У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2023 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , від 29.08.2023, по кримінальному провадженню № 0000307 від 19.02.2020 року

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , від 29.08.2023, по кримінальному провадженню № 0000307 від 19.02.2020 року.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється слідчими ДБР.

В своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 31.08.2023 року, на адресу ДБР, було направлено клопотання від 29.08.2023 року, по кримінальному провадженню № 0000307 від 19.02.2020 року. Вказане клопотання було отримано уповноваженою особою ДБР 02.09.2023 року, що підтверджується інформацією з сайту «Укрпошта».

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в порядок та строк визначений ст. 220 КПК України розглянуто не було, а тому скаржник просить слідчого суддю визнати бездіяльність слідчого, яка полягає у нерозгляді клопотання та зобов`язати слідчого задовольнити клопотання.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив слідчого суддю його задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, вказуючи на її непідсудність Шевченківському районному суду м. Києва.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника та слідчого, дослідивши скаргу, долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та керуватись у своїй діяльності рішеннями Європейського Суду з прав людини(далі ЄСПЛ).

Згідно з статтею 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК визначений перелік осіб, яким надано право під час досудового розслідування оскаржити бездіяльність слідчого щодо нездійснення процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк. До таких осіб, серед інших, віднесений підозрюваний та його захисник.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, у рішенні ЄСПЛ у справі «Салов проти України» вказано, що поняття «обвинувачення» має «автономне» значення, воно повинно розумітися в сенсі Конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Рінгайзен проти Австрії» Європейський Суд визначив, шо моментом висунення обвинувачення особі може вважатись початок досудового розслідування щодо конкретної особи чи арешт банківських рахунків конкретної особи.

Отже, виходячи з наведеного вище, підозрюваним є особа, відносно якої фактично здійснюється досудове розслідування, однак формально не повідомлено про підозру.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

З доводів скаржника вбачається, що ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000307 від 19.02.2020 року, відносно можливих незаконних дій ОСОБА_5 .

Наведене вище у сукупністю з матеріалами скарги свідчить, що відносно ОСОБА_5 фактично здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні. Отже, вказана особа на цій стадії досудового розслідування має бути забезпечена процесуальними засобами захисту, у тому числі правом заявляти клопотання.

Враховуючи наведені у скарзі аргументи, які підтверджені доданими до неї матеріалами, відсутність доказів протилежного, слідчий суддя вважає доведеним факт звернення захисника до слідчого з відповідним клопотанням.

Зазначене покладає на слідчого обов`язок у відповідності до ст. 220 КПК України упродовж трьох днів з моменту подання клопотання розглянути його і задовольнити за наявності відповідних підстав або винести вмотивовану постанову у разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання.

Відсутність у захисника на день звернення зі скаргою постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання свідчить про допущену слідчим бездіяльність.

В той же час скаржник просить слідчого суддю зобов`язати слідчого задовольнити клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Тобто слідчий не зобов`язаний, в обов`язковому порядку задовольнити клопотання, однак він зобов`язаний розглянути його в порядок і строк визначений ст.ст. 110, 220 КПК України.

Крім того повноваження слідчого судді обмежуються параграфом 1 глави 26 КПК України, тобто слідчий суддя, не має повноважень давати вказівки слідчому щодо проведення певних слідчих дій та процесуальних дій строк на вчинення яких не визначений КПК України.

Отже в задоволенні вказаної частини скарги необхідно відмовити.

Також слідчий суддя не вбачає порушень правил підсудності, розглядаючи дану скаргу, оскільки рішенням Київського апеляційного суду від 22.02.2022 року по справі № 761/42835/21: «У задоволенні клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про направлення провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 про скасування постанови старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0000307 від 19 лютого 2020 року до Печерського районного суду міста Києва, відмовити.».

Тобто вказаним судовим рішенням встановлено підсудність кримінального провадження № 0000307 від 19 лютого 2020 року саме Шевченківському районному суду м. Києва.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 7-9, 220, 303, 306, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , від 29.08.2023, по кримінальному провадженню № 0000307 від 19.02.2020 року - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність слідчого ДБР, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000307 від 19.02.2020 року, яка полягає у нерозгляді клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , від 29.08.2023.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1