233 № 233/7704/23
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

14 грудня 2023 року м. Костянтинівка

Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000470 від 02 серпня 2023 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, солдата, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , Збройних Сил України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2023 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Краматорського районного управління поліції ГУНП України в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, тому наявні всі підстави для продовження стосовно ОСОБА_5 строку тримання під вартою який спливає 15 грудня 2023 року в межах строку досудового розслідування.

14 вересня 2023 року о 22 годині 30 хвилин на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307 КК України ОСОБА_5 та 15 вересня 2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2023 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів з правом внесення застави.

08 листопада 2023 року постановою керівника Донецької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 строк досудового розслідування біло продовжено до 3-х місяців тобто до 15 грудня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2023 року, ОСОБА_5 продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів, тобто по 15 грудня 2023 року включно, з правом внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000470 від 02 серпня 2023 року до п`яти місяців, тобто до 15 лютого 2024 року.

Продовження строку запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою необхідно для виконання наступних слідчих та процесуальних дій: розсекретити та долучити до матеріалів досудового розслідування матеріали, що стосуються негласних слідчих (розшукових) дій; повідомити ОСОБА_5 про нову підозру, а саме за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Направлення кримінального провадження до суду без проведення зазначених слідчих та процесуальних дій не доцільно, оскільки необхідно всебічно, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Провести вказані слідчі дії та процесуальні дії у передбачений законом строк не надалося можливим у зв`язку із на тривалістю проведення судових експертиз та розсекречування НС(Р)Д У зв`язку з чим слідчий просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, оскільки ризики, передбачені п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України не зникли.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 спробує: переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам.

Копії клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, вручені підозрюваному ОСОБА_5 14 грудня 2023 року, про що свідчить розписка останнього.

Слідчий в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав його обґрунтованості. Зазначив, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки, наявні ризики виправдовують продовження обраного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у виді тримання під вартою. Заперечував з приводу клопотання захисника про зміну раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання слідчого, також підтримав клопотання захисника.

Захисник в судовому засіданні зазначив, що хоч обставини обрання запобіжного засобу не змінились, проте просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, адже цього буде достатньо для належної поведінки підзахисного.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України 02 серпня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000470.

15 вересня 2023 року підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України та вручено копію повідомлення про підозру і пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи із серпня 2023 року, більш точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_5 діючи умисно, зазіхаючи на встановлені законодавством України суспільні стосунки у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а так само суспільні стосунки, що охороняють здоров`я населення України, свідомо знаючи, що операції з психотропними речовинами є незаконними, в порушення вимог ст. 7, 12, 17, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 530-v від 22.12.2006, вирішив займатися збутом особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено «PVP» на території м. Костянтинівка Донецької області.

З метою отримання від своєї незаконної діяльності прибутку, ОСОБА_5 підшукував з кола своїх знайомих бажаючих придбати особливо небезпечні психотропні речовини, при цьому уточнював суму, на яку покупець бажає придбати дані речовини, про наявність клієнта і суми грошей, на яку він бажав придбати особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено «PVP».

У подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування часі та місці, незаконно придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP». Після цього ОСОБА_5 , доставив раніше придбану вищевказану психотропну речовину до місця свого проживання, а саме до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де почав зберігати з метою подальшого збуту.

Так, 31 серпня 2023 року ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено «PVP», попередньо домовившись у телефонному режимі про продаж вищевказаної речовини з гр. ОСОБА_8 . У той же день, приблизно о 15:00 год., ОСОБА_5 зустрівся з «оперативним покупцем» ОСОБА_8 та діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, знаходячись у приміщені гаражу на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збув ОСОБА_8 пакет із полімерного матеріалу із пазовим замком з кристалічною речовиною масою 0,6337г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 0,4926г, за що ОСОБА_8 у свою чергу заплатив ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

PVP включений в «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, та внесений до списку особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено «Таблиця 1, Список № 2).

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , Збройних сил України, у невстановлений під час досудового розслідування час та місці, придбав оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1, яку в подальшому, діючи умисно, переніс до автомобіля «Opel Rekord» державний номерний знак « НОМЕР_2 », де став зберігати з метою подальшого збуту без передбаченого законом дозволу.

В подальшому реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ігноруючи вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної зброї, а також бойових припасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, 31 серпня 2023 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля гаражу поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_8 , отримав від нього грошові кошти в сумі 4000 гривень, після чого дістав із багажного відділення вищевказаного автомобіля та збув ОСОБА_8 оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1, яка згідно висновку експерта відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.197 КПК України строї дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Обґрунтованість підозри передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

У судовому засіданні встановлено, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, достатньою мірою підтверджується копіями доказів, що містяться у матеріалах справи:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03 серпня 2023 року відповідно до якого останній повідомив, що його товариш ОСОБА_5 займається розповсюдженням (збутом) психотропних речовин в м. Костянтинівка Донецької області та пропонував йому придбати у нього бойові припаси;

- протоколом огляду покупця від 31 серпня 2023 року відповідно до якого, 31 серпня 2023 року у оперативного покупця ОСОБА_8 вилучено полімерний пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яку він придбав 31.08.2023 у свого знайомого ОСОБА_5 за грошові кошти в сумі 1000 гривень;

- висновком експерта № СЕ-19/105-23/3242-НЗПРАП від 11.09.2023, згідно з яким надана на дослідження кристалічна речовина масою 0,6337г, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 0,4926г;

- протоколом огляду покупця від 31 серпня 2023 року відповідно до якого 31 серпня 2023 року у оперативного покупця ОСОБА_8 вилучено предмет схожий на корпус гранати та предмет схожий на запал, які він придбав 31.08.2023 у свого знайомого ОСОБА_5 за грошові кошти в сумі 4000 гривень;

- висновком експерта № СЕ-19/105-23/3246-ВТХ від 12.09.2023, згідно з яким надані на дослідження корпус гранати Ф-1 та запал типу УЗРГМ-2, являються оборонною осколковою ручною гранатою типу Ф-1, вказана граната відноситься до категорії бойових припасів, придатний для здійснення вибуху;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 відповідно до якого останній повідомив, про обставини проведення за його участі 31 серпня 2023 року оперативної закупки бойових припасів та психотропних речовин у знайомого ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду покупця від 13 вересня 2023 року відповідно до якого 13 вересня 2023 року у оперативного покупця ОСОБА_8 вилучено предмет схожий на корпус гранати та предмет схожий на запал, які він придбав 13.09.2023 у свого знайомого ОСОБА_5 за грошові кошти в сумі 4000 гривень;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , відповідно до якого останній повідомив про обставини проведення за його участі 13.09.2023 оперативної закупки бойових припасів у знайомого ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду покупця від 14 вересня 2023 року відповідно до якого у оперативного покупця ОСОБА_8 вилучено полімерний пакунок з речовиною, схожою на психотропну речовину, яку він придбав 14.09.2023 у свого знайомого ОСОБА_5 за грошові кошти в сумі 1500 гривень;

- протоколом обшуку від 14 вересня 2023 року, відповідно до якого за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено : предмети, схожі на набої у кількості 247 одиниць, предмети, схожі на гранати у кількості 4 одиниць та речовину схожу на наркотичні засоби;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 15 вересня 2023 року відповідно до якого останній заперечує свою причетність до збуту психотропної речовини та бойових припасів.

Наведеного вище достатньо для висновку, що підозра на даній стадії кримінального провадження відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, з огляду на суворість покарання, яке може понести ОСОБА_5 , в разі доведення його вини, за тяжке кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до10 років та яке може бути визнане ним більш небезпечним ніж втеча. Отже тяжкість ймовірного покарання та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 значно підвищують ризик переховування його від органів досудового розслідування та суду на перших етапах притягнення до кримінальної відповідальності.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Доведений і ризики перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом та можливості вчинення іншого злочину, в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання. Отже враховано, що підозрюваний схильний до вживання наркотичних засобів, що свідчить про його антисоціальну спрямованість, у зв`язку з проходження військової служби має доступ до боєприпасів та зброї, те, що останній підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 схильний до вчинення нових злочинів, та перебуваючи на волі, зможе продовжити свою злочинну діяльність або вчинити дії що перешкоджають проведенню досудового розслідування по цьому провадженні.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, вказав на те, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає неможливим застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні та встановлених в судовому засіданні та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому в достатній мірі оцінено в сукупності також такі обставини: обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини за злочин, у вчиненні якого він підозрюється; особу підозрюваного, конкретні обставини інкримінованого злочину, та наявність ризиків, які дає підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого і продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з урахуванням вимог ст. 197 КПК України на 60 днів до 11 лютого 2024 року.

Крім того, на виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, яка регламентує, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, у провадженні слід визначити відповідну заставу.

При визначенні розміру застави слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах … 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Також, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК України; (8) «середовище»; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин; (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

У контексті обставин цього кримінального правопорушення слідчий суддя вважає, що застава в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, здатна буде забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Така сума застави оцінена враховуючи дані про особу та її поведінку її активи та її взаємовідносини з особами, які мають забезпечити її безпеку, іншими словами, розмір застави обумовлюється слідчим суддею тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Щодо питання доречності покладення обов`язків з числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, то слід відмітити таке.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно з урахуванням установлених обставин цього кримінального провадження на переконання слідчого судді слушним є покладення на підозрюваного у разі внесення застави наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду або слідчого, прокурора; не відлучатись із розташування військової частини НОМЕР_1 , в якій він проходить службу без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (місця несення служби).

Адже саме вони будуть пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного.

На підставі викладеного і керуючись ст. 176-178, 183, 193-199, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого про продовження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000470 від 02 серпня 2023 року, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на умовах гауптвахти в межах строку досудового розслідування до 11 лютого 2024 року.

ОСОБА_5 тримати під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 671 000 (шістсот сімдесят одну тисячу) гривень.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язок: прибувати за кожною вимогою до суду або слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1