Справа 333/4403/22
Провадження 1-кс/333/3013/23
УХВАЛА

Іменем України

04 жовтня 2022 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні №0000242 від 10.06.2022 року та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2023 року слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2022 за № 0000242 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 24.02.2022 за № 31 старшого лейтенанта ОСОБА_6 призначено на посаду офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з вказаного дня ОСОБА_6 справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за вказаною посадою. Так, 01.03.2022, приблизно о 12 год. 00 хв., офіцер мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 старший лейтенант ОСОБА_6 , у супроводі невстановлених чоловіків, озброєних вогнепальною зброєю та одягнених у військовий однострій, під час виконання своїх посадових обов`язків, направлених на проведення мобілізації транспортних засобів для потреб Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, прибув до автомобільної стоянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка фактично знаходиться поза межами територіальної юрисдикції ІНФОРМАЦІЯ_3 . Перебуваючи на території вказаної автомобільної стоянки, старший лейтенант ОСОБА_6 , достовірно знаючи порядок обліку, мобілізації транспортних засобів, процедуру безоплатного залучення, вилучення та примусового відчуження транспортних засобів і техніки, встановлений Положенням про військово-транспортний обов`язок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1921 від 26.06.2000 (в редакції постанови КМУ № 405 від 17.05.2015), та Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» від 17.05.2012, після складання актів прийому-передачі автомобілів, старший лейтенант ОСОБА_6 , протиправно, не маючи на те законних підстав, вилучив транспортні засоби, які перебували на балансі ТОВ «Авто-Лидер».

Таким чином ОСОБА_6 за вищевикладених обставин підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України - перевищення військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі повноважень, якщо вони спричинили тяжкі наслідки, вчинені в умовах воєнного стану.

02.10.2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний ОСОБА_6 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьо му ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі викладеного слідчий в клопотанні просив обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання та просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор, у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та послався на факти викладені в ньому.

Підозрюваний та його захисник, заперечували щодо клопотання слідчого, вважають його безпідставним та необґрунтованим. Представник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 зазначив, що на даний час відсутні ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки його підзахисний є військовослужбовцем, та бажає захищати свою Державу та не має будь-якого наміру переховуватися від правосуддя. Також надав до суду рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 січня 2023 року по справі №280/5834/22 з відміткою про набуття ним законної сили, де в мотивувальній частині зазначено, що «Враховуючи обставини справи суд не вбачає не дотримання відповідачем норм права при залученні під час мобілізації транспортних засобів позивача». Провадження по справі відкрито за позовною заявою ТОВ «Авто-лідер» до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними та скасування Актів приймання-передачі транспортних засобів і техніки, зобов`язання вчинити певні дії.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 10.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.5 ст.426-1 КК України (кримінальне провадження №0000242).

Клопотання слідчого погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , оформлене відповідно до вимог ст.184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження.

02.10.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК України.

Згідно з ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

«Обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, п.88; Erdagoz проти Туреччини, п. 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, п 32).

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підтвердження обґрунтованості підозри слідчим до матеріалів клопотання додано: повідомлення про кримінальне правопорушення; матеріали з ТОВ «АВТО-ЛИДЕР»; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; матеріали з ІНФОРМАЦІЯ_4 ; витяги з наказів про проходження ОСОБА_6 служби у ІНФОРМАЦІЯ_3 ; відомості з ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протокол огляду документів від 31.08.2023; протоколом огляду відомостей з ТОВ «ГСЦ-3» від 30.08.2023; протокол огляду транспортних засобів від 27.09.2022; інші матеріали кримінального провадження у своїй сукупності.

У клопотанні про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного сторона обвинувачення вказує на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Так, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК України. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, з огляду на те, що підозрюваний з метою уникнення настання такої кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Проте, аналізуючи вказаний ризик також в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя звертає увагу на дані, що характеризують підозрюваного, а саме: є військовослужбовцем, з 2014 року по 2015 рік приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, має стійкі соціальні зв`язки, неодноразово заохочувався по службі, в тому числі відзнакою командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 », має зареєстроване місце проживання, жодного разу не притягався до кримінальної відповідальності, і найголовніше - добровільно з`являється за кожним викликом слідчого, вчасно за першим викликом з`явився до суду, відповідно до чого слідчий суддя приходить до висновку, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є мінімальним.

В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п.п. 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає вказані ризики недоведеними стороною обвинувачення.

Слідчий суддя вважає, що у клопотанні відсутнє належне обґрунтування стороною обвинувачення можливого впливу підозрюваного на свідків, адже у клопотанні не йдеться про визначення одним із обов`язків заборони спілкуватися зі свідками. Також, посилання сторони обвинувачення на те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, на думку слідчого судді, не підтверджений матеріалами кримінального провадження. При цьому, суд бере до уваги, що підозрюваний перебуває на військовій службі, і залишення ним місця своєї служби буде вчиненням іншого кримінального правопорушення, що в свою чергу, буде додатковим стримуючим фактором щодо належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Отже, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене суд дійшов висновків про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 176-179, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні №0000242 відносно ОСОБА_6 - відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1