ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/417/24 Справа № 201/2214/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2023 рокуу кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000712, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Якимівка Запорізької області, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2023 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , обвинуваченої за ч. 3 ст. 190 КК України, повернуто прокурору.

Мотивуючи ухвалене рішення суд посилався на те, що всупереч вимогам п. 1 ч. 1 ст. 91, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України у формулюванні обвинувачення не вказане місце та спосіб вчинення злочину, зокрема, місце отримання ОСОБА_8 грошових коштів від потерпілих, спосіб їх подальшого отримання та розпорядження ними, що є предметом доказування та має суттєве значення для кримінального провадження. Також суд вказав, що таке порушення позбавляє суд об`єктивної можливості вирішити таке суттєве питання, як підсудність вказаного кримінального провадження Жовтневому районному суду м.Дніпропетровська, адже, у разі встановлення непідсудності вказаного кримінального провадження цьому суду, відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право прийняти лише рішення про направлення такого обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності. Крім того, суд зазначив, що дата затвердження обвинувального акта не відповідає даті вручення обвинувального акта ОСОБА_8 , як вбачається з даного обвинувального акта останній затверджений прокурором Центральної окружної прокуратури ОСОБА_10 23 лютого 2023 року, при цьому вручений обвинувальний акт ОСОБА_8 22 лютого 2023 року, що не відповідає послідовності виконання процесуальних дій стороною обвинувачення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор посилається на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а ті недоліки, на які вказав суд, є підставою для винесення виправдувального вироку, однак лише після дослідження усіх доказів у ході судового розгляду. Звертає увагу, що неточності в частині моменту та місця вчинення правопорушень можуть бути виправлені та конкретизовані у ході судового розгляду та їх наявність не є підставою для повернення обвинувального акту. Вважає, що суд вийшов за межі своїх повноважень, фактично надавши оцінку важливості інформації про те, де саме були отримані обвинуваченою грошові кошти. Вказує, що вимоги КПК України передбачають можливість повернення обвинувального акту лише у випадку невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а не з підстав наявності недоліків у процедурі його вручення. Звертає увагу, що стороною захисту не надано доказів на підтвердження того, що обвинувальний акт їм було вручено не 23 лютого 2023 року, при цьому не було подано і ніяких заперечень під час самого вручення обвинувального акту.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурори у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд.

Обвинувачена ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити її без задоволення.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, суд має право прийняти таке рішення, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; в ньому не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, або не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону та формулювання обвинувачення.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.

Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000712 щодо ОСОБА_8 апеляційний суд приходить до висновку, що при його складанні було дотримано вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Суд в порушення вимог ст. 372 КПК України не навів мотивів, з яких він дійшов висновку щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.

Так, при перевірці матеріалів провадження встановлено, що до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000712 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

З пред`явленого обвинувачення вбачається, що фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, які слідчі вважали встановленими, викладені так, як це відомо органам досудового розслідування на підставі доказів, що є в матеріалах кримінального провадження.

Як слідує з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції однією з підстав повернення обвинувального акту було те, що у формулюванні обвинувачення не вказане місце та спосіб вчинення злочину, зокрема, місце отримання ОСОБА_8 грошових коштів від потерпілих, спосіб їх подальшого отримання та розпорядження ними.

Разом з тим, у підготовчому судовому засіданні відповідно до ст.ст. 314, 315 КПК України суд не вправі вирішувати питання щодо правильності правової кваліфікації кримінального правопорушення, викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, встановлення цих обставин, оскільки для прийняття такого рішення суд зобов`язаний дослідити докази у кримінальному провадженні, які в підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України заборонено надавати.

При поверненні обвинувального акту прокурору суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ст. 23 КПК України дослідження доказів відбувається безпосередньо під час судового розгляду, де суд детально встановлює всі обставини вчинення кримінального правопорушення, досліджує докази та процесуальні документи, здобуті та прийняті, в тому числі, під час досудового розслідування, тому прийшов до передчасних висновків і безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Також, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно до вимог статей 338-340 КПК України в судовому засіданні прокурор може змінити обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Посилання суду на те, що таке порушення позбавляє суд об`єктивної можливості вирішити таке суттєве питання, як підсудність вказаного кримінального провадження Жовтневому районному суду м.Дніпропетровська, не заслуговують на увагу, оскільки ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2023 року вже було вирішено питання про підсудність вказаного обвинувального акту, при цьому відповідно до ч. 5 ст. 34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.

Також, твердження суду про те, що дата затвердження обвинувального акта не відповідає даті вручення обвинувального акта ОСОБА_8 , не знайшли свого підтвердження наданими суду обвинувальним актом та долученими до нього відповідно до ст. 291 КПК України додатками, відповідно до яких обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 складено слідчим і затверджено прокурором 23 лютого 2023 року та в той же день вручено обвинуваченій, про що свідчить підпис останньої у розписці про отримання обвинувального акту, при цьому вказана розписка не містить будь-яких заперечень чи зауважень щодо порядку вручення обвинувального акту.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання ОСОБА_8 в запереченнях на апеляційну скаргу на диск з відеозаписом вручення їй обвинувального акту, наданий її захисником разом із клопотанням про повернення обвинувального акту, оскільки судом першої інстанції у підготовчому судовому засіданні не було розглянуто у відповідності до вимог КПК України клопотання про долучення відеозапису до матеріалів провадження, вказаний відеозапис не був долучений до матеріалів провадження, досліджений судом та покладений в основу оскаржуваного судового рішення, а тому відповідно до вимог КПК України не може бути взятий судом апеляційної інстанції до уваги як доказ на підтвердження обставин, на які посилається сторона захисту.

За таких обставин рішення суду відносно повернення обвинувального акта з підстав, вказаних судом, не можна визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законне та обгрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК України є підставою для скасування ухвали і повернення провадження на новий розгляд у суд першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого провадження суд має перевірити відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, після чого прийняти відповідне рішення, передбачене ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4