Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1415/2023 Справа № 641/5982/23
УХВАЛА
Прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на два полімерних зіп-пакети з кристалічноподібною речовиною білого кольору, які поміщено до сейф-пакету № PSP 1258392, опечатано, нанесено пояснювальний напис, засвідчено підписами учасників слідчої дії, та одну піпетку зі слідами кіптяви коричневого кольору, яку поміщено до сейф-пакету № KIV2120827, опечатано, нанесено пояснювальний напис, засвідчено підписами учасників слідчої дії, які виявлено та вилучено у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду місця події 16.09.2023 за адресою: м. Харків, пров. Машинобудівників, поблизу буд. 16.
З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів клопотання вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2,7,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на два полімерних зіп-пакети з кристалічноподібною речовиною білого кольору, які поміщено до сейф-пакету № PSP 1258392, опечатано, нанесено пояснювальний напис, засвідчено підписами учасників слідчої дії, та одну піпетку зі слідами кіптяви коричневого кольору, яку поміщено до сейф-пакету № KIV2120827, опечатано, нанесено пояснювальний напис, засвідчено підписами учасників слідчої дії, які виявлено та вилучено у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду місця події 16.09.2023 за адресою: м. Харків, пров. Машинобудівників, поблизу буд. 16.
Місцем зберігання вилученого майна визначити камеру зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, що знаходиться за адресою: м. Харків, пров. Балашовський, 12.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1