Дата документу 15.11.2023 Справа № 335/4474/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/4474/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/997/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 367 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою (з урахуванням доповнень) прокурора у кримінальному провадженні прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_11 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 травня 2023 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, повернуто прокурору, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000147 від 28 січня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, повернуто прокурору.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт був складений без дотримання вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме: не зазначено відомості про потерпілого у кримінальному провадженні, що позбавляє суд можливості визначити межі судового розгляду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України є підставою для його повернення прокурору, оскільки в обвинувальному акті відсутні всі необхідні відомості.

В апеляційній скарзі (з урахуванням доповнень) прокурор вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та невмотивованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд вдався до оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження та правової кваліфікації, чим вийшов за межі своїх повноважень.

Крім того, не набуття особами статусу потерпілих у кримінальному провадженні є елементом реалізації їх суб`єктивних прав та не може свідчити про відсутність у діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складу злочину чи про відсутність шкоди охоронюваним правам та інтересам.

Звертає увагу, що в обвинувальному акті викладено фактичні обставини вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію діяння з посиланням на закон і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, зазначено всі елементи складу злочину, у тому числі дату, місце, час, обставини та спосіб вчинення злочину, розмір спричиненої шкоди.

Крім того, в обвинувальному акті вказано, що «майнова шкода вчиненим злочином завдана територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в розмірі 1078087, 48 грн.», отже фактично зазначено потерпілу сторону та суму спричинених збитків.

Вважає, що процесуальний статус потерпілого у кримінальному провадженні відповідно до вимог КПК України та статус потерпілого відповідно до КК України є різними процесуальними статусами, які не залежать один від одного.

Також зазначає, що зі змісту п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України вбачається, що анкетні відомості потерпілого можуть бути зазначені лише щодо фізичної особи, оскільки щодо юридичної особи такі відомості відсутні.

Запорізька міська рада за своїм статусом є юридичною особою державної форми власності, що зареєстрована та розташована за чітко визначеною адресою, яка є загальновідомою.

Більше того, судом та стороною обвинувачення вжито належні заходи з метою забезпечення явки представника потерпілого, який з`явився до суду, надав свої повноваження, ознайомився з матеріалами справи та надав заяву, в якій чітко висловив свою позицію, тобто реалізував свої права як представника потерпілого.

Окремо зазначає, що суд безпідставно та передчасно скасував арешт з майна обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки остаточне рішення ще не прийнято, а арешт було накладено з метою забезпечення майбутнього позову про відшкодування шкоди.

Просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що єдиною підставою для повернення обвинувального акта було те, що в ньому не вказані відомості про потерпілого, але за КПК України це стосується лише фізичної особи (прізвище, ім`я, по-батькові тощо), але щодо юридичної особи такі відомості відсутні. Крім того, місцезнаходження потерпілої особи є загальновідомим, більш того представник потерпілого прийшов, надав документи на підтвердження повноважень та висловив позицію потерпілого у кримінальному провадженні.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні апеляційного суду заперечували проти задоволення апеляційної скарги та зазначили, що в обвинувальному акті не вказані дані про особу потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні апеляційного суду заперечували проти задоволення апеляційної скарги та зазначили, що прокурор в обвинувальному акті вказав дві юридичні особи, яким завдано шкоду, проте жодну з них не вказав у якості потерпілого.

Крім того захисник адвокат ОСОБА_9 заперечував проти розгляду доводів та вимог прокурора щодо перегляду рішення суду в частині скасування арешту, накладеного на майно ОСОБА_7 , оскільки такі вимоги прокурором були заявлені у доповненні до апеляційної скарги, поданому після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, обвинувачених та їх захисників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 314 КПК України суд в підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Будь-яких інших підстав для повернення обвинувального акту прокурору законом не передбачено.

Вимоги до обвинувального акта встановлені ст. 291 КПК України та даний перелік є вичерпним.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, послався на те, що органом досудового розслідування належним чином не встановлено відомості про потерпілого в даному кримінального провадження та адресу його місцезнаходження.

Проте, на переконання колегії суддів, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна з огляду на наступне.

Так, перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000147 від 28 січня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, апеляційний суд приходить до висновку, що при його складанні було дотримано вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, у зв`язку із чим рішення про його повернення прокурору слід вважати передчасним.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що потерпілим у даному кримінальному провадженні є Запорізька міська рада, якій було завдано матеріальну шкоду в розмірі 1078087 грн. 48 коп.

Положеннями п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що вказана інформація, за її змістом, може бути викладена лише щодо фізичної особи, в той час як щодо юридичної особи такі відомості відсутні, а отже і не можуть бути зазначені.

Колегія суддів зважає на те, що Запорізька міська рада за своїм статусом є юридичною особою - державною установою, що зареєстрована та розташована за чітко визначеною адресою, а саме: АДРЕСА_1 , що є загальновідомою інформацією, яка може бути без будь-яких перешкод з`ясована з відкритих джерел, а отже виклик представника цього потерпілого у судове засідання не являє будь-якої складності.

До того ж, судом та стороною обвинувачення вжиті належні заходи з метою забезпечення явки представника потерпілого юридичної особи, яка з`явилась до суду, надала свої повноваження, ознайомилася з матеріалами кримінального провадження та надала заяву, в які виразила власну позицію, повністю реалізувавши свої права як представника потерпілого.

Одночасно суд апеляційної інстанції вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що підставою для повернення обвинувального акта прокурору є не будь-яка формальна невідповідність його вимогам закону, а лише ті недоліки, що унеможливлюють призначення справи до розгляду, чого у даному випадку не вбачається.

Таким чином, при складанні обвинувального акта у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не було порушено вимоги процесуального закону щодо обсягу зазначення відомостей про потерпілого, у зв`язку із чим апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про передчасність рішення про повернення йому обвинувального акту.

З огляду на викладене, та враховуючи, що зазначені в оскаржуваній ухвалі суду підстави не є достатніми для повернення обвинувального акта прокурору, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню в частині повернення обвинувального акта з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

З приводу доводів апеляційної скарги про безпідставне та передчасне скасування арешту з майна обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки остаточне рішення ще не прийнято, а арешт було накладено з метою забезпечення майбутнього позову про відшкодування шкоди, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 403 КПК України, до початку апеляційного розгляду особа, яка подала апеляційну скаргу, має право змінити та/або доповнити її. У такому разі суд апеляційної інстанції за клопотанням осіб, які беруть участь в апеляційному розгляді, надає їм час, необхідний для вивчення зміненої апеляційної скарги і подання заперечень на неї.

Відповідно до ч. 4 ст. 403 КПК України, внесення до апеляційної скарги змін, які тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого, за межами строків на апеляційне оскарження не допускається.

15 травня 2023 року прокурор поштою подав первісну апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, в якій були викладені вимоги скасування ухвали та призначення нового розгляду провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилався виключно на необґрунтованість ухвали суду першої інстанції в частині повернення обвинувального акта прокурору, жодним чином не зазначаючи про незаконність ухвали в частині скасування арешту на транспортний засіб обвинуваченого ОСОБА_7 .

У подальшому, 10 серпня 2023 року на адресу Запорізького апеляційного суду на апеляційна скарга прокурора зі змінами та доповненнями в порядку ст. 403 КПК України, в якій фактично ставиться питання також про незаконність ухвали суду першої інстанції в частині скасування арешту майна.

Враховуючи, що внесення прокурором змін до апеляційної скарги, які за своєю суттю тягнуть погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_7 , відбулося поза межами строків на апеляційне оскарження ухвали, то у колегії суддів відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги в частині скасування арешту майна.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу (з урахуванням доповнень) прокурора у кримінальному провадженні прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_11 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 травня 2023 року, в частині повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, повернуто прокурору, - скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

У решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4