18.07.2023
Справа № 642/7464/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, -

УС Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла дана скарга в якій представник заявниці ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 просив скасувати постанову слідчого Другого СВ ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 10.03.2023р. про закриття кримінального провадження 0001376.

В обґрунтування зазначено, що слідчими Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань вже неодноразово було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою за її клопотаннями, проте усі постанови слідчих скасовані і слідчими суддями з0азначалось на обов`язок слідчих встановити наявність шкоди для потерпілої особи.

В судове засідання представник заявниці не з`явився, подав клопотання про розгляд скарги в його відсутність.

Слідчий до суду не з`явилася, про розгляд скарги повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

На запити суду матеріали кримінального провадження №0001376 надані не були. За таких обставин, скарга розглядається за наявними у ній матеріалами.

Згідно вимог ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Судом встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001376 від 03.09.2023 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.383 КК України. Кримінальне провадження ведеться за заявою ОСОБА_3 .

В рамках даного кримінального провадження слідчим неодноразово приймалося рішення про відмову у визнанні потерпілої ОСОБА_3

09.03.2023р. представник ОСОБА_3 звернувся до слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань із клопотанням про визнання ОСОБА_3 потерпілою.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 10.03.2023р. у задоволенні клопотання було відмовлено. На обгрнутування постанови слідчий зазначає, що клопотання ОСОБА_3 не містить відомостей про завдання їй майнової шкоди. Попередні постанови слідчих про відмову у визнанні потерпілою скасовувалися з посиланням на відсутність допиту самої ОСОБА_3 . Однак такий недолік не може бути усунутий, оскільки ОСОБА_3 постійно мешкає у Князівстві Монако, її представник відмовився провести допит, посилаючись на адвокатську таємницю, а тому у органу досудового розслідування вичерпана можливість у проведенні допиту ОСОБА_3 з об`єктивних причин, які не залежать від слідчого.

Аналогічна постанова слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою від 14.06.2021р. була скасовано постановою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 24.09.2021р. із посиланням, серед іншого на той факт, що ОСОБА_3 не була допитана слідчим.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 16 червня 2023р. було скасовано постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань від 01.05.2023р. про закриття даного кримінального провадження. Однією з підстав скасування вказано, що ОСОБА_3 не допитана щодо обставин, вказаних у її заявах та слідчим не використано можливості здійснити відповідне доручення для її допиту в порядку ст.ст. 551-552 КПК України.

Із змісту ч.5 ст.55 КПК України випливає, що у разі відмови особі у визнанні її потерпілою, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно вимог ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можуть бути оскаржені тільки під час досудового розслідування.

У відповідності до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.

Частиною першою ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Разом з тим у частині 5 даної статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному окремому випадку, виходячи з обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим.

Відповідно до ст. 110 КПК України, в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

Частина 1 статті 365 КК України передбачає кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Згідно п.3 примітки до ст.364 КК України, істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Доводи слідчого в оскаржуваній постанові від 10.03.2023р. що ОСОБА_3 , яка мешкає у Князівстві Монако, неможливо опитати щодо її заяви і можливість проведення її допиту вичерпана не відповідають дійсності, оскільки відсутні відомості, що слідчим в порядку ст.551 КПК України надавався відповідний запит на отримання міжнародної правової допомоги.

За таких обставин постанова про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою є передчасною та недостатньо обґрунтованою.

Тому за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 307 КПК України, зазначене процесуальне рішення слідчого підлягає скасуванню, а клопотання представника ОСОБА_3 про визнання її потерпілою має бути повторно розглянуте слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, та по ньому має бути прийняте законне і обґрунтоване процесуальне рішення.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 55, 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого СВ ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 10 березня 2023 р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0001376.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1