Справа № 703/344/24

УХВАЛА

02 лютого 2024 року м. Сміла
Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сунки Черкаського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, за що судимість не знята та не погашена -
встановила:
Слідчим відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 подано до суду клопотання, погоджене з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , восени 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в мікрорайоні «Загребля» в лісосмузі м. Сміла Черкаської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно придбав, без передбаченого законом дозволу, шляхом знахідки корпус ручної протипіхотної гранати Ф1 та запал до неї, яку в подальшому переніс та зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 до 31.01.2024.
У цей же день, близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись неподалік місця свого проживання по АДРЕСА_2 , незаконно збув, продавши за 1000 грн особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 корпус ручної протипіхотної гранати Ф1 та запал до гранати.
Крім того, ОСОБА_5 восени 2023 року, точного часу досудовим слідством не встановлено, в мікрорайоні «Загребля» в лісосмузі м. Сміла Черкаської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно придбав, без передбаченого законом дозволу, шляхом знахідки, дві гранати французького виробництва ОФ-37, запали до них, та 14 предметів ззовні схожих на набої калібром 7,62, вказані предмети переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_2 де зберігав до 3.01.2024.
Цього ж дня, в період часу з 10 год. 20 хв. по 11 год. 17 хв. за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 під час проведення санкціонованого обшуку працівниками поліції виявлено та вилучено дві гранати французького виробництва ОФ-37, запали до них, 14 предметів зовні схожих на набої калібром 7,62.
31.01.2024 об 11 год. 20 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.. 208 КПК України та з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів 31.01.2024 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Слідчий вказує, що причетність ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, та беручи до уваги те, що встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний не одружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, що вказує на відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з якими він безпосередньо знайомий, у тому числі і з оперативними закупними, анкетні дані яких змінені, які ще не давали суду показань, у зв`язку з чим з плином часу інтереси слідства можуть втратити актуальність; продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, оскільки органом досудового розслідування встановлено систематичний збут підозрюваним наркотичних засобів за місцем проживання, який є його єдиним джерелом доходу, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, прокурор також вказала, що підозрюваний вже засуджений у 2023 році та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, а також в листопаді 2023 року обвинувальний акт відносно підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України направлено до суду.
Захисник в судовому засіданні просив клопотання задовольнити частково, а саме застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вказав, що хоча і відсутні міцні соціальні зв`язки у підозрюваного, однак підозра ще не обґрунтована, вчинення злочину його підзахисним недоведена.
Підозрюваний підтримав думку свого захисника.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, прихожу до наступного висновку.
Діючим кримінально-процесуальним законом передбачено застосування запобіжних заходів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким спробам перешкоджання проведення досудового розслідування та судового провадження (ризики). Крім того, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопорушення (ст.177 КПК України).
Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують таку ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора. Частина 5 вищевказаної статті передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України.
Пунктом 4 ч.1 ст.178 КПК України встановлено, що під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців.
За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).
Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
31.01.2024 об 11 год. 20 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.. 208 КПК України та з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів 31.01.2024 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
До клопотання додано копії документів, відомості з яких обґрунтовують підозру ОСОБА_5 , а саме: заяву про вчинення кримінального правопорушення від 11.01.2024; протокол огляду № 136т/60/01-2024 огляду та помітки грошових коштів від 31.01.2024; протокол № 137 т/60/01-2024 огляду покупця та вручення йому грошових коштів від 31.01.2024; протокол № 138 т/60/01-2024 вилучення від 31.01.2024; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 від 17.01.2024 та ОСОБА_7 від 01.02.2024; протокол обшуку від 31.01.2024; акти № 44, 45, 47 про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 31.01.2024; акт № 47 перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 31.01.2024; протокол затримання ОСОБА_5 від 31.01.2024.
Вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, відповідно до ст.12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, особу підозрюваного, який офіційно не працює, має зареєстроване місце проживання, не одружений, на утриманні дітей не має, характеризується посередньо, однак, будучи особою раніше судимою на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні тяжких злочинів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У відповідності до п.п.61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, наслідки злочину, дані про особу підозрюваного, доведення слідчим ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для запобігання яким не достатньо застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного є неможливим та лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
Крім того, обізнаність підозрюваного про суворість покарання, передбаченого санкціями статей за якими його притягують до відповідальності, не виключає можливість того, що він зможе уникати слідства та суду, що дає підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відтак слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість поданого клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке в даному випадку відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування, виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що для запобігання вищевказаним ризикам, враховується суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року.
Відповідно до ч. 3ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Із урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення,майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України слідчий суддя уважає, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків буде достатнім внесення застави в межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120 гривень.
Керуючись ст.ст.177-183, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -
постановила:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Строк тримання під вартою рахувати з 31 січня 2024 року по 30 березня 2024 року включно.
Визначити розмір застави - 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо у уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Підозрюваний ОСОБА_5 для виконання ухвали слідчого судді, підлягає направленню до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».
Копію ухвали направити до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали проголошено о 16 годині 00 хвилин 06 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1