Справа № 203/356/24
Провадження № 1-кс/0203/423/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2024 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000030, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання складене старшим слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 за погодженням з прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000030, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030, відомості про яке внесено до ЄРДР 12.01.2024 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за можливим фактом того, що співробітник правоохоронного органу Дніпропетровської області, зловживаючи наданими службовими повноваженнями та пов`язаними з цим можливостями, діючи з корисливих мотивів та всупереч інтересам служби, вимагає та має намір одержати неправомірну вигоду за вирішення питання щодо не притягнення громадян до кримінальної відповідальності за вчинення злочину. За вчинення вказаного кримінального правопорушення 18 січня 2024 року в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_4 . В ході затримання ОСОБА_4 проведено особистий обшук останнього, в результаті якого були виявлені та вилучені: мобільний телефон «Iphone 8», яким користувався ОСОБА_4 ; грошові купюри номіналом: 1 000 грн. - 2 шт., 500 грн. 7 шт., 5 грн. 1 шт., 2 грн. 1 шт., 20 грн. 3 шт. 18 січня 2024 року вищевказані речі визнано речовими доказами, у зв`язку з чим слідчий просив накласти арешт на вилучені в ході особистого обшуку 18 січня 2024 року речі.

В судове засідання сторони по справі не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030, відомості про яке внесено до ЄРДР 12.01.2024 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

18 січня 2024 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ч.4 ст.208 КПК України. Під час затримання було проведено особистий обшук ОСОБА_4 , в результаті якого виявлені та вилучені: мобільний телефон «Iphone 8», яким користувався ОСОБА_4 ; грошові купюри номіналом: 1 000 грн. - 2 шт., 500 грн. 7 шт., 5 грн. 1 шт., 2 грн. 1 шт., 20 грн. 3 шт. Вилучені речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також можуть стати предметом можливої конфіскації.

Постановою старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 від 18 січня 2024 року речі, вилучені під час особистого обшуку 18 січня 2024 року визнано речовими доказами.

18 січня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведені положення кримінального процесуального законодавства та приймаючи до уваги, що розслідуване кримінальне правопорушення стосується вимагання та одержання службовою особою із використанням наданих владних повноважень неправомірної вигоди, слід дійти висновку про необхідність накладення арешту на вилучене під час обшуку майно для забезпечення збереження речових доказів.

На підставі викладено, керуючись ст.ст.98, 131-132, 170, 172-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000030, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речі, вилучені 18 січня 2024 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 на підставі ст.208 КПК України, а саме на: мобільний телефон «Iphone 8», яким користувався ОСОБА_4 ; грошові купюри номіналом: 1 000 грн. - 2 шт., 500 грн. 7 шт., 5 грн. 1 шт., 2 грн. 1 шт., 20 грн. 3 шт., заборонивши відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Виконання ухвали про арешт майна доручити старшому слідчому третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000030, слідчим, включеним до групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, або за їх дорученням, відповідним оперативним підрозділам згідно вимог КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1