Справа № 202/8851/23
Провадження № 1-кс/202/4144/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

25 травня 2023 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000469 від 02 травня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся прокурор Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000469 від 02 травня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 01 червня 2023 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, у провадженні СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження за № 0000112 від 26.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 263 КК України, під час досудового розслідування якого 02.05.2023 року виділено матеріали досудового розслідування в кримінальне провадження № 0000469 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 263 КК України.

В рамках досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що державним реєстратором Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради ОСОБА_4 на підставі підроблених документів здійснено державну реєстрацію права власності об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ОСОБА_5 .

Так, встановлено, що з метою незаконної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлені досудовим розслідуванням особи використовуючи завідомо підроблені лист КП «ДМБТІ» ДМР № 9221 від 28.10.2021 року (начебто виданий на запит ОСОБА_5 ) та свідоцтво про право власності на житло, начебто видане згідно з розпорядженням (наказом) Виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів № 1824-11 від 21.11.2001,відповідно до яких право власності на вищевказаний об`єкт нерухомості належить ОСОБА_5 , 04.11.2021 року звернулись до державного реєстратора Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради ОСОБА_4 , яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомого майна (квартиру) на фізичну особу ОСОБА_5 , внаслідок чого остання стала власником об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою перевірки вказаного факту прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра скеровано запит до департаменту житлового господарства ДМР, відповідно до якого встановлено, що за архівними даними приватизаційних справ департаменту відсутня інформація щодо передачі у власність громадянам шляхом приватизації квартири АДРЕСА_2 .

Також, з метою перевірки вказаного факту прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра скеровано запит, до Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради (КП «ДМБТІ» ДМР), згідно з відповіддю якого встановлено, що в інвентаризаційній справі та матеріалах реєстрових книг реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні відомості щодо реєстрації права власності та відповідь КП «ДМБТІ» ДМР для ОСОБА_5 не готувало, що в свою чергу вказує на підробку правовстановлюючих документів для подальшої незаконної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Крім того, в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що ймовірно ОСОБА_5 уклала договір дарування квартири від 20.11.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 511, нотаріальний бланк НОК 748725, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 .

Відповідно до договору дарування квартири від 20.11.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 511, нотаріальний бланк НОК 748725, ОСОБА_5 (дарувальник) подарувала ОСОБА_7 (обдарований) об`єкт нерухомості (квартиру), розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі, вказаний об`єкт нерухомості ОСОБА_7 продав ОСОБА_8 , уклавши договір купівлі-продажу квартири від 22.06.2022 року, зареєстрований в реєстрі за № 131, нотаріальний бланк НРС 983407.

16.05.2023 року вказаний об`єкт нерухомості визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, як предмет злочинного посягання.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що з урахуванням вищевикладеного у кримінальному провадженні наявна необхідність в арешті майна, яке визнано речовим доказом у провадженні, є об`єктом злочинного посягання та існує цьому конкретному випадку сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, з метою запобігання його пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, тому майно підлягає арешту з підстав збереження речових доказів.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна буде досягнуто мети його застосування, а саме запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення майна, яке визнане речовим доказом, що матиме на меті ухилення від притягнення винної особи до передбаченої законом відповідальності.

Просив слідчого суддю накласти арешт у вигляді заборони користування, розпорядження, володіння майном, шляхом внесення відповідних відомостей державним реєстратором у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, заборонивши будь-які дії із зміни, переходу, уступки права власності, а також внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно будь-яких даних, крім арешту, на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, натомість до матеріалів клопотання додав заяву, відповідно до якої просив здійснити розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав та просив задовольнити.

В силу вимог ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність власника майна.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався без фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000469 від 02.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України, яке виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000112 від 26.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК, ч. 3 ст. 362 КК України,зокрема за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами об`єктом нерухомості квартири АДРЕСА_2 .

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра Дніпропетровської області.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що постановою прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 16 травня 2023 року об`єкт нерухомості (квартиру), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000469 від 02.05.2023 року.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, нерухоме майно квартира, за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання прокурора свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, і що нерухоме майно квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом кримінально-протиправних дій, та відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, клопотання прокурора необхідно задовольнити частково та з метою збереження речового доказу накласти арешт на нерухоме майно квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_8 , шляхом заборони права відчуження та розпорядження.

Разом з цим, слідчий суддя не вбачає необхідності заборони користування вказаним нерухомим майном, оскільки це не відповідає завданням арешту майна, розумності та співрозмірності обтяження завданням кримінального провадження, не є пропорційним, тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, слідчий суддя доходить висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000469 від 02 травня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом заборони права відчуження та розпорядження, на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить на праві власності ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1