ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/409/23 Справа № 705/4675/19 Категорія: ч. 2 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 0001183 від 20.09.2019 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 березня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Ладижинка Уманського району Черкаської області, громадянку України, українку, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , маючу на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше судиму:

- 07.11.2016 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 310 КК України до штрафу в сумі 1 700 грн.;

- 09.10.2018 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України;

- 29.05.2019 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст.71 КК України, на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 19.09.2019 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст.70 КК України, на 4 роки 1 місяць позбавлення волі,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до покарання за даним вироком, частково зараховано не відбуте покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.09.2019 та остаточно призначено ОСОБА_7 до відбуття 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці позбавлення волі.

Строк відбування ОСОБА_7 покарання вирішено рахувати з 04.11.2019.

Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 297 грн. 32 коп.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :

За даним вироком ОСОБА_7 визнана винуватою та засуджена за те, що вона 17.09.2019 близько 15 год. 06 хв. з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, повторно, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно викрала туалетну воду «Bi-es Paradico» ємністю 50 мл. в кількості 2 штуки, загальною вартістю 297 грн. 32 коп., що належить ОСОБА_9 , чим спричинила потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 порушуює питання про скасування вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.03.2023 через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, із подальшим закриттям кримінального провадження за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зазначає про те, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається, яким процесуальним чином DVD-R диск, 2 упаковки від туалетної води та заяви адміністратора магазину від 19.09.2019 з`явились у провадженні слідчого від начальника СВ та начальника ВП, оскільки на таких заявах відсутні резолюції, акти прийому-передачі чи письмові вказівки.

Вказує, що начальник СВ Уманського ВП ГУНП в Черкаській області та начальник Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, не є стороною обвинувачення, не входять до групи слідчих і позбавлені можливості збирати докази у даному кримінальному провадженні. З огляду на це, здобуті ними, як неналежними суб`єктами, докази, є недопустимими і не можуть покладатися судом в обгрунтування винуватості ОСОБА_10 .

Акцентує увагу на тому, що на підтвердження вартості викраденого суду надано довідку ФОП ОСОБА_9 від 19.09.2019 про те, що вартість двох флаконів туалетної води «Bi-es Paradico» ємністю 50 мл. становить 297 грн. 32 коп., інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей від 19.09.2019, який затверджений печаткою ФОП, без участі членів комісії та зазначення ціни товару та заяву ОСОБА_10 без зазначення вартості товару. При цьому 19.09.2019 ОСОБА_10 скеровано довідку про загальну вартість викраденої туалетної води на суму 349 грн. 80 коп. Разом з цим у вироку зазначено і взято до уваги лише довідку № 2019-19/09 про те, що вартість двох флаконів туалетної води «Bi-es Paradico» ємністю 50 мл. становить 297 грн. 32 коп. Судом не дано оцінки тому, що відповідно до видаткової накладної № ГАВ 003 від 03.07.2019 ФОП ОСОБА_9 придбав у ФОП ОСОБА_11 туалетну воду «Bi-es Paradico» в кількості 5 шт. на суму 743 грн. 30 коп. При наявності суперечностей у вартості викраденого, судом залишено без уваги те, що в кримінальному провадженні не проведена відповідна експертиза, тому, на думку сторони захисту, розмір завданої злочином шкоди належним чином не встановлено і не підтверджено. Наведене позбавило можливості встановити дійсну вартість викраденого, яка необхідна для кваліфікації діяння, вчиненого ОСОБА_7 , як кримінально караного, а не того, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Крім того зазначає, що оскільки довідки про нанесення матеріальних збитків від 19.09.2019 отримано слідчим до внесення відомостей до ЄРДР, вони є недопустимими, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 214, ст. 86 КПК України.

Зауважує, що стороною обвинувачення в якості доказу надано DVD-R диск, який отримано 19.09.2019 від ОСОБА_10 із записом з камери відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », без уточнення, яким чином вона його здобула та її повноважень, які б дозволяли доступ до нього. При цьому даний відеозапис не був відкритий стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України по завершенню досудового розслідування. Також прокурором не вказано, чи є компакт диск з відеозаписом копією чи оригіналом, що унеможливлює встановити його належність до статусу документів, в розумінні ст. 99 КПК України, він не був упакований та не мав даних про службових осіб, які виготовили та розпакували даний запис.

Додатково вказує, що під час судового розгляду не ідентифіковано особу, яка згідно відеозапису викрала товар та не ідентифіковано сам товар, оскільки на ньому не видно, що знаходиться у руках особи, яка схожа на ОСОБА_7 .

Зазначає, що ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , допитані судом в якості свідків, не були очевидцями викрадення парфумів і про вчинення злочину дізналися після виявлення коробок без парфумів та перегляду відеозапису камери спостереження, на якому не можна ідентифікувати ні особу, яка вчинила крадіжку, ні викрадений товар. Тому показання вказаних свідків мають бути оцінені критично, як такі, що не доводять винуватість обвинуваченої та не спростовують причетність до вчинення злочину інших осіб.

Також вказує на те, що покарання ОСОБА_7 , призначене судом є явно несправедливим через суворість, оскільки не відповідає встановленим обставинам справи та даним про її особу, яка має на утриманні трьох дітей, має ряд захворювань, які потребують повноцінного лікування і посередньо характеризується начальником арештного дому.

Просить в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України дослідити наступні докази: витяг з ЄРДР № 001183 від 20.09.20194 заяви ОСОБА_10 від 19.09.2019; довідку № 2019-19/09, DVD-R диск з відеофайлами; інвентаризаційний опис від 19.09.2019; видаткову накладну № ГАВ-003 від 03.07.2019; свідоцтва про народження ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; довідку медичної частини № 54 ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Харківській та Луганській областях №92/15-КХ-20; постанову про визнання речових доказів від 21.09.2019, допитати в якості свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , а також дослідити характеристику начальника СІЗО начальника арештного дому ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» на ОСОБА_7 , яка не досліджувалась судом першої інстанції.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явився потерпілий ОСОБА_9 , який про поважні причини свого неприбуття не повідомив, що, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думки обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 в підтримку апеляційної скарги в повному обсязі з наведених в ній доводів, прокурора про залишення апеляційної скарги сторони захисту без задоволення, як безпідставної, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши обставини, встановлені під час кримінального провадження в заявлених захисником і задоволених судом апеляційної інстанції межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 до задоволення не підлягає.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог лише в тому разі, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, відповідають встановленим судом фактичним обставинам провадження і ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні доказів, яким суд дав правильну правову оцінку, відповідно до ст. 94 КПК України.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, судом першої інстанції кваліфіковано вірно.

Обвинувачена ОСОБА_7 винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала в повному обсязі та показала, що дійсно була в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », однак крадіжку не вчиняла і до неї не викликалися працівники поліції. Про злочин дізналася відбуваючи покарання у виправній установі.

В порядку ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням захисника ОСОБА_8 судом апеляційної інстанції повторно досліджено DVD-R диск з відеофайлами та допитано свідка ОСОБА_10 .

Провівши апеляційний розгляд в межах заявлених апеляційних вимог колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_7 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за обставин, наведених у вироку суду першої інстанції, її винуватість підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, перевіреними судом в їх сукупності та наведеними у вироку доказами, зокрема:

- показаннями свідка ОСОБА_10 , даними суду першої та апеляційної інстанції про те, що вона працювала керуючим магазину «Червоний маркет». Працівники магазину повідомили їй, що виявили дві порожні коробки від парфумів, тому вона передивилась відеозапис з камер відеоспостереження та виявила, що невідома жінка вийняла парфуми з коробок та вийшла з магазину не розрахувавшись за них. Через декілька днів дана особа знову намагалась викрасти товар з магазину, однак була затримана працівниками магазину. Після чого їй було продемонстровано відеозапис і запропоновано розрахуватися за товар, на що вона відмовилась. У зв`язку з цим були викликані працівники поліції. По факту крадіжки парфумів вона написала заяву в поліцію і особисто надала довідки про вартість викраденого та відеозапис з камери відеоспостереження. Додатково зазначила, що довідки про вартість майна нею були додані до заяви про вчинений злочин;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , даними суду першої інстанції про те, що вона працювала продавцем консультантом в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 17.09.2019, коли вона була на зміні, до неї підійшла обвинувачена і запитала про парфуми. Жінка їй видалась підозрілою і коли вона вийшла з магазину, вона підійшла до стелажу із парфумами, де виявила пусті коробки. У подальшому вона звернулась до адміністратора ОСОБА_10 і, переглянувши відеозапис з камер відеоспостереження, було виявлено, що обвинувачена сховала парфуми і вийшла з магазину. Через декілька днів обвинувачена знову прийшла в магазин, її впізнали і викликали поліцію;

- даними протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.09.2019, згідно якого ОСОБА_10 повідомила про те, що 17.09.2019 близько 15 год. 03 хв. в магазині «Червоний маркет» по вул. Європейській, 32А невідома жінка вчинила крадіжку туалетної води «Bi-es Paradico» ємністю 50 мл. в кількості 2 штук;

- даними довідки № 2019-19/09 про те, що закупівельна вартість туалетної води «Bi-es Paradico» ємністю 50 мл. в кількості 2 штук становить 297 грн. 32 коп.;

- даними протоколу огляду речей з фототаблицею від 21.09.2019, яким зафіксовано огляд DVD-R диску з відеофайлами та дві упаковки від туалетної води «Bi-es Paradico». Згідно даного протоколу та відеозапису, дослідженого судом апеляційної інстанції, особа схожа на ОСОБА_7 бере предмет схожий на туалетну воду «Bi-es Paradico» та відходить в сторону, де здійснює дії схожі на відкриття упаковки та витягування туалетної води, після чого ставить її на місце. О 15 год. 04 хв. бере іншу упаковку туалетної води «Bi-es Paradico» та здійснює аналогічні дії. При цьому сам флакон туалетної води вона тримає під верхнім одягом притримуючи його лівою рукою. У подальшому особа схожа на ОСОБА_7 підходить до камер зберігання, де дістає свою сумку та о 15 год. 06 хв. перекладає в неї два предмети схожі на туалетну воду та залишає приміщення магазину.

Наведені докази колегія суддів визнає належними, допустимими, достатніми та такими, що поза розумним сумнівом підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Доводи ОСОБА_7 про її непричетність до викрадення парфумів з магазину "Червоний маркет", об`єктивно не підтверджені та спростовуються доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, які є достовірними, послідовними, узгоджуються між собою та спростовують її версію подій, а тому розцінюються колегією суддів як намагання обрати такий спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене і, як наслідок, справедливого покарання.

Зокрема, обвинувачена ОСОБА_7 суду першої та апеляційної інстанції вказала на те, що 17.09.2019 перебувала в магазині «Червоний маркет». Також під час перегляду DVD-R диску з відеофайлами вона не заперечувала, що на відеозаписі з камер відеоспосереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », вона. Той факт, що саме ОСОБА_7 вчинила крадіжку туалетної води в кількості 2 штук підверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення, а саме показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які хоч і не були очевидцями вчиненого кримінального правопорушення, однак стверджували, що саме обвинувачена ОСОБА_7 17.09.2019 викрала товар з магазину і через декілька днів була затримана при новій спробі вчинити крадіжку. Такі показання цілком узгоджуються з даними протоколу огляду речей з фототаблицею від 21.09.2019 та відтвореного відеозапису події з камери відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яким зафіксовано як ОСОБА_7 (про те, що вона зафіксована відеозаписом вказала сама обвинувачена) бере предмет схожий на туалетну воду, здійснює дії схожі на відкриття упаковки та витягування туалетної води, після чого ставить її на місце, а у подальшому здійснює аналогічні дії з другою упаковкою туалетної води. Після чого ОСОБА_7 підходить до камер зберігання, де перекладає в сумку два предмети схожі на туалетну воду та залишає приміщення магазину не розрахувавшись.

Колегією суддів також враховується і те, що обвинувачена ОСОБА_7 24.09.2019 в судовому засіданні винуватість у пред`явленому обвинуваченні та цивільний позов на суму 297 грн. 32 коп. визнала в повному обсязі та не заперечувала проти дослідження доказів в кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. У подальшому 28.01.2022 обвинувачена змінила свої показання, вказавши про повне невизнання винуватості, а в судових дебатах зазначала про призначення їй мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно вироку суду першої інстанції, незаконними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно шкоду у сумі 297 грн. 32 коп. Наведене встановлено з довідки № 2019-19/09 від 19.09.2019, засвідченої підписом та печаткою ФОП ОСОБА_9 , про те, що закупівельна вартість туалетної води «Bi-es Paradico» ємністю 50 мл. за 1 шт. становить 148 грн. 66 коп., а загальний розмір заподіяної шкоди складає 297 грн. 32 коп.

Колегія суддів погоджується із розміром завданої незаконними діями ОСОБА_7 майнової шкоди потерпілому ОСОБА_9 і вважає безпідставними твердження захисника про наявність суперечностей у розмірі заподіяної шкоди, що мала бути усунута проведенням товарознавчої експертизи вартості викраденого майна, з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

В окремих кримінальних провадженнях для встановлення розміру матеріальних збитків не потрібні наукові, технічні або інші спеціальні знання, а достатньо загальновідомих і загальнодоступних знань для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування, про найменування викраденого товару та його вартості (наприклад, щодо вартості викраденої безпосередньо з магазину роздрібної торгівлі товарної продукції, на яку є роздрібна ціна, чи проведення інших арифметичних розрахунків, тощо). Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 01.04.2021, справа № 676/1504/18.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, предметом злочину є туалетна вода «Bi-es Paradico» ємністю 50 мл. Відповідно до довідки, засвідченої печаткою ФОП ОСОБА_9 , закупівельна вартість однієї упаковки даної туалетної води становить 148 грн. 66 коп. Наведена довідка надавала суду можливість встановити ціну викраденого майна без проведення відповідної експертизи.

Крім того зміст довідки № 2019-19/09 від 19.09.2019 про закупівельну вартість викраденого майна, не суперечить даним копії видаткової накладної № ГАВ-003 від 03.07.2019, долученої потерпілим до позовної заяви на підтвердження заподіяних збитків, за якою ФОП ОСОБА_9 придбав у ФОП ОСОБА_11 5 упаковок туалетної води «Bi-es Paradico» ємністю 50 мл на загальну суму 743 грн. 30 коп., за ціною 148 грн. 66 коп. за 1 шт, на яку посилається сторона захисту в підтвердження наявності суперечностей у вартості викраденого товару.

При цьому враховується, що сторона захисту під час судового провадження не оспорювала вартість викраденого майна, не зазначала, що ця вартість є суперечливою і не порушувала питання про необхідність призначення, у зв`язку з цим, товарознавчої експертизи.

Щодо наявної в матеріалах кримінального провадження довідки від 19.09.2019 про те, що загальна вартість викраденої туалетної води в кількості 2 шт. становить 349 грн. 80 коп., то вона не приймається до уваги і на неї не міститься посилання в обвинувальному вироку як на доказ, оскільки зазначена в ній вартість викраденого товару є не закупівельною, а тією за яку він був би реалізований в магазині.

Відповідно до Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2019 року становив 1921 грн.

Для правил кваліфікації правопорушень розмір неоподатковуваного мінімуму дорівнює розміру податкової соціальної пільги відповідно до підпункту 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України. Податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня звітного податкового року. Таким чином, у 2019 році податкова соціальна пільга та, відповідно, неоподатковуваний мінімум для кваліфікації порушень становив 960 грн. 50 коп.

Статтею 51 КУпАП визначено, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. З огляду на наведене, межа адміністративної відповідальності за крадіжку у 2019 році встановлена на рівні 192,1.

Оскільки вартість вакраденого ОСОБА_7 становить 297 грн. 32 коп. відсутні підстави вважати, що дії останньої кваліфіковані як злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, не вірно.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання захисника про те, що довідка від 19.09.2019 про нанесені ОСОБА_9 матеріальні збитки є недопустимим доказом, отриманим до внесення відомостей до ЄРДР, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 год. після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Законодавчих обмежень щодо кола осіб, які можуть звернутися з заявою, повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення не має. Такою особою може бути як потерпілий так і заявник (фізична, юридична особа).

Згідно ч. 1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Частиною 2 даної статті визначені права заявника, до яких відноситься також право подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи.

Наведене вказує на те, що заявник має право подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи як до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, так і на досудовому розслідуванні.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 19.09.2019 звернулась із заявою про вчиненння 17.09.2019 крадіжки в магазині «Червоний маркет» та заподіяння збитків. На підтвердження вартості викраденого товару ОСОБА_10 надано, в тому числі довідку № 2019-19/09 від 19.09.2019 про закупівельну вартість туалетної води «Bi-es Paradico» ємністю 50 мл. Наведене також підтверджено ОСОБА_10 , яка, будучи допитаною судом апеляційної інстанції в якості свідка, зазначила, що довідки про вартість майна нею були додані до заяви про вчинений злочин.

З огляду на наведене, відсутні підстави вважати, що довідка № 2019-19/09 від 19.09.2019 про закупівельну вартість викраденого майна, надана органу досудового розслідування до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, є недопустимим доказом. Вказаний доказ отриманий у передбачений процесуальним законом спосіб та відповідає вимогам ст.ст. 84-86 КПК України.

Колегія суддів визнає помилковими посилання захисника на незаконність збирання доказів, а саме отримання начальником СВ та начальником ВП від заявника DVD-R диску та 2 упаковок від туалетної води, які не є належними суб`єктами і не входять до групи слідчих в даному кримінальному провадженні, з огляду на наступне.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР (ч. 2 ст. 214 КПК України). Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Як зазначалося вище, заявник має право подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи як до внесення відомостей до ЄРДР, так і на досудовому розслідуванні.

Як випливає з матеріалів кримінального провадження, 19.09.2019 до Уманського ВП ГУНП в Черкаській області звернулась ОСОБА_10 із заявою про вчинення 17.09.2019 крадіжки в магазині «Червоний маркет». На підтвердження наведених в заяві обставин, ОСОБА_10 , на ім`я начальника СВ ГУНП в Черкаській області, надано відеозапис з камери відеоспостереження магазину та картонні коробки з під туалетної води «Bi-es Paradico». Досудове розслідування даного кримінального провадження проведено відповідно до доручення про проведення досудового розслідування начальника СВ Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 від 19.09.2019, адресованого ст. слідчому ОСОБА_18 . Крім того згідно постанови про призначення слідчого для здійснення досудового розслідування від 20.09.2019, слідчим для здійснення досудового розслідування кримінального провадження визначено ст. слідчого СВ Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_18 . Відповідно до витягу з ЄРДР, 20.09.2019 за № 0001183 слідчим ОСОБА_18 внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України за заявою ОСОБА_10 21.09.2019 ст. слідчим Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_18 оглянуто надані заявником ОСОБА_10 до заяви про вчинення кримінального правопорушення предмети, а саме DVD-R диск з відеофайлами з камер відеоспостереження магазину та 2 упаковки від туалетної води «Bi-es Paradico», про що складено протокол огляду речей. Після проведеного огляду DVD-R диск з відеофайлами поміщено до паперового конверту та засвідчено підписом слідчого ОСОБА_18 . Надалі, встановивши, що надані і оглянуті предмети мають доказове значення в кримінальному провадженні, постановою про визнання і приєднання речових доказів від 21.09.2019 DVD-R диск з відеофайлами з камер відеоспостереження магазину та 2 упаковки від туалетної води «Bi-es Paradico», визнані речовими доказами і приєднані до матеріалів кримінального провадження.

З огляду на наведене, відсутні підстави стверджувати, що такі докази як DVD-R диск з відеофайлами з камер відеоспостереження магазину та 2 упаковки від туалетної води «Bi-es Paradico» зібрані неналежним суб`єктом, а їх передача слідчому від начальника СВ, здійснена без належних процесуальних підстав.

Враховується, що DVD-R диск з відеофайлами з камер відеоспостереження магазину та 2 упаковки від туалетної води «Bi-es Paradico», долучені заявником до заяви про вчинене кримінальне правопорушення в порядку ст. 60 КПК України і в подальшому, після внесення відомостей до ЄРДР, оглянуті слідчим, якому доручено проведення досудового розслідування, і визнані речовими доказами, підстав вважати їх недопустимими, колегією суддів не встановлено.

При цьому враховується, що відповідно до ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів можуть належати, зокрема, матеріали фотозйомки, звукозаписи, відеозаписи та інші носії інформації.

Відеозапис з камери відеоспостереження у розумінні КПК України є документом, одержаним законним шляхом, збирання і закріплення якого відбулося з дотриманням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінальним процесуальним законодавством порядку, уповноваженою на це особою та за допомогою дій, передбачених процесуальним законом.

Колегія суддів визнає безпідставними посилання захисника на те, що відеозапис з камери відеоспостереження магазину не був відкритий стороні захисту, оскільки воно спростовується наданим прокурором суду апеляційної інстанції протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 27.09.2019.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_7 було надано доступ до матеріалів досудового розслідування № 0001183 в підшитому і пронумерованому стані в 1 томі згідно опису, в тому числі до речових доказів - DVD-R диску, двох упаковок від туалетної води. Відповідно до розписки ОСОБА_7 , з матеріалами кримінального провадження та речовими доказами вона ознайомлена згідно опису, заяв та клопотань не мала.

На думку колегії суддів, надані прокурором і безпосередньо досліджені судом докази, які покладено в основу обвинувального вироку, у своїй сукупності є достатніми для того щоб стверджувати, що саме ОСОБА_7 , а не інша особа, 17.09.2019 близько 15 год. 06 хв. викрала з магазину «Червоний маркет» туалетну воду «Bi-es Paradico» ємністю 50 мл. в кількості 2 штук.

Вирішуючі апеляційні доводи захисника ОСОБА_8 про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_7 внаслідок суворості, колегія суддів виходить з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Покарання, як про це зазначено в положеннях ст. 65 КК України, призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, на виконання загальних засад його призначення та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, яка Начальником СІЗО начальником арештного дому ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» характеризується посередньо, а за місцем проживання характеризується негативно, вживає наркотичні засоби, її сім`я перебуває на обліку в службі в справах дітей Уманської РДА, як неблагополучна, на спеціальних обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, при невстановленні обставин, що пом`якшує покарання та відсутності обставин, що його обтяжує, і обгрунтовано призначив покарання в межах санкції статті КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Оскільки ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення в даному кримінальному провадженні до ухвалення щодо неї вироку Уманським міськрайонним судом від 19.09.2019, судом першої інстанції правомірно, з урахування положень ч. 4 ст. 70 КК України, призначено обвинуваченій остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового зарахування до покарання за даним вироком, не відбутого покарання за вироком Уманського міськрайонного суду від 19.09.2019.

З огляду на встановлені вище обставини та систематичність вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, підстав для призначення їй більш м`якого покарання за видом та розміром, або із застосуванням положень ст. 69 КК України, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховується, що ОСОБА_7 раніше надавалась довіра і вона звільнялась від відбування призначеного покарання з випробуванням, однак належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала і продовжила вчиняти нові злочини корисливої спрямованості.

На переконання суду апеляційної інстанції, покарання ОСОБА_7 як за санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, так і остаточне покарання, призначене за сукупністю злочинів, є справедливим, таким, що відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Колегія суддів не вбачає підстав для врахування в якості обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 наявність у неї трьох дітей 24.06.2013, 02.03.2011 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки остання вже тривалий час перебуває в місцях позбавлення волі, доглядом та вихованням дітей не займається, а діти проживають спільної з матір`ю останньої.

Даних, які б свідчили про неможливість відбування обвинуваченою покарання у виді позбавлення волі, колегією суддів не встановлено, а незадовільний стан здоров`я на який посилається захисник в апеляційній скарзі, не впливає на призначене їй покарання, оскільки даних про неможливість ОСОБА_7 за станом здоров`я відбувати покарання у виді позбавлення волі, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Розмір матеріальної шкоди, який судом першої інстанції вирішено стягнути на користь потерпілого ОСОБА_9 є належним чином підтвердженим закупівельною вартістю викраденого майна визначеного довідкою № 2019-19/09 від 19.09.2019 та узгоджується з положеннями ст.ст.127-129 КПК України, роз`ясненнями Пленуму ВС у постанові «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочину» від 02.07.2004 № 13.

З урахуванням викладеного, колегія суддів визнає вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 законним і обґрунтованим та не вбачає підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для його скасування чи зміни.

Керуючись ст. 404, п. 1 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України, а засудженою ОСОБА_7 - в той самий строк, з моменту отримання її копії.

Головуючий

Судді