Справа № 183/7953/23
№ 1-кп/183/1631/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000173за обвинуваченням

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, не працюючого, судимого, проживаючого АДРЕСА_1

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що на всій території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, а у подальшому Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом № 2738-ІХ від 16.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 год. 30 хв. 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, умисно вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 09.01.2023, приблизно о 04:00 год., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , проходячи біля буд. № 1А, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Спаське, вул. Кооперативна, звернув увагу на автомобіль марки «ДАФ», номерний знак НОМЕР_1 , жовтого кольору, який було припарковано поруч з вказаним будинком. Перебуваючи поруч з вказаним автомобілем, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вищевказаного автомобіля де діючи умисно, таємно з корисливих мотивів, під час дії воєнного стану за допомогою канцелярського ножу розрізав стяжний ремінь, який тримав металевий захист для акумуляторів, після чого за допомогою пальців рук відкрутив болти металевої планки, якою були скріплені акумулятори та здійснив крадіжку двох акумуляторів марки «ІRONНОRSE», 12V225АН, які належать ТОВ «Форсаж сіті» (), вартістю 7296 грн. 91 коп. кожний, після чого з місця вчинення злочину зник.

Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, заподіявши тим самим ТОВ «Форсаж сіті» (), майнову шкоду на загальну суму 14593 грн. 82 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнав повністю, відмовився від давання показань та питання суду пояснив, що всі обставини вірно викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро кається,готовий нести відповідальність, передбачену законом.

В судове засідання представник потерпілого ОСОБА_5 не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження в йоговідсутність.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють вищенаведені обставини та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушеннявстановленою та доведеною, його дії підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 185КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_7 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.

Суд встановив пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_3 своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнані вини обвинуваченим, готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

Обтяжуючою покарання обставиною суд встановив рецидив злочинів.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, застосувати до ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Також, з огляду на вказані обставини, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства у виді обмеження, або позбавлення волі, та відповідно до ст. 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати експерта за проведення товарознавчої експертизи викраденого майна не можуть бути стягнуті з ОСОБА_3 , при винесенні вказаного вироку, оскільки експертиза №2768 від 16 червня 2023 року проведена судовим експертом ОСОБА_8 , який не є державним експертом. Такі витрати можуть бути стягнуті експертом з обвинуваченого ОСОБА_3 у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінальногоправопорушення та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК Українип`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнитиМамонова ОСОБА_9 від відбуванняпокарання з випробуванням строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази :копію видаткової накладної FТМ00243485/22 від 19.09.2022 року залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 349 КПКУкраїни.

Копії вироку видати обвинуваченому, прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1