Справа № 938/357/23
Провадження № 11-кп/4808/79/24
Категорія ч. 4 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2023 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000003 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2023 року обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2023 року за №0000003 про обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повернуто прокурору, який його затвердив, для усунення протягом розумного строку недоліків.

Суд першої інстанції мотивував прийняте рішення тим, що прокурором не в повній мірі дотримано вимог процесуального закону, та при поданні обвинувального акту щодо ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України до суду, не долучено розписки підозрюваної ОСОБА_8 про отримання копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування. Долучений до матеріалів справи поштовий конверт, яким Верховинське районне відділення поліції ГУНП направляло ОСОБА_8 певні документи, та від отримання якого, остання відмовилась, не може вважатись належним доказом виконання прокурором процесуального обов`язку передбаченого ст. 193 КПК та відповідно доказом вручення ОСОБА_8 копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування. Також суд звертає увагу, що прокурором не вживались будь-які заходи щодо вручення обвинувального акту ОСОБА_8 під розписку, як того вимагає процесуальний закон. Так, згідно долученого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування, в останнє ОСОБА_8 викликалась до слідчого на 09 травня 2023 року , в той час, як обвинувальний акт складено 17 травня 2023 року . Однак, суду не надано жодних доказів, що після складення обвинувального акту, остання викликалась у встановленому порядку до прокуратури чи поліції для отримання обвинувального акту, та не з`явилась на виклик. Окрім того, прокурором не доведено наявність обставин, які б підтверджували, що направлення обвинувального акту поштою, було вимушеним та крайнім заходом спрямованим на вручення такого підозрюваній, зумовленим неможливістю вручення обвинувального акту останній у встановленому ст. 193 КПК України порядку. Так, прокурором не надано жодних доказів (відео, акту відмови, тощо), які б підтверджували, що обвинувачена відмовилась від отримання обвинувального акту, у зв`язку із чим такий було направлено їй поштою. Таким чином, на думку суду, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, і суд не може усувати недоліки, допущені на стадії досудового розслідування кримінального провадження, адже здійснює правосуддя, та не перебирає на себе функції державного обвинувачення, а вказані суттєві недоліки не дозволяють повно та всебічно розглянути справу, обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, підлягають поверненню прокурору.

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вважає, що вказане судове рішення є незаконним з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону, прийняте за відсутності правових підстав, а тому підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Згідно ухвали про повернення обвинувального акту прокурору судом вказано, що прокурором порушено вимоги ст. 293 КПК України щодо вручення обвинувального акту під розписку підозрюваній ОСОБА_8 як цього вимагає чинний КПК України. Вважає, що норми вищевказаної статті на момент винесення ухвали про повернення обвинувального акту прокурору, а саме станом на 24 листопада 2023 року були виконані прокурором у межах даної йому компетенції. Пояснює, що 09 травня 2023 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, підозрюваній ОСОБА_8 , слідчим в усній формі було повідомлено про необхідність прибуття до Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури 17 травня 2023 року для вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування щодо неї під розписку. Однак, зловживаючи своїми процесуальними правами ОСОБА_8 до Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури не прибула та не повідомила про причини неявки. 17 травня 2023 року прокурором було прийнято рішення щодо направлення копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування поштовим зв`язком ОСОБА_8 . 22 травня 2023 року ОСОБА_8 разом зі своїм захисником ОСОБА_12 , договір про надання правової допомоги з яким укладено 17 травня 2023, з`явилась до Верховинського відділення поліції з вимогою надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення. Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження слідчим було повідомлено останніх про необхідність прибути у Верховинський відділ Косівської окружної прокуратури для отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також повідомлено ОСОБА_8 про надіслання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування поштовим зв`язком на її адресу 17 травня 2023 року. Однак, 22 травня 2023 року ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_12 не з?явились до Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури для отримання процесуальних документів вдруге. 23 травня 2023 року повернувся поштовий конверт який було направлено на адресу ОСОБА_8 з відміткою адресат відмовився від отримання. 25 травня 2023 року прокурором було скеровано обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України до Верховинського районного суду. Зазначає, що 25 травня 2023 року після підготовчого засідання прокурор запропонував в черговий раз отримати ОСОБА_8 обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, однак остання відмовилась та покинула приміщення суду. Після відмови отримати обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування в приміщенні суду ОСОБА_8 було повідомлено, що вищевказані документи будуть відправлені поштовим зв`язком. 28 червня 2023 року обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування вдруге було скеровано ОСОБА_8 та її захиснику. 29 червня 2023 року захисник ОСОБА_10 отримала обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст.185 КК України та реєстр матеріалів досудового розслідування, що підтверджує рекомендаційне повідомлення, а ОСОБА_8 в черговий раз відмовилась та конверт з процесуальними документами повернувся на адресу Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури з відміткою адресат відмовився.

Наголошує, що вказане свідчить, що ОСОБА_8 після завершення досудового розслідування зловживаючи своїми правами, умисно ухилялася від отримання обвинувального акту та реєстру досудового розслідування у кримінальному провадженні №000003 за ч. 4 ст.185 КК України, а прокурором вжито всіх вичерпних заходів вручення останній вищевказаних процесуальних документів та належно виконано вимоги ст. 293 КПК України.

Захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 подала заперечення на апеляційну скаргу прокурора, де просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції;

- захисник ОСОБА_10 та обвинувачена ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, наголошували на невідповідності обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

- потерпілий ОСОБА_11 вважав рішення суду першої інстанції законним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

За приписами ч. 3 п. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

За змістом 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Частиною 1 статті 293 КПК України визначено обов`язок прокурора щодо надання копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику. Зокрема законодавець визначив, що одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Згідно системного аналізу положень ч. 4 ст. 110 та ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен відповідати всім вимогам викладеним у ст. 291 КПК України, зокрема і щодо долучення до обвинувального акта розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України).

З наведеного слідує, що надання копії обвинувального акта підозрюваному це процесуальна дія, яка надає можливість особі, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, бути невідкладно повідомленою про сутність і зміст висунутого проти неї обвинувачення і вжити заходів захисту від безпідставного обвинувачення.

Слід звернути увагу на те, що Кримінальне процесуальне законодавство закріплює вимогу щодо надання обвинувального акта під розписку, однак містить прогалину з цього приводу у випадках, коли його неможливо вручити підозрюваному особисто або коли особа ухиляється від його отримання.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії»: «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

Хоча норма щодо повідомлення особи про обвинувачення не визначає, що відповідна інформація повинна бути надана у письмовій формі … вона вказує на необхідність особливої уваги, яку слід приділяти повідомленню про обвинувачення; ця норма також не зазначає про особливі формальні вимоги до повідомлення особи про фактичні та законні підстави її обвинувачення (параграф 53 Рішення Великої Палати у справі Pelissier та Sassi проти Франції; Рішення у справі Kamasinski проти Австрії від 19 грудня 1989 року, заява № 9783/82, параграф 79). Втім, якщо неможливість ознайомлення з обвинуваченням, розуміння обвинувачення спричинена власними діями обвинуваченого, він не в праві стверджувати про порушення його права на захист (Рішення у справі Campbell та Fell проти Сполученого Королівства від 28 червня 1984 року, заяви № 7819/77, 7878/77, параграф 96).

Разом з тим, прокурором не в повній мірі дотримано вимог процесуального закону, та при поданні обвинувального акту щодо ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до суду, не долучено розписки підозрюваної ОСОБА_8 про отримання копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування.

Долучений до матеріалів справи поштовий конверт, яким Верховинське районне відділення поліції ГУНП направляло ОСОБА_8 певні документи, та від отримання якого, остання відмовилась, не може вважатись належним доказом виконання прокурором процесуального обов`язку передбаченого ст. 193 КПК та відповідно доказом вручення ОСОБА_8 копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування.

Під час апеляційного розгляду колегія суддів встановила, що в конверті (а.п. 9) дійсно знаходиться обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000003 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, разом з копією реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000003, поштовий конверт відправлений 17 травня 2023 року Верховинським районним відділенням поліції ГУНП на адресу ОСОБА_8 , довідка про причини повернення з відміткою про причини «Повертається, адресат відмовився.».

Разом з тим, такий факт неможливо визнати належним виконанням прокурором своїх обов`язків щодо вручення копії обвинувального акту та реєстру матеріалів.

Положеннями ст. 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Статтею 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Тобто, за допомогою повідомлення, в тому числі направленого в порядку ст.ст. 135,136 КПК України, слідчий чи прокурор можуть повідомити певного учасника кримінального провадження про прийняте процесуальне рішення.

Разом з тим, чинним кримінально-процесуальним законодавством не передбачено можливості вручення обвинувального акта підозрюваному шляхом надсилання поштою чи іншим чином, крім як особистого вручення підозрюваному та відповідно визначеною нормами КПК України особою.

Викладаючи зміст ст. 193 КПК України законодавець визначив єдиний порядок вручення обвинувального акту підозрюваному, а саме під розписку, та не передбачив можливості направлення такого підозрюваному у спосіб передбачений цим кодексом для вручення повідомлень, як це було наприклад визначено законодавцем у ст. 278 КПК України, щодо вручення письмового повідомлення про підозру.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що прокурором не вживались будь які заходи щодо вручення обвинувального акту ОСОБА_8 під розписку, як того вимагає процесуальний закон.

Так, згідно долученого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування, в останнє ОСОБА_8 викликалась до слідчого на 09 травня 2023 року, в той час, як обвинувальний акт складено 17 травня 2023 року. Однак, суду не надано жодних доказів, що після складення обвинувального акту, остання викликалась у встановленому порядку до прокуратури чи поліції для отримання обвинувального акту, та не з`явилась на виклик.

Окрім того, прокурором не доведено наявність обставин, які б підтверджували, що направлення обвинувального акту поштою, було вимушеним та крайнім заходом спрямованим на вручення такого підозрюваній, зумовленим неможливістю вручення обвинувального акту останній у встановленому ст. 193 КПК України порядку. Так, прокурором не надано жодних доказів (відео, акту відмови, тощо), які б підтверджували, що обвинувачена відмовилась від отримання обвинувального акту, у зв`язку із чим такий було направлено їй поштою. Аналіз наданих стороною обвинувачення матеріалів свідчить, що обвинувальний акт в день його складення був направлений обвинуваченій поштою, без вжиття прокурором та слідчим передбачених процесуальним законом заходів, щодо вручення такого обвинуваченій під розписку.

Суд апеляційної інстанції зауважує на те, що обов`язок вручення обвинувального акту покладається саме на прокурора. Поштовий конверт, яким обвинувальний акт направлявся ОСОБА_8 , був направлений із Верховинського РВП. Долучене до поштового конверта Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, не містить жодних відміток про те, що таким поштовим відправленням є обвинувальний акт, що в свою чергу не дає підстав стверджувати, що ОСОБА_8 підмовляючись від отримання такого відправлення, достеменно знала, що в ньому знаходиться обвинувальний акт.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_8 була присутня у Верховинському РВП 22 травня 2023 року, однак відмовилась від отримання обвинувального акту, також не підтверджені жодними доказами.

Таким чином, апеляційний суд встановив, що станом на час апеляційного розгляду обвинувальний акт не вручений в передбачений законодавством спосіб обвинуваченій ОСОБА_8 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність даних про належне вручення обвинувального акту ОСОБА_8 .

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на порушення розумних строків при розгляді вказаного провадження судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення про повернення прокурору обвинувального акта прийнято за результатами повного, об`єктивного судового розгляду із додержанням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2023 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000003 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5