рушниць «Форт-500 М-1» за № № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , останній, діючи умисно, будучи відповідальною особою за озброєння особового складу БМОП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ГУМВС України в Львівській області, на виконання наказів ОСОБА_28 , не забезпечив облік та зберіганні вогнепальної зброї згідно Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №141 від 27.03.2008.

В подальшому ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_28 та на виконання його явного злочинного наказу, в порушення пунктів 4.2, 9.3, 9.4, 9.6. Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №141 від 27.03.2008, без документального обліку видачі й отримання вогнепальної зброї, у період з 14.01.2014 по 18.02.2014 озброїв особовий склад БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Львівській області помповими рушницями № № НОМЕР_1, НОМЕР_13, НОМЕР_2 , ВІ НОМЕР_15, ВІ НОМЕР_16, ВІ НОМЕР_17, НОМЕР_18 та «Форт-500 М-1» за № № НОМЕР_3 , НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 .

Крім цього, 17.02.2014 приблизно о 17.00 год. на виконання наказу ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_23 , організували доставку автотранспортним засобом мікроавтобусом Volkswagen Transporter синього кольору світло шумових і газових гранат, а також набоїв 12 калібру, споряджених гумовими, металевими (свинцевими) кулями та картеччю на вулицю Михайла Грушевського у місті Києві.

В свою чергу, командири міліції особливого призначення «ІНФОРМАЦІЯ_3» при ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_28 через відповідального за озброєння помічника начальника штабу ОСОБА_7 , у Донецькій області ОСОБА_32 , у Житомирській області ОСОБА_33 та у Запорізькій області ОСОБА_34 в цей же час скерували до зазначеного мікроавтобуса по чотири працівника від кожного підрозділу для отримання світло шумових і газових гранат, а також набоїв 12 калібру.

В подальшому, 17.02.2014 не пізніше 18.00 год., ОСОБА_7 , будучи відповідальною особою за озброєння, діючи умисно та на виконання наказів ОСОБА_28 , озброїв в порушення вимог пунктів 4.2, 9.3, 9.4, 9.6. Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №141 від 27.03.2008 вказаними світло шумовими і газовими гранатами, а також набоями 12 калібру, споряджені гумовими, металевими (свинцевими) кулями та картеччю особовий склад БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Львівській області.

При цьому, 18.02.2014 не пізніше 10 год. 30 хв. в порушення вимог порядку, передбаченого Інструкцією із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 141 від 27.03.2008 були за наказом ОСОБА_28 видані ОСОБА_7 працівникам БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Львівській області помпові рушниці № № НОМЕР_1, НОМЕР_13, ВІ НОМЕР_14, ВІ НОМЕР_15, ВІ НОМЕР_16, ВІ НОМЕР_17, НОМЕР_18 та «Форт-500 М-1» за № № НОМЕР_3 , НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12 без фіксації факту видачі конкретному працівникові міліції у службовій документації або іншим доступним способом, з метою використання ними зазначеної вогнепальної зброї при виконанні завідомо злочинного наказу ОСОБА_28 щодо незаконного перешкоджання проведенню мітингів, походів і демонстрацій в центральній частині м. Києва, зокрема 18.02.2014 на вул. Грушевського, вул. Інститутській, Шовковичній, Кріпосному провулку.

На виконання явно злочинного наказу ОСОБА_19 , ОСОБА_28 за пособництва ОСОБА_7 , ОСОБА_29 , ОСОБА_22 , ОСОБА_30 , а також командирами інших підрозділів МОП «ІНФОРМАЦІЯ_3», 18.02.2014, в період часу приблизно 12.00 год до 14.30 год., міліціонер відділення № 1 взводу № 2 оперативної роти № 1 БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_35 , міліціонер відділення № 1 взводу № 2 оперативної роти № 2 БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_25 та психолог групи кадрового забезпечення БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_26 , а також працівники БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Львівській області та РМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в м. Севастополь та інші підрозділи МОП «ІНФОРМАЦІЯ_3», перебуваючи на тротуарній частині вулиці Інститутської неподалік фасадної частини будинку № 24/7 по вказаній вулиці, на відстані близько 20-40 метрів від натовпу мітингувальників, які перебували на проїжджій частині перехрестя вулиці Інститутської та Кріпосного провулку, будучи озброєними помповими рушницями «Форт-500», «Форт-500А» та «Форт-500М1», «ІЖ-81», зарядженими патронами 12 калібру зі свинцевою, гумовою кулею та картеччю, в тому числі помповими рушницями БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМСВ України в Львівській області рушницями «Форт-500», «Форт-500А» та «Форт-500М1», в тому числі БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМСВ України в Львівській області помповими рушницями «ФОРТ 500» за № № НОМЕР_1, НОМЕР_13, ВІ НОМЕР_14, ВІ НОМЕР_15, ВІ НОМЕР_16, ВІ НОМЕР_17, НОМЕР_18 та «Форт-500 М-1» за № № НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, які були видані ОСОБА_7 , почали здійснювати не вибіркові постріли з помпових рушниць, набоями до них 12 калібру, споряджених гумовими, металевими (свинцевими) кулями та картеччю у напрямку скупчення людей на вул. Інститутській та Кріпосному провулку, в руках яких не було вогнепальної зброї та які не становили для них будь-якої загрози.

У результаті вищевказаних злочинних дій помічника начальника штабу батальйону міліції особливого призначення «ІНФОРМАЦІЯ_3» Головного управління МВС України в Львівській області ОСОБА_7 , вчинених спільно та на виконання наказу командира БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Львівській ОСОБА_28 , під час незаконного силового відтиснення працівниками підрозділів БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Львівській та Харківській областях, м. Севастополь та інших регіонів, які перебували на вулиці Інститутській, вулиці Садовій, вулиці Шовковичній та Кріпосному провулку в м. Києві, з перевищенням влади та службових повноважень застосовано фізичне насильство, вогнепальна зброя та спеціальні засоби, внаслідок чого заподіяно смерті ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вчинення замахів на умисне вбивство ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_49 ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_50 ІНФОРМАЦІЯ_18 , ОСОБА_51 ІНФОРМАЦІЯ_19 , ОСОБА_52 ІНФОРМАЦІЯ_20 , ОСОБА_53 ІНФОРМАЦІЯ_21 , заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_54 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_55 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , ОСОБА_56 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_57 ІНФОРМАЦІЯ_23 , ОСОБА_58 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , ОСОБА_59 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , ОСОБА_60 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , ОСОБА_61 ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_62 ІНФОРМАЦІЯ_23 , ОСОБА_63 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_64 ІНФОРМАЦІЯ_28 , ОСОБА_65 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , ОСОБА_66 , ІНФОРМАЦІЯ_30 , ОСОБА_67 , ІНФОРМАЦІЯ_31 , ОСОБА_68 ІНФОРМАЦІЯ_32 , ОСОБА_69 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_70 ІНФОРМАЦІЯ_33 , ОСОБА_71 ІНФОРМАЦІЯ_34 , ОСОБА_72 ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_73 ІНФОРМАЦІЯ_35 , ОСОБА_74 ІНФОРМАЦІЯ_36 , ОСОБА_75 ІНФОРМАЦІЯ_37 , ОСОБА_76 ІНФОРМАЦІЯ_38 , ОСОБА_77 ІНФОРМАЦІЯ_39 , ОСОБА_78 ІНФОРМАЦІЯ_40 .

Під час вчинення вказаних злочинів, у період з 18.02.2014 по 20.02.2014 ОСОБА_7 , з метою приховування власної участі у них, а також участі працівників БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Львівській області під керівництвом командира підрозділу ОСОБА_28 , будучи відповідальною особою за озброєння, здійснив активні дії щодо приховування знарядь та слідів злочину, а саме помпових рушниць «Форт-500 М-1» за № № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , які за наказом ОСОБА_28 18.02.2014 застосовувалися співробітниками БМОП до мітингувальників на вул. Інститутській та Кріпосному провулку.

Так, не пізніше 20.02.2014 ОСОБА_7 , перебуваючи на території оздоровчого табору «Лідер» за адресою: м. Київ, вул. Юнкерова, 16 (3-я лінія у Пущі-Водиці), за попередньою змовою з ОСОБА_7 організував підпорядкованих працівників та інших осіб для привласнення вогнепальної зброї, а саме 10 одиниць помпових рушниць калібру 12/76 «Форт-500 М-1» за № № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , для приховування факту їх використання 18.02.2014 на вул. Грушевського, вул. Інститутській, Шовковичній, Кріпосному провулку, чим завдав істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам, а саме матеріальну шкоду в розмірі 61 250, 00 грн. (шістдесят одна тисяча двісті п`ятдесят гривень).

Загалом, у зв`язку із вчиненням вищевказаних дій, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258, ч.2 ст. 262 КК України.

02.08.2023 старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000268 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що обставинами, які дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, є достатні та вагомі докази, здобуті у ході досудового розслідування.

Також в кримінальному провадженні наявні передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується, зокрема тим, що ОСОБА_7 вчиняв інкриміновані йому злочини у співучасті з іншими керівниками державних та правоохоронних органів, які на теперішній час ухиляються від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим оголошені у розшук, а також судом стосовно них, у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою. Варто врахувати, що ОСОБА_7 має міцні зв`язки із керівниками та працівниками правоохоронних органів, в тому числі з колишнім Міністром внутрішніх прав ОСОБА_16 , який на даний час переховується від органів слідства та суду та території Російської Федерації та очолює благодійний фонд «Юго-Восток». Крім того, вказаний ризик наявний з огляду на те, що підозрюваний неодноразово викликався до Державного бюро розслідувань та Офісу Генерального прокурора, однак, ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце прибуття, на виклики до Державного бюро розслідувань та Офісу Генерального прокурора неодноразово не з`явився без поважних причин, не повідомивши при цьому про наявність поважних причин своєї неявки, передбачених ч. 1 ст. 138 КПК України. Так, 13.06.2023, 27.06.2023, 03.07.2023 повістками слідчого Державного бюро розслідувань, надісланими за місцем проживання, ОСОБА_7 викликався відповідно на 11 год. 00 хв. 21.06.2023, на 10 год. 00 хв. 03.07.2023, на 10 год. 00 хв. 07.07.2023. Проте від виконання свого обов`язку підозрюваного прибути за викликами слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій за його участі ухилився, на виклики без поважних причин не з`явився, не повідомивши про наявність поважних причин своєї неявки. Водночас, відповідно до клопотань адвоката ОСОБА_6 , яка на підставі договору про надання правової допомоги від 01.06.2023 та ордеру від 01.06.2023 № 1311302 надає правову допомогу ОСОБА_7 , від 30.06.2023 та від 11.07.2023, останній продовжує перебувати на стаціонарному лікуванні в КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова». Водночас, відповідно до листа КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» від 07.07.2023 № 260201-вих-83463 ОСОБА_7 з 10.06.2023 по 03.07.2023 проходив стаціонарне лікування у КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова», після чого виписаний на амбулаторне долікування згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 51033, оскільки його стан покращився. Однак, незважаючи на це ОСОБА_7 за викликами на 03.07.2023 та 07.07.2023 до слідчого також не з`явився. Зазначена обставина в сукупності з іншими вищенаведеними вказує на те, що ОСОБА_7 у вищеописаний період часу, у який, виходячи з його доводів, він перебував на стаціонарному лікуванні, неодноразово залишав медичні заклади, перебував у різних локаціях на території м. Львова у зв`язку із вирішенням різного роду питань, що, у свою чергу, вказує на наявність у нього об`єктивної можливості з`явитися за викликами до Офісу Генерального прокурора та Державного бюро розслідувань, однак він, обґрунтовуючи свої неодноразові неявки проходженням лікування, від явки за викликами умисно неодноразово безпідставно не з`явився.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, є наявним, оскільки на теперішній час слідчими Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора продовжується здійснення досудового розслідування за усіма фактами перешкоджання посадовими особами державних та правоохоронних органів у період листопада 2013 року - лютого 2014 року проведенню зібрань громадян у м. Києві, що призвело до масових жертв серед протестувальників, а також за фактами їх вбивств та інших злочинів, пов`язаних із незаконною протидією протестним акціям. Таким чином слідчими та прокурорами продовжується збір доказів: вилучення документів, допити свідків та потерпілих, проведення слідчих експериментів, призначення експертиз тощо, а тому загроза протидії встановленню усіх обставин подій є актуальною, а за окремими фактами зареєстровано ряд кримінальних проваджень. Також встановлено, що 18-20.02.2014 у центральній частині м. Києва посадовими особами Управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві за усним наказом ОСОБА_19 знищувались службові документи, які у тому числі стосувались залучення та використання у цей період підрозділів органів внутрішніх справ та застосування співробітниками спеціальних засобів до мітингувальників (арк. 30 висновку службового розслідування МВС України від 24.04.2014). Відповідно до висновку за результатами службового розслідування від 15.06.2015 за фактами подій, які мали місце у 2014 році за участю працівників ПМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в м. Києві службова документація ПМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» рахується втраченою у період з 20 по 25.02.2014 року. Відповідно до висновку службового розслідування від 12.11.2014, проведеного на підставі наказу ГУМВС України в Львівській області від 11.11.2014 № 2658 за фактом знищення журналів, книг, справ, комп`ютерної техніки та іншої журнально-бланкової документації, встановлено, що 20.02.2014 знищено вогнем службову документацію. При цьому службове розслідування як голова комісії проводив сам підозрюваний ОСОБА_7 , який по 09.06.2023 продовжував займати посаду заступника командира - начальника штабу БПОП ГУ НП у Львівській області та входить до кола осіб, які спільно з ОСОБА_28 підозрюються у вчиненні приховування слідів злочинів - привласненні вогнепальної зброї та знищення службової документації. Вказане підтверджує, що ОСОБА_7 вчиняє активні дії щодо знищення, переховування та спотворення документів та речей (знарядь злочину), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Наявність ризиків, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовано тим, що характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характеризують його як особу із зв`язками в Національній поліції України, здатну до протидії досудовому розслідуванню шляхом впливу на свідків, потерпілих, інших підозрюваних, фальсифікації доказів причетності тої чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення. При цьому зазначені кримінальні правопорушення вчинялись підозрюваним із іншими працівниками правоохоронних органів, у тому числі, керівниками, які на теперішній час переховуються від органів досудового розслідування та суду, або продовжують займати керівні та рядові посади в ліквідаційній комісії ГУМВС України в Львівській області, в ГУНП в Львівській області, МВС та Національній поліції України. У зв`язку з цим слід враховувати також і ризик перешкоджання з боку підозрюваного, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968), оскільки він, володіючи відомостями щодо осіб потерпілих, свідків, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів та відмови від показів взагалі. Також, ОСОБА_7 матиме змогу впливати на інших обвинувачених, а саме ОСОБА_29 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , в групі з якими він вчинив зазначені дії, обвинувальні акти щодо яких перебувають на розгляді в судах і, які обвинувачуються у вчиненні вищезазначених злочинів. Так, 10.05.2023 під час санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 серед іншого, було виявлено та вилучено питання щодо проведення допиту з приводу відрядження працівників підрозділу «ІНФОРМАЦІЯ_3» в Львівській області в 2014 році до м. Києва для здійснення охорони громадського порядку. Також, виявлено та вилучено паперовий «стікер» з записаним мобільним телефоном колишнього командира БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_29 .

Щодо аргументів стосовно можливості незастосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у необхідності встановлення істини у справі, недопущенні перешкоджання цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання ним процесуальних рішень. Саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

19.07.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 16.09.2023 включно, без визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, всупереч доводам сторони захисту, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258, ч.2 ст. 262 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та всупереч доводам сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Зокрема, такими доказами є: протокол обшуку від 10.05.2023 /том. 1 а. м. 237-250/, висновок про результати службового розслідування за фактами перевищення службових повноважень, зловживання службовим становищем окремими керівниками ГУМВС, УМВС та ДТМ від 24.04.2014 /том. 1 а. м. 1-40/, висновок службового розслідування за результатами інвентаризації озброєння БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в Львівській області /том. 2 а. м. 82-95/, аналіз трафіків мобільного зв`язку ОСОБА_7 /том. 2 а. м. 131-133/, протокол огляду місця події від 09.06.2023 та опис вилучених речей та документів під час огляду місця події від 09.06.2023 /том. 2 а. м. 136-144/, протоколи допиту свідків ОСОБА_28 від 03.02.2016, ОСОБА_79 від 12.01.2016, 13.04.2023, ОСОБА_80 від 30.04.2015, ОСОБА_81 від 11.04.2016 зі стенограмою, ОСОБА_81 від 25.05.2021, 05.01.2023, ОСОБА_82 від 22.06.2018 зі стенограмою, від 24.05.2021, від 21.12.2022 зі стенограмою ОСОБА_83 від 24.05.2021 ОСОБА_84 від 27.05.2021, ОСОБА_85 від 25.05.2021, ОСОБА_29 від 12.10.2015, ОСОБА_86 від 09.09.2015, ОСОБА_87 від 12.04.2023, ОСОБА_88 від 14.04.2023, ОСОБА_89 від 14.04.2023, ОСОБА_90 від 12.04.2023, ОСОБА_91 від 13.04.2023, ОСОБА_92 від 22.05.2023, ОСОБА_93 від 11.05.2023, ОСОБА_94 від 11.05.2023, ОСОБА_95 від 12.05.2023, ОСОБА_96 від 29.09.2022, ОСОБА_97 від 13.10.2022, ОСОБА_98 від 02.12.2022 /том. 3 а. м. 1-41, том. 3 а. м. 164-209, том. 4 а. м. 1-83, том. 4 а. м. 120-130, том. 4 а. м. 167-180, том 4 а. м. 216-227, том. 6 а. м. 1-96, том. 6 а. м. 97-120, том. 6 а. м. 122-170, том. 7 а. м. 82-87, том. 7 а. м. 89-140, том. 7 а. м. 170-178, том. 7 а. м. 279-284, том. 8 а. м. 1-22/, протоколи проведення слідчого експерименту від 21.01.2016, 12.04.2016 /том. 3 а. м. 42-70/, протокол огляду відеозапису та фотознімків від 14.04.2023, 13.03.2023 /том. 6 а. м. 75-96, том. 7 а. м. 50-69/, журнал судового засідання від 17.10.2016 у справі № 757/48080/16-к /том. 3 а. м. 83-114/, протоколи огляду документів від 26.05.2021, 27.05.2021, від 26.08.2022 /том. 4 а. м. 84-119, том. 4 а. м. 131-166, том. 4 а. м. 181-215, том. 7 а. м. 230-232/, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_28 від 27.03.2023-03.04.2023 /том. 5 а. м. 1-20/, протокол додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_28 від 10.07.2023 з додатками /том. 5 а. м. 177-217/, висновок комплексної судово-балістичної та судово-хімічної експертизи № 10229/10410/1903 від 24.02.2016 /том. 5 а. м. 45-84/, висновок експертів за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 6398/16-34/9870:9875/16-34 від 24.06.2016 /том. 5 а. м. 85-89, висновок балістичних експертиз № 1347/1348 від 30.05.2014, № 1353/1354 від 30.05.2014, № 1349/1350 від 30.05.2014, № 1351/1352 від 30.05.2014, № 1355/1356 від 06.06.2014, № 1357/1358 від 06.06.2014, № 1359/1360 від 06.06.2014 /том. 5 а. м. 90-156/, протокол огляду мережі Інтернет від 30.08.2021 /том. 7 а. м. 1-27/, протоколи огляду відеозаписів від 14.12.2022, 18.01.2023, 17.02.2023, від 05.01.2023 /том. 7 а. м. 28-49, том. 8 а. м. 28-64, том. 8 а. м. 88-124/, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2023, 18.01.2023 /том. 7 а. м. 141-145, том. 8 а. м. 23-37/, протоколи додаткових допиту свідків ОСОБА_99 від 11.07.2014, ОСОБА_81 від 29.12.2022, ОСОБА_100 від 31.01.2023 /том. 7 а. м. 233-246, том. 8 а. м. 65-72, том. 8 а. м. 83-87/, висновок експертів за результатами проведення комплексної судової вибухотехнічної, електротехнічної та пожежно-технічної експертизи № 14020/14021/14022/14-47 від 31.10.2014 /том. 7 а. м. 247-272/, акт прийняття-передачі інших необоротних активів та запасів від 28.01.2014 з додатками /том. 8 а. м. 125-157/.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258, ч.2 ст. 262 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 , до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 , підозри.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258, ч.2 ст. 262 КК України, потребують перевірки та оцінки, у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів на підтвердження наявності ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258, ч.2 ст. 262 КК України, колегія суддів вважає передчасними.

Більш того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянта на те, що наявні у матеріалах провадження докази є неналежними та недопустимими, та не підтверджують викладені у клопотанні фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, а також доводи про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не надав оцінки доказами з точки зору належності та допустимості, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів не викликає.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя, з урахуванням обґрунтувань слідчого в клопотанні та прокурора у судовому засіданні, тяжкості інкримінованих підозрюваному ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та їх характеру, відомостей про особу підозрюваного, вважав наявними в провадженні ризики, визначені пунктами 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а саме покарання за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачені п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 258 КК України, встановлене виключно у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а санкція ч. 3 ст. 258 КК України також передбачає можливість застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна. При цьому нижні межі санкцій зазначених інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років відповідно. Таким чином, у разі визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 258 КК України, можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням в силу приписів ст. 75 КК України виключається. Вказане саме по собі може спонукати особу до переховування від органу досудового розслідування і суду, а у сукупності із доводами слідчого в клопотанні, обґрунтовує існування в провадженні наведеного ризику.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, вбачаються з огляду на те, що, як зазначено в клопотанні, слідчими та прокурорами продовжується збір доказів, а саме: вилучення документів, допити свідків та потерпілих, проведення слідчих експериментів, призначення експертиз тощо, а тому загроза протидії встановленню усіх обставин подій є актуальною, а за окремими фактами зареєстровано ряд кримінальних проваджень. Відповідно до висновку за результатами службового розслідування від 15.06.2015 за фактами подій, які мали місце у 2014 році за участю працівників ПМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС України в м. Києві службова документація ПМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» рахується втраченою у період з 20 по 25.02.2014 року, а висновком службового розслідування від 12.11.2014, проведеного на підставі наказу ГУМВС України в Львівській області від 11.11.2014 № 2658 за фактом знищення журналів, книг, справ, комп`ютерної техніки та іншої журнально-бланкової документації, встановлено, що 20.02.2014 знищено вогнем службову документацію, при цьому, службове розслідування як голова комісії проводив сам підозрюваний ОСОБА_7 , який по 09.06.2023 продовжував займати посаду заступника командира - начальника штабу БПОП ГУ НП у Львівській області та входить до кола осіб, які спільно з ОСОБА_28 підозрюються у вчиненні приховування слідів злочинів - привласненні вогнепальної зброї та знищення службової документації. На запити про надання інформації та документів батальйоном міліції особливого призначення ГУНП в Львівській області, який створений на основі ліквідованого БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_3» ГУМВС у Львівській області, в якому керівну посаду до 09.06.2023 займав підозрюваний, надавалась неповна та недостовірна інформація, на повторні запити зазначалось, що документи втрачено, знищено або вилучено. В подальшому на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 05.05.2023 № 757/17948/23-к проведено тимчасовий доступ до речей та документів, в ході якого вилучено оригінали документів про підтвердження отримання ОСОБА_28 28.01.2014 10 помпових рушниць з УМВС України в Хмельницькій області, наказ ОСОБА_28 про віднесення помпових рушниць до категорії вогнепальної зброї та закріплення її за конкретними працівниками.

При цьому, Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Львівській області ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.05.2023 № 757/17948/23-к не виконано в повному обсязі, всі документи, на які надано дозвіл на вилучення, не видані, а саме: книги обліку озброєння ГУМВС України у Львівській області, журнали номерного обліку табельного озброєння ГУМВС України у Львівській області, книги номерного обліку озброєння РВ міста та апарату ГУМВС України у Львівській області та інші документи, що свідчить про існування ризику їх знищення або спотворення.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати, що ОСОБА_7 може вчиняти дії щодо знищення, переховування та спотворення документів та речей (знарядь злочину), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перебуваючи на волі надалі матиме можливість вчиняти такі дії.

Ризики, передбачені п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, вбачаються з огляду і на те, що ОСОБА_7 має зв`язки в Національній поліції України, які може спробувати використати для протидії досудовому розслідуванню та судовому розгляду, зокрема для впливу на свідків, потерпілих, інших підозрюваних, знищення чи спотворення доказів.

Як вказав слідчий, надаючи до клопотання копії підтверджуючих документів, підозрюваному інкримінується вчинення зазначених кримінальних правопорушень із іншими працівниками правоохоронних органів, у тому числі керівниками, які на теперішній час переховуються від органів досудового розслідування та суду або продовжують займати керівні та рядові посади в ліквідаційній комісії ГУМВС України в Львівській області, в ГУНП в Львівській області, МВС та Національній поліції України.

Окрім того, імовірні співучасники ОСОБА_7 , які на даний час переховуються від слідства і суду та перебувають на території російської федерації та на тимчасово окупованій російською федерацією території Автономної Республіки Крим, під час своїх виступів у засобах масової інформації систематично повідомляють про обізнаність із ходом розслідування, а також висловлюють готовність підтримати осіб, яких правоохоронні органи України притягують до кримінальної відповідальності за фактами перешкоджань проведення акцій протестів протягом листопада 2013 - лютого 2014 року, у тому числі шляхом надання фінансової допомоги, що у сукупності підтверджує реальність існування всіх наведених ризиків та високий ступінь ймовірності їх реалізації, а також неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя, взяв до уваги доводи захисту щодо позитивних характеристик ОСОБА_7 , наявності у нього нагород та заохочень, сімейного стану та стану здоров`я особи, щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу, проте вказані обставини, враховуючи конкретні обставини провадження та характер ризиків, наявності таких ризиків не спростовують.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя врахував положення ч. 4 ст. 183 КПК України та виходячи із конкретних обставини інкримінованих підозрюваному діянь, не знайшов підстав для визначення розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 КК України та будучи звільненим з-під варти внаслідок внесення застави, з високим ступенем ймовірності особисто та за допомогою інших осіб може вчиняти дії, направлені на перешкоджання слідству.

На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Також не знайшли підтвердження доводи апелянта про те, що у ОСОБА_7 відсутній статус підозрюваного у кримінальному провадженні та відсутність повноважень у слідчого Державного бюро розслідування ОСОБА_10 повідомляти про підозру.

Оскільки вказані захисником ОСОБА_11 твердження не відповідають вимогам ст. 38 КПК України, тому, що органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове розслідування і дізнання. Досудове слідство здійснюють зокрема п. г. ч. 2 ст. 38 КПК України органи Державного бюро розслідувань.

Згідно вимог ст. 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» систему Державного бюро розслідувань складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково- дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні підрозділи, підрозділи внутрішнього контролю та інші підрозділи. Організаційна структура Державного бюро розслідувань визначається Президентом України.

Відповідно до вимог Указу Президента України від 5 лютого 2020 року № 41/2020 «Про затвердження організаційної структури Державного бюро розслідувань» до складу Центрального апарату входить серед інших Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках.

Враховуючи викладене, не включення організаційно до Центрального апарату в склад Головного слідчого управління ДБР Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках не означає відсутність у слідчих відповідних повноважень, передбачених ст. 40 КПК України.

Відповідно до постанови про визначення складу слідчої групи для здійснення досудового розслідування від 24.04.2023 керівником органу досудового розслідування, використовуючи повноваження, передбачені ст. 39 КПК України, доручено проведення досудового розслідування слідчий групі та визначено старшого слідчої групи - ОСОБА_10 .

З огляду на вищевикладені норми законодавства є безпідставними доводи про відсутність повноважень у слідчого при повідомленні про підозру ОСОБА_7 , оскільки його повноваження підтверджуються витягом з ЄРДР, перевірено прокурором при погодженні клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу та судом при розгляді відповідного клопотання в Печерському районному суді міста Києва, в той же час, у сторони захисту, як стверджував прокурор питань щодо відсутності повноважень під час розгляду клопотання не виникало.

А тому, ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. ст. 42, 278 КПК України набув статусу підозрюваного після вручення та оголошення повідомлення про підозру, яке відбулось 14.07.2023 та 17.07.2023.

Також колегіє суддів перевірено твердження апелянта про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 було вручено 18.07.2023 о 12 год. 29 хв., а автоматизований розподіл у справі було здійснено о 10 год. 37 хв. тобто до отримання ОСОБА_7 та захисником клопотання, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 184 та п. 3 ч. 3 ст. 184 КПК України та встановлено наступне.

Як зазначив прокурор, що 17.07.2023 у приміщенні Державного бюро розслідувань слідчим та прокурором за участі залученого з Центру надання безоплатної правової допомоги захисника підозрюваний ОСОБА_7 відмовився від отримання клопотання про застосування запобіжного заходу та додатків до нього, відмова ОСОБА_7 фіксувалась під відеозапис.

Також, клопотання про застосування запобіжного заходу та додатки до нього підозрюваному ОСОБА_7 було вручено за три години до початку судового розгляду. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, захисником ОСОБА_11 клопотання про не вручення слідчому судді не заявлялись та ці обставини перевірялись судом. Під час судового розгляду захисник ОСОБА_11 та підозрюваний ОСОБА_7 стверджували, що клопотання та додатки до нього ними отримані і часу для ознайомлення було достатньо, що і підтверджується журналом судового засідання та копією технічного запису судового засідання.

При цьому як вбачається з матеріалів справи, слідчому судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , заявлено відвід стороною захисту, з підстав того, що вона не може брати участь як слідча суддя у цьому провадженні та підлягає відводу, оскільки розподіл справи було проведено з порушенням порядку автоматизованого розподілу справ, встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України - не серед усіх суддів Печерського районного суду міста Києва, як того вимагає Положення про АСДС, таким чином є підстави для висновку про неможливість зазначеним суддею неупереджено та об`єктивно розглянути дане кримінальне провадження, а тому є підстави для відводу.

В задоволенні, якого відмовлено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2023, тобто твердження апелянта про те, що існували підстави для відводу слідчому судді, однак цього зроблено не було, не відповідають дійсності, оскільки вони були предметом розгляду заяви про відвід слідчого судді.

Твердження апелянта, що в матеріалах судової справи № 757/30388/23-к відсутній журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження 24.07.2023 з проголошенням повного тесту оскаржуваної ухвали, заслуговують на увагу, проте як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки /т. 10 а.с. 7/, 24.07.2023 на проголошення повного тексту оскаржуваної ухвали слідчого судді учасники не з`явилися, а повний текст не проголошувався, а долучений до справи, у зв`язку із перебуванням слідчого судді в нарадчій кімнаті за результатами розгляду кримінального провадження № 757/476/21-к.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Що стосується посилання апелянта на те, що повний текст було складено після спливу строку на апеляційне оскарження то відповідно до ч. 2 ст. 376 КПК України, якщо складання судового рішення у формі ухвали (постанови) вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, яку підписують всі судді. Повний текст ухвали (постанови) повинен бути складений не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини і оголошений учасникам судового провадження. Про час оголошення повного тексту ухвали (постанови) має бути зазначено у раніше складеній її резолютивній частині. Зазначену норму закону слідчим суддею дотримано.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно норм матеріального права, з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, з доповненнями колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скарги, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , без задоволення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3