Провадження №11-сс/824/4549/2023 Доповідач - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000644 від 24.07.2020 року, за апеляційною скаргою прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року провідмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянина України, працюючого на посаді директора АТ «Перший Київський машинобудівний завод» (код 14308569), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.365-2 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000644 від 24.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.3 ст.365-2, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України.

28 червня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.365-2 КК України.

30 червня 2023 року старший слідчий СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.365-2 КК України та наявності ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого. Обґрунтовуючи своє рішення слідчим суддею зазначено, що органом досудового розслідування не було доведено наявності зазначених ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На вказану ухвалу слідчого судді, прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Стверджує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.365-2 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, однак слідчим суддею це не було враховано. Крім того, вважає, що заявлені стороною обвинувачення ризики існують і вимагають застосування запобіжного заходу, оскільки підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою надання показань на свою користь, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тому просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого у повному обсязі.

Від захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких вказується на законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та міститься прохання залишити її без змін, а апеляційну скаргу прокурора, без задоволення.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі;

- підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, ухвалу слідчого судді просили залити без змін, як законну та обґрунтовану;

- ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст.178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За змістом положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчим суддею зроблено висновок щодо недоведеності наявності обставин для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , одного із заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак з таким рішенням слідчого судді, колегія суддів погодитись не може виходячи із наступного.

Згідно зі ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч.1 та 2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.365-2 КК України.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями ряду свідків; документами вилученими в Фонді гарантування вкладів фізичних осіб щодо продажу активів ПАТ КБ «Хрещатик»; документами вилученими в Національному Банку України; висновком судово-економічної експертизи від 18.11.2020 року; протоколом обшуку квартири в якій проживав ОСОБА_7 та іншими матеріалами провадження, сукупність яких дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.365-2 КК України кримінального правопорушення, є достатньо мотивованою і ці обставини доведені слідчим суду та свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен був визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.365-2 КК України.

Системний аналіз норм КПК України та практики ЄСПЛ свідчить про наявність в КПК України понять, які відповідають різним стандартам доказування (переконання) - достатніх підстав (доказів), обґрунтованої підозри, поза розумним сумнівом.

Стандарт достатніх підстав (доказів) використовується в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, мети постановлення тих чи інших процесуальних рішень, вчинення процесуальних дій та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчим суддею, судом (наприклад, ст.ст.157, 163, ч.5 ст.234, 260 КПК України), так і слідчими, прокурорами (зокрема, ст.ст.134, 271, 276 КПК України).

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має бути співмірним зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/бо можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування (переконання) поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням зазначеного, посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.365-2 КК України, заслуговують на увагу.

Вагомість даних щодо причетності підозрюваного до вчинення зазначеного кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів щодо їх достатності не викликала.

Крім того, колегією суддів враховується і практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Перевіряючи доводи клопотання органу досудового розслідування на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вбачає їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер та досить високий ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого останній підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що наведені у клопотанні ризики наявні та враховуючи специфіку інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, останній все ж таки може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою надання показань на свою користь, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину можуть слугувати підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби щодо ОСОБА_7 .

Дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що з урахуванням встановлених обставин про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні має неповнолітню дитину та мати похилого віку, має постійний дохід та постійне місце проживання, для запобігання зазначеним ризикам достатньо буде застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, оскільки даний запобіжний захід відповідатиме інтересам досудового розслідування та водночас здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23:00 год. до 06:00 год., наступної доби, строком 28.08.2023 року включно, із покладенням на підозрюваного, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 370, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого суддіГолосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про застосуваннядо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у нічний час доби, строком на два місяці, тобто до 28.08.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23:00 год. до 06:00 год., наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- не відлучатись із місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора та/або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в'їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Строк дії обов`язків визначити до 28.08.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органів внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру, а її безпосереднє виконання - на орган Національної поліції України за місцем перебування підозрюваного ОСОБА_7 , під домашнім арештом.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4