Справа № 643/4322/23
Провадження № 1-кс/643/650/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2023 м.Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001820 від 24.05.2023,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулась до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено слідчим Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 24.05.2023 у період часу з 22:55 до 23:12 під час проведення огляду місця події поблизу б.147-Г по Салтівському шосе у м. Харкові, біля тролейбусної зупинки на тротуарній плитці, а саме на гаманець чорного кольору.

Посилаючись на положення ст.98 КПК України прокурор зазначає, що вилучене майно буде використано у якості речових доказів у даному кримінальному провадженні, тому, з метою забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, є необхідність у арешті цього тимчасово вилученого майна.

У судове засідання прокурор не з`явились, подала заяву у якій просила клопотання задовольнити та розглянути без її участі.

З матеріалів клопотання вбачається, що власник майна, на момент його вилучення, не встановлений.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З поданого клопотання та доданих до нього документів вбачається, що 24.05.2023 о 22:02 до чергової частини Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення від лікаря БШМД 401 Гриценка про госпіталізацію до КНП «МКЛШНМД ім. проф. О. І. Мещанінова» з адреси: м. Харків, проспект Ювілейний, 96/153 громадянина ОСОБА_5 , 1983 р.н. із попереднім діагнозом: проникаюче ножове поранення грудної клітини зліва, клапанний гемоторакс, тяжкий стан, якому, зі слів присутнього на місці події працівника УПП в Х/о ДПП (екіпаж 5003 Карелін) на святкуванні дня народження сина знайомий наніс ножове поранення. ЄО № 10656 від 24.05.2023.

Дана подія була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2023 за №0001820, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15; ч.1 ст.115 КК України.

У період часу з 22.55 до 23.12 год. 24.05.2023 під час проведення огляду місця події поблизу б.147-Г по Салтівському шосе у м. Харкові, біля тролейбусної зупинки на тротуарній плитці, слідчим були виявлені та вилучені: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , гаманець чорного кольору.

Постановою слідчого від 25.05.2023 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному проваджені.

Відповідно п.7. ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15; ч.1 ст.115 КК України, а згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Що стосується клопотання прокурора про визначення місця зберігання майна, слід зазначити, що вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції сторони обвинувачення. Більше того, розгляд даного питання не передбачений ч.5 ст.173 КПК України при задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено слідчим Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 24.05.2023 у період часу з 22.55 до 23.12 під час проведення огляду місця події поблизу б.147-Г по Салтівському шосе у м. Харкові, біля тролейбусної зупинки на тротуарній плитці, а саме на гаманець чорного кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1