Справа № 303/168/23
Провадження 1-кп/303/19/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року місто Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001233 від 27 грудня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кленовець Мукачівського району Закарпатської області, громадянина України, українця, студента Львівського національного університету імені Івана Франка, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2022 року, близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в громадському місці, а саме, в приміщенні ресторану «Фердинанд», розташованого за адресою: місто Мукачево вулиця Університетська, 58А, діючи з прямим умислом, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві правил поведінки і норм моралі, демонструючи власну зверхність, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які супроводжувались особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що його дії відбуваються в умовах очевидності для інших людей, підійшов до потерпілої ОСОБА_6 , вирвав з її рук виделку та наніс нею один удар в область правої руки.

Особлива зухвалість ОСОБА_4 виразилася в умисних діях, що грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, які відбувалися в громадському місці, на очах у сторонніх осіб, на протязі тривалого часу, в зв`язку з чим було зупинено роботу закладу та в подальшому не відновлено, а також супроводжувалися насильством над потерпілою ОСОБА_6 , під час яких останній було спричинено тілесне ушкодження у вигляді наскрізної колотої рани в ділянці основної фаланги 2-го пальця правої кисті, які, згідно висновку експерта, виникли від дії колючих предметів за механізмом удару, чим могла бути виделка, і не є характерними за умов падіння її з висоти власного зросту, і відносяться до групи до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як ті, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше як 21 день та вкладаються у дату події, що мала місце 26.12.2022.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України, а саме, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 296 КК України не визнав, оскільки вважав, що в його діях наявний склад кримінального правопорушення, пов`язаний зі спричиненням потерпілій легких тілесних ушкоджень.

Суду пояснив, що 26 грудня 2012 року він перебував в ресторані «Фердинанд» в місті Мукачево Закарпатської області, де в колі знайомих з 11 чоловік святкував день народження свого друга. Вони розпочали відпочивати десь о 16.00 годині. Під час святкування він вживав спиртні напої. Приблизно о 21-й годині він помітив, що потерпіла ОСОБА_6 , яка також перебувала у вказаному закладі в іншій компанії, знімала його на телефон з відстані приблизно 5 метрів. Через це в нього виник конфлікт з потерпілою. Він підійшов до ОСОБА_6 і запитав, чому вона знімає його на телефон, на що остання відповіла, що не робила цього. Він попросив показати телефон та видалити відповідні відео або фото, однак ОСОБА_6 відмовилася. Він взяв виделку та намагався вдарити нею по телефону, однак потерпіла, як йому стало відомо пізніше, поклала свою руку на телефон, внаслідок чого він наніс удар виделкою в руку ОСОБА_6 . Як потерпіла клала свою руку на телефон він не бачив, як і не помітив момент нанесення удару в її руку. Через деякий час приїхали співробітники поліції та забрали його, а інші особи продовжили святкування. Потерпілу ОСОБА_6 він до цього не знав, конфліктів з нею не мав. На теперішній час з потерпілою він примирився.

Захисник, з урахуванням пояснень обвинуваченого, просив суд виправдати обвинуваченого ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням за ч.1ст. 296 КК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Додатково наголошував на тому, що одним із доказів відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, є квитанція про розрахунок з ресторану «Фердинанд» за надані послуги, виданий о 22.07 год 26.12.2022, що свідчить про те, що заклад після події за участі обвинуваченого та потерпілої не припиняв свою роботу.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, повно та об`єктивно дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, винуватість ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження з досліджених судом доказів, зокрема:

-показань потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила суду, що в кінці грудня 2022 року вона в компанії свої знайомих знаходилася в ресторані «Фердинанд», де святкували корпоративне свято. Приблизно о 21.30 год, коли вона сиділа за столом, до неї підійшов ОСОБА_4 , якому здалося нібито вона знімає його на свій телефон, та запитав, чому вона його знімає, на що вона повідомила, що не робила цього. Після цього, ОСОБА_4 , який стояв коло неї, взяв з її руки виделку і наніс нею удар в праву руку потерпілої. Рука потерпілої в цей час перебувала на телефоні. Після цього до столу збіглися її знайомі, матір і почали зупиняти кровотечу з руки. Конфлікт з ОСОБА_4 тривав приблизно 2 хвилини. На теперішній час вони примирилися з обвинуваченим та він відшкодував їй збитки, на суворому покаранні не наполягала;

-показань свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що в кінці грудня 2022 року вона в компанії ОСОБА_6 , її матері та інших осіб відпочивали в ресторані «Фердинанд» в місті Мукачево. Протягом відпочинку до них постійно підходили хлопці з іншої компанії, які знаходилися в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 підходив до них приблизно 4-5 разів. Близько 21-й години ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та, схопивши ззаду за плечі чи тулуб, взяв її виделку та наніс удар в телефон, а потерпіла в цей час закрила телефон рукою, в результаті чого ОСОБА_4 вдарив потерпілу по руці. Вона сиділа напроти ОСОБА_6 за столом. Після цього вона викликала поліцію, яка приїхала приблизно через 30 хвилин;

-показань свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що є матір`ю потерпілої ОСОБА_6 та їй відомо, що 26 грудня 2022 року вона з донькою та іншими особами відмічали корпоративне свято в ресторані «Фердинанд» в місті Мукачево. Приблизно о 21-й годині ОСОБА_4 підійшов до доньки ззаду, щось сказав, після чого взяв виделку та наніс удар в руку потерпілої, цілячись при цьому в її телефон. Потім вони зупинили кровотечу у ОСОБА_6 та викликали поліцію. До вказаного конфлікту вони знаходилися в закладі приблизно 1,5 години. Конфліктів у ОСОБА_4 з донькою до цього випадку не було;

-показань свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він працює офіціантом в ресторані «Фердинанд» та йому відомо, що він обслуговував стіл, за яким сиділа потерпіла ОСОБА_6 . Близько 21.30 години він підійшов до столу та помітив, що одна з дівчат тримає на руці серветку. Самого конфлікту він не бачив, однак чув в холі закладу крики людей. Компанія осіб, де перебувала потерпіла, вечірку вже не продовжувала. Після цієї події в закладі залишилося приблизно 5 осіб, він залишив ресторан о 23-й годині;

-показань свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що вона перебувала на корпоративному святкуванні у ресторані «Фердинанд» в місті Мукачево. Крім неї там знаходилася потерпіла ОСОБА_6 та інші особи. Протягом відпочинку до них постійно підходили хлопці з іншої компанії, яким вони робили зауваження. Потім ОСОБА_4 підійшов позаду до ОСОБА_6 та почав пред`являти їй претензії з приводу того, що вона знімає його на телефон, на що потерпіла відповіла, що не робила цього. Після цього, ОСОБА_4 вихопив виделку та наніс удар в телефон, а потерпіла в цей час закрила телефон рукою, в результаті чого ОСОБА_4 вдарив потерпілу по руці, внаслідок чого у неї пішла кров. Коли ОСОБА_4 підійшов до них, вона сиділа за столом. Після цієї події вони розрахувалися та поїхали до поліції;

-показань свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що 26 грудня 2022 року після 22-ї години вона приїхала до ресторану «Фердинанд», де її син в колі знайомих, серед яких був ОСОБА_4 , святкували день народження. Крім хлопців в закладі також була компанія дівчат. Син повідомив їй про конфлікт. Після 22-ї години син розрахувався за банкет. Вона перебувала в ресторані близько до 01-ї години ночі, після чого поїхала до поліції;

-показань свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що 26 грудня 2022 року він святкував день народження в компанії близько 15 хлопців, серед яких був ОСОБА_4 . Святкування відбувалося в ресторані «Фердинанд» в місті Мукачево. Свідок бачив, як близько 21-22-ї годин ОСОБА_4 підходив до компанії дівчат, однак зміст розмови він не чув. Після конфлікту їх компанія ще залишалася в ресторані;

-протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 26.12.2012, згідно якого, ОСОБА_6 повідомила про те, що 26.12.2022 близько 21.30 год, в ресторані «Фердинанд» в місті Мукачево невідомий чоловік встромив виделку їй в руку (а.п. 55);

-висновку СМЕ від 29.12.2022 № 334/2022, згідно якого, у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у виді: наскрізної колотої рани в ділянці основної фаланги 2-го пальця правої кисті, яке виникло від дії колючих предметів по механізму удару, чим могла бути виделка, і не є характерними за умов падіння її з висоти власного зросту, і відносяться до групи до групи легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я, як ті, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше як 21 день та вкладаються у дату події, що мала місце 26.12.2022 (а.п. 57-58);

-протоколу № 733/2022 від 27.12.2022 медичного огляду на стан сп`яніння, згідно якого, ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.п. 61).

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Статтею 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, проголошено принцип презумпції невинуватості, за змістом якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також доказах, одержаних незаконним шляхом.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого в частині невизнання вини, виходячи з наступного.

Стаття 296 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Основним безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок. Об`єктивна сторона хуліганства характеризується вчиненням діяння, яке полягає у грубому порушенні громадського порядку, яке супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. При цьому грубе порушення громадського порядку має місце тоді, коли дії винної особи пов`язані з посяганням на правоохоронні цінності, для збереження яких підтримується громадський порядок. Водночас хуліганство з-поміж іншого може полягати і у застосуванні насильства (побоїв, заподіяння тілесних ушкоджень) до потерпілих.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується мотивом явної неповаги до суспільства.

Неповага до суспільства - це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки у суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. При цьому вказана неповага має бути явною, як для особи, яка вчиняє хуліганські дії, так і для очевидців його дій.

Зі змісту статті 296 КК та судової практики Верховного Суду (постанова Великої Палати від 03 липня 2019 року провадження N 288/1158/16-к, N 13-28кс19), вбачається, що кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється в людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема мотиву явної неповаги до суспільства.

Під час юридичної оцінки дій ОСОБА_4 судом враховуються наступні обставини: причина виникнення конфлікту з потерпілою ОСОБА_6 ; місце вчинення протиправних дій, обстановка та обставини, за яких відбувався перебіг протиправного посягання; форма та характер дій обвинуваченого.

Відповідно до фактичних обставин кримінального провадження, з`ясованих на підставі безпосередньо сприйнятих судом доказів, зокрема, показань самого засудженого ОСОБА_4 , показань потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ін. обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_4 діяв з хуліганських спонукань та мотивів явної неповаги до суспільства.

Зокрема, встановлено, що ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в громадському місці, яким був ресторан «Фердинанд», в людному місці, в присутності декількох очевидців, поводився нахабно, зокрема, пред`являючи необґрунтовані вимоги потерпілій ОСОБА_6 , після чого наніс їй удар виделкою в руку, що свідчить про наявність ознак особливої зухвалості в поведінці обвинуваченого.

Наявність у ОСОБА_4 мотиву явної неповаги до суспільства ґрунтується на об`єктивних показаннях свідків, висновку судово-медичної експертизи, якими повністю підтверджено наявність у ОСОБА_4 саме такого мотиву за критеріями, визначеними судовою практикою: потерпіла ОСОБА_6 , знаходилася в ресторані зі своїми знайомими, ініціатором активної фази конфлікту був саме ОСОБА_4 ; потерпіла є раніше незнайомою для обвинуваченого, з якою, відповідно, і не може існувати якихось тривалих неприязних стосунків, ніяким чином не може існувати хоча б в якійсь мірі значний привід для спричинення тілесних ушкоджень, тим більше у громадському місці, у присутності сторонніх осіб; під час нанесення потерпілій тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . ОСОБА_6 жодних дій до обвинуваченого не застосовувала; обвинувачений ОСОБА_4 , вчиняючи неправомірні дії, ігнорував елементарні правила поведінки у суспільстві, не реагуючи на потерпілу та оточуючих, ставив власні інтереси над інтересами всіх оточуючих, над встановленими нормами, демонструючи таким чином свою зверхність над іншими, а, отже, протиставляючи себе їм; обвинуваченого, в даному випадку, не цікавило, які правила поведінки існують, що навколо люди виконують свої функції, дотримуються своїх обов`язків, його цікавило виключно досягнення своєї мети, а те, що при цьому порушуються інтереси інших, для нього не було важливим.

З огляду на викладене, суд вважає, що мотивами вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення були його зневага до загальноприйнятих правил поведінки у суспільстві і він діяв з умислом на грубе порушення громадського порядку.

З огляду на ці обставини та їх кримінально-правове значення суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_4 ознак хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства.

Виходячи з наведеного, суд зазначає, що твердження сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, є необґрунтованими.

З урахуванням зазначеного, суд зазначає, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 не узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, зокрема, показаннями потерпілої та свідків, протоколами слідчих дій, висновком судової експертизи, які в сукупності є логічними, взаємопов`язаними і узгоджуються між собою, повно та об`єктивно відтворюють обставини вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень.

Невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд розцінює як спосіб захисту, спрямований на уникнення кримінальної відповідальності.

Покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на кваліфікацію дій обвинуваченого на впливають, оскільки вони не були безпосередніми очевидцями обставин вчинення кримінального правопорушення.

Надану стороною захисту квитанцію про сплату послуг суд розцінює не як доказ продовження роботи закладу, а лише як підтвердження факту розрахунку за послуги.

Факт зупинки (перерви) в роботі закладу через вчинене кримінальне правопорушення знайшов своє повне підтвердження з досліджених судом доказів.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Суд враховує, що обвинувачений раніше в силу статті 89 КК України не судимий, навчається, має сталі соціальні зв`язки, позицію потерпілої, яка не наполягала на призначенні суворого покарання, в зв`язку з чим суд вважає, що мета покарання, визначена в ч.2 ст. 50 КК України, буде досягнута лише при призначенні обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, при цьому, суд вважає необхідним застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним строком.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання, суд відносить вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді 3-х (трьох) років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6-ть (шість) місяців та з покладенням на нього, відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою - протягом тридцяти днів з моменту вручення їм копії вироку. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1