ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1402/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/234/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.121 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 22 червня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 22 червня 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 08 липня 2019 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України - повернуто прокурору для усунення недоліків.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції послався на те, що обвинувачення є не конкретним, в обвинувальному акті відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченого та наслідками у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили непоправне знівечення обличчя, що унеможливлює вирішення питання призначення обвинувального акта до судового розгляду.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду про повернення обвинувального акта прокурору скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Вважає ухвалу суду необґрунтованою та прийнятою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт вказує, що обвинувальний акт складено до вимог закону, він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Наголошує на тому, що питання встановлення обставин кримінального правопорушення та правильності правової кваліфікації, відповідно до ст. 314 КПК України, не підлягають розгляду в підготовчому судовому засіданні, а встановлюються під час судового розгляду.

Апелянт вказує, що обвинувальний акт у діючій редакції був призначений до судового розгляду в складі судді ОСОБА_10 та розгляд тривав з 21.04.2021 по 16.03.2023 (дати вибуття судді у відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами), при цьому судом було досліджено всі письмові докази, допитано більшість свідків.

Апелянт зазначає, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, в судових дебатах адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які заперечили апеляційну скаргу прокурора, просять ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити з наступних підстав.

Статтею 314 КПК України визначено порядок проведення підготовчого судового засідання, під час якого суд з`ясовує наявність підстав для прийняття судом рішень, передбачених ч.3 цієї статті.

Зокрема, п.3 ч.3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перелік вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт міститься у ст. 291 КПК України.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, підставами повернення обвинувального акту були: не конкретне обвинувачення, в обвинувальному акті відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченого та наслідками у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили непоправне знівечення обличчя, що унеможливлює здійснити судовий розгляд.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з правовими висновками викладеними в постанові Верховного суду від 24.11.2016 року №5-328кс16 проаналізовано зміст вказаної норми закону, яка вимагає обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"), формулювання обвинувачення.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Що стосується обвинувального акта відносно ОСОБА_7 , то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

З огляду на це конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_7 , не викликає сумнівів.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у підготовчому судовому засіданні, відповідно до ст.ст. 314, 315 КПК України, суд не вправі вирішувати питання щодо правильності викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та встановлення цих обставин, оскільки для прийняття такого рішення суд зобов`язаний дослідити докази у кримінальному провадженні, які в підготовчому судовому засіданні, відповідно до ч.4 ст. 291 КПК України, не надаються.

Тому, при поверненні обвинувального акту прокурору суд не врахував, що відповідно до ст.23 КПК України дослідження доказів відбувається безпосередньо під час судового розгляду, де суд детально встановлює всі обставини вчинення кримінального правопорушення, тому прийшов до передчасних висновків про не конкретне формулювання обвинувачення і на формальних підставах повернув обвинувальний акт прокурору.

При цьому колегія звертає увагу, що суд, в підготовчому судовому засіданні проаналізував кількість завданих ударів, місце нанесення ударів, наявне посилання на терміни проведення судово-медичного обстеження потерпілого та зробив висновок про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого та наслідками, що не передбачено вимогами ст. 314 КПК.

За таких обставин, колегія суддів вважає не вірним висновок суду про повернення обвинувального акта прокурору, який відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України ухвалив рішення з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, в зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню з направленням провадження до суду першої інстанції для призначення нового розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 291, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 22 червня 2023 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 08 липня 2019 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України повернуто прокурору - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді