Справа № 283/2464/23
Провадження №1-кп/283/204/2023
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2023 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ), захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2023 за № 0000228 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Георгіївка Жовтневого району Амурської області, рф, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, у силу ст.ст. 86, 88 КК України такого, що не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

В С Т А Н О В И В:

05.08.2023 близько 17 години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання у кімнаті АДРЕСА_2 , після суперечки із своєю співмешканкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішив умисно заподіяти останній тілесне ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 взяв на столі у кухонній кімнаті розкладний ніж та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи байдужим до наслідків, наблизився до потерпілої, яка перебувала у сусідній кімнаті, та з достатньою силою наніс один удар клинком ножа в область лівої частини грудної клітки зі сторони спини ОСОБА_4 , заподіявши їй тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва в проекції 7-го міжребер`я по лопатковій лінії з ушкодженням 7 лівого ребра та розвитком лівобічного гемопневмотораксу, яке по своїй категорії відноситься до тяжкого ступеню, що є небезпечним для життя в момент його заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю та надав показання про те, що того дня (дати не пам`ятає), влітку, ввечері, вони з потерпілою випивали по чарці, потім почали сваритись, він був у пригніченому стані, так як незадовго до того похоронив брата. В кухні на столі лежав ніж, він його взяв, підійшов до потерпілої і штиркнув ним у ліву сторону, потім викликав швидку і зателефонував дочці ОСОБА_7 , щоб вона швидко йшла додому. Побіг на дорогу зустрічати швидку, дочекався поліції. На запитання відповів, що коли потерпіла була в лікарні, дочка за його вказівкою брала його гроші для лікування потерпілої. Наніс лише один удар ножем, потерпіла в цей час сиділа на ліжку, спиною до нього. Коли наносив удар ножем, то думав, що він складений, хотів налякати потерпілу, а вийшло, що ніж був розкладений. У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення за скоєне у потерпілої. Позовні вимоги визнав у повному обсязі.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 надала показання про те, що подія відбулася влітку, в той день ОСОБА_5 вживав спиртне та їздив на мопеді. Вона зі своїм дядьком пішла на ставок на рибалку, там трохи випили. Їй зателефонували і повідомили, що ОСОБА_8 розбився на скутері. Вони з дядьком пішли, забрали скутера і ОСОБА_9 , відвели додому. ОСОБА_8 ліг поспав, через деякий час прокинувся, взяв її телефон та почав дивитися, переглядати контакти, шукав підтвердження її спілкування з іншими чоловіками. Нічого не знайшовши, кинув телефоном по ній. Вона зробила йому зауваження з приводу його поведінки. Коли вона сиділа на ліжку у кімнаті та дивилася телевізор, до неї підійшов із кухні ОСОБА_8 і вдарив ножем у лівий бік тулуба. Удару завдав складним ножем коричневого кольору. На той час ніж вже не складався, бо через зламаний механізм, обвинувачений зробив так, щоб ніж не складався. Вона взялась за бік, а ОСОБА_5 викликав швидку, подзвонив дочці ОСОБА_7 , а дочка прийшла з батьком потерпілої. Тоді вони до приїзду швидкої надавали їй допомогу у зупинці кровотечі. Вважає, що не потрібно призначати ОСОБА_5 покарання, пов`язане з позбавленням волі, на її думку, обвинувачений усвідомив свої дії та зробив належні висновки. Зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, оскільки обвинувачений давав гроші їй на лікування, коли вона була в лікарні, їх привозила її дочка ОСОБА_7 . Перебуваючи на волі обвинувачений зможе утримувати їхню сім`ю та матеріально забезпечувати дітей, що він і робив до цього.

Судом було досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

-витяг з ЄРДР;

-протокол огляду місця події від 05.08.2023 з ілюстративною таблицею, яким зафіксовано, що при огляді квартири АДРЕСА_2 , в спальній кімнаті виявлено та вилучено складний ніж, на лезі якого виявлено нашарування речовини червоно-бурого кольору, рушник блакитного кольору та подушку, на поверхні яких виявлено нашарування речовини червоно-бурого кольору, зроблено змив речовини червоно-бурого кольору з підлоги кухні, та ухвалу слідчого судді від 08.08.2023 про надання дозволу на проведення обшуку, яким здійснено легалізацію проведеного огляду домоволодіння;

-постанову від 05.08.2023 про визнання вилучених під час ОМП речей речовими доказами та передачу їх на зберігання, а також ухвалу слідчого судді Малинського районного суду від 08.08.2023 про накладення арешту на вилучене майно;

-Виписку із медичної карти амбулаторного хворого №1288 від 05.08.2023, згідно з якою ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння, з множинними саднами обличчя, тулуба, правої верхньої кінцівки, плеча, правої нижньої кінцівки;

-довідку чергового лікаря КНП «Малинська міська лікарня» ММР від 05.08.2023 про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доставлена каретою швидкої медичної допомоги 05.08.2023 о 18.40 год.; госпіталізована в реанімаційне відділення з діагнозом: проникаюче поранення грудної клітки ліворуч; лівобічний гемоторакс;

-висновок експерта № 145, відповідно до якого 06.08.2023 було проведено судово-медичну експертизу, якою встановлено, що у ОСОБА_4 , 1988 р.н., згідно із записами медичної карти стаціонарного хворого маються тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки, яке ускладнилось лівобічним гематораксом і по своїй категорії відносяться до тяжкого ступеню, що є небезпечним для життя в момент його спричинення, могло виникнути від одноразової дії предмету з колюче-ріжучою поверхнею; дане ушкодження вона не могла отримати внаслідок падіння з положення стоячи на тверду поверхню; потерпіла відносно до травмуючого об`єкту перебувала задньо-лівою поверхнею тіла і могла перебувати як у вертикальному, сидячому, так і горизонтальному положенні;

-протокол проведення слідчого експерименту від 06.08.2023 з відеозаписом та ілюстративною таблицею за участю підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого ОСОБА_5 показав та розказав про обставини події, яка мала місце 05.08.2023, зокрема, щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ;

-протокол огляду предметів (речових доказів) від 14.09.2023, а саме «DVD-R» диску з логотипом «VIDEX», на якому знаходиться відеозапис слідчого експерименту за №00029 від 06.08.2023 за участю підозрюваного ОСОБА_5 та постанову про визнання «DVD-R» диску з логотипом «VIDEX» з відеозаписом №00029 речовим доказом;

-протокол проведення слідчого експерименту від 14.09.2023 з відеозаписом за участю потерпілої, під час якого ОСОБА_4 детально показала та розказала про обставини події, яка мала місце 05.08.2023, зокрема, щодо характеру та механізму спричинених їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ;

-протокол огляду предметів (речових доказів) від 14.09.2023, а саме «DVD-R» диску з логотипом «VIDEX», на якому знаходиться відеозапис слідчого експерименту за №0004 від 14.09.2023 за участю потерпілої ОСОБА_4 та постанову про визнання «DVD-R» диску з логотипом «VIDEX» речовим доказом;

-висновки експерта №188, №189 від 15.09.2023, згідно з якими покази потерпілої та обвинуваченого, надані ними під час проведення слідчих експериментів відповідають механізму заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій;

-ухвалу слідчого судді Малинського районного суду від 19.09.2023 про надання дозволу на тимчасовий доступ до медичної документації ОСОБА_4 , протокол тимчасового доступу від 20.09.2023, яким зафіксовано вилучення медичної документації;

-постанову про призначення та доручення судово-медичної експертизи від 20.09.2023 та висновок експерта №250 від 22.09.2023, яким встановлено, що у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно із записами медичної картки №2716 стаціонарного хворого Малинської ЦМЛ, на тілі були виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва в проекції 7-го міжребер`я по лопатковій лінії з ушкодженням 7 лівого ребра та розвитком лівобічного гемопневмотораксу, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя; потерпіла ОСОБА_4 на момент спричинення їй тілесних ушкоджень могла перебувати у вільному положенні (стояче, сидяче, лежаче); взаємне розташування потерпілої ОСОБА_4 до нападаючої особи в момент нанесення їй тілесних ушкоджень могло бути різним, а саме, як повернутим обличчям один до одного, так і попереду від нападника, спиною до останнього.

Досліджені письмові докази підтверджують встановлені судом обставини кримінального правопорушення, що в свою чергу, в цілому, відповідає як свідченням потерпілої, так і показанням, наданим самим обвинуваченим. Експертом було встановлено ступінь тяжкості тілесного ушкодження, отриманого потерпілою ОСОБА_4 , його локалізацію, що в свою чергу узгоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого, їх причинно-наслідковим зв`язком.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині, де він вказував, що хотів просто налякати потерпілу, так як вважав, що ніж був складеним, однак, помилився, суд оцінює критично, як спосіб применшення своєї вини, оскільки досліджені судом докази, зокрема, показання потерпілої про те, що розкладний механізм ножа вже давно не працював, а обвинувачений зробив так, щоб ніж не складався, з врахуванням обставин події, які передували нанесенню тілесних ушкоджень, послідовності дій обвинуваченого ОСОБА_5 , дають підстави стверджувати, що ОСОБА_5 мав умисел на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій.

Оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння, потерпілій ОСОБА_4 , повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України.

Крім того, судом у судовому засіданні було досліджено характеризуючі матеріали на обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме:

- копію паспорта;

- вимогу про судимості, відповідно до якої ОСОБА_5 у 2011 році притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України та був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії;

-медичний висновок про те, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває;

- акт спеціальної медкомісії з проведення медоглядів для направлення на примусове лікування Д-115 від 19.09.2023, яким встановлено, що ОСОБА_5 має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, на момент огляду примусового лікування не потребує;

- довідку-характеристику начальника СП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , відповідно до якої обвинувачений протягом тривалого часу проживає разом з дружиною ОСОБА_4 та двома дітьми, скарг на поведінку ОСОБА_5 зі сторони сусідів по місцю проживання не надходило, на профілактичному обліку у відділенні поліції не перебуває;

- довідку та характеристику старости Гранітненського старостинського округу Малинської міської територіальної громади, згідно з якими ОСОБА_5 , 1982 р.н., дійсно проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та має склад сім`ї: співмешканка ОСОБА_4 , 1988 р.н.; дочка співмешканки ОСОБА_11 , 2008 р.н.; син співмешканки ОСОБА_12 , 2013 р.н.; за період проживання зарекомендував себе негативно, зловживає спиртними напоями, за свідченнями сусідів часто влаштовував бійки із співмешканкою в присутності неповнолітніх дітей, в алкогольному стані проявляв агресивність і до сусідів, постійного місця роботи не має.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який законом віднесено до тяжких злочинів, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , надання потерпілій допомоги безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, надання коштів на придбання ліків для лікування потерпілої.

Відповідно до ст. 67 КК України обтяжуючою покарання обставиною є вчинення злочину щодо особи, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах.

ОСОБА_5 вважається не судимим, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, як такий, що зловживаючи спиртним, проявляє агресію до співмешканки і сусідів, в тому числі і в присутності дітей, офіційно не працевлаштований, проживає із потерпілою однією сім`ю без реєстрації шлюбу, в якій виховується двоє неповнолітніх дітей.

Також суд бере до уваги те, що спеціальною медкомісією з проведення медоглядів встановлено, що ОСОБА_5 має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілої, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки дані про особу обвинуваченого вказують на його підвищену суспільну небезпеку. Підстав для застосування до призначеного покарання положень статей 75, 76 КК України, які б давали суду можливість прийти до висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання із випробуванням, суд не вбачає, оскільки здійснення інтенсивного нагляду та застосування виховних заходів щодо контролю над його поведінкою та ставленням до алкоголю, можливі, на думку суду, лише під час ізоляції його від суспільства.

Зважаючи на те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, надав потерпілій допомогу безпосередньо після вчинення злочину та в подальшому надав кошти на її лікування, суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_5 відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України - нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки, на думку суду, соціальна реабілітація та виправлення обвинуваченого можливі у більш короткий строк його ізоляції від суспільства, ніж передбачає санкція ч. 1 ст. 121 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення.

Прокурором Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 в порядку ст.128 КПК України заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні в інтересах держави в особі Малинської міської ради про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_5 витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину. Підставою позову є те, що у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради від 25.09.2023 №1455, потерпіла ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з травматологічними ліжками 9 ліжко-днів з 05.08.2023 по 14.08.2023. Вартість 1 ліжко-дня становить 865,83 грн, загальна вартість лікування ОСОБА_4 становить 7792,47 грн.

При вирішенні заявленого позову, суд враховує наступні норми права.

Відповідно до статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

У відповідності до ч.1 ст. 1206 Цивільного кодексу України (ЦК України) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово, внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно з ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993.

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні.

Згідно з п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Згідно з п. 3 Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку, що прокурором доведено належними та допустимими доказами - листом Комунального некомерційного підприємства «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради від 25.09.2023 №1455 та розрахунком вартості 1 ліжкодня по КНП «ММЛ», - факт витрат, понесених медичним закладом на стаціонарне лікування у КНП «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради з 05.08.2023 по 14.08.2023 потерпілої ОСОБА_4 від кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 , відтак є причинний зв`язок між діями винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні, а тому понесені медичним закладом витрати на лікування потерпілої підлягають стягненню із обвинуваченого; розмір витрат на лікування ОСОБА_4 з 05.08.2023 по 14.08.2023 становить 7792,47 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягають скасуванню.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня затримання - 05 серпня 2023 року, зарахувавши відповідно до ч. 5 ст.72 КК України в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 07 серпня 2023 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Малинського районного суду від 08.08.2023, скасувати.

Речові докази: складний ніж, змив з підлоги кухні, рушник, подушку - знищити; диски з відеозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Малинської міської ради про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_5 витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Малинської міської ради Житомирської області шляхом зарахування до місцевого бюджету (р/р UA0006829, код отримувача 37976485, код платежу 24060300, отримувач ГУК у Житомирській області (ТГ м. Малин), банк отримувача Казначейство України (ЕАП), призначення платежу: інші надходження) витрати на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , у розмірі 7792 (сім тисяч сімсот дев`яносто дві) гривні 47 копійок.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду, а обвинуваченим у той же строк - з моменту вручення.

Суддя ОСОБА_1