Справа № 461/6369/23
Провадження № 1-кс/461/4351/23
У Х В А Л А

про тимчасовий доступ до речей і документів

09.08.2023 року. м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українеця, уродженеця м. Стрий Львівської області, який проходить службу на посаді стрільця-помічника гранатометника у військовій частині НОМЕР_1 , одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 189 КК України, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері обори Західного регіону ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000047 від 01.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням застави 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268 400,00 гривень.

В обґрунтування заявленого клопотання покликається на те, що 07.08.2023 о 17.45 год. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. 07.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру вчиненні вимоги передачі чужого майна (вимагання), вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, тобто вчиненні у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а також існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Крім того, слідчий зазначає, що враховуючи майновий стан підозрюваного ОСОБА_4 , останньому необхідно визначити заставу у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив таке задовольнити та зазначив, що ризики є обґрунтованими і процесуально мотивованими.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні проти клопотання заперечили. Зокрема зазначили, що наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведена. Крім того, зазначили, що у ОСОБА_4 міцні соціальні зв`язки, одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання. Також вказали, що ОСОБА_4 мобілізований солдат, який отримав травму, пов`язану із проходженням військової служби. Просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 від 01.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення вступив у попередню змову із ОСОБА_9 та іншими невстановленими в на даний час особами, узгодивши єдиний спільний злочинний план дій, спрямований на вимагання чужого майна, а саме грошових коштів ОСОБА_10 , поєднаного із погрозами заподіяння шкоди його життю та здоров`ю та спричинення останньому тілесних ушкоджень в умовах воєнного стану.

28.07.2023, близько 19.00 год., ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та невстановлена на даний час особа, перебуваючи під будинком АДРЕСА_2 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та з єдиним спільним попередньо узгодженим злочинним планом, реалізовуючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_10 , під`їхали за місцем проживання останнього та із застосуванням погроз змусили присісти потерпілого у автомобіль марки «Toyota RAV4», з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 , після чого, перебуваючи на вулиці Пасічній неподалік від буд. № 90, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_10 удари хаотичні численні кулаками рук та удари ногами в обличчя в область губи, по голові в області правого вуха, по тулубі справа, укус зубами в ліву руку вище ліктя, хаотичні численні удари по ногах, що відносяться до легкого ступеня тяжкості, та в грубій формі висловили ОСОБА_10 протиправну вимогу про передачу їм грошових коштів в сумі 4 000 доларів США під приводом наявності у останнього боргових зобов`язань перед ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та невстановленою особою за неналежну, на їх думку допомогу та супровід у процесі їх лікування в комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер», висловлюючи при цьому в нецензурній формі погрози про застосування насильства до нього, які ОСОБА_10 сприйняв як реальні, усвідомлюючи можливість заподіяння вказаними особами шкоди для його життя та здоров`я.

У подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та невстановлені на даний час особи, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та з єдиним спільним попередньо узгодженим злочинним планом, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_10 , 04.08.2023, близько 18.20 год., перебуваючи на автомобільній парковці ТРЦ «Кінг-Крос Леополіс», що за адресою с. Сокільники, вул. Стрийська, 30, отримав від ОСОБА_10 для себе, ОСОБА_9 та невстановлених на даний час осіб частину грошових коштів в сумі 21 000 гривень під надуманим приводом наявності у ОСОБА_10 боргових зобов`язань перед ними, які ОСОБА_10 передав ОСОБА_4 на виконання протиправних вимог, сприймаючи погрози ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та невстановлених осіб, як реальні та усвідомлюючи можливість заподіяння вказаними особами шкоди для його життя та здоров`я.

З метою продовження реалізації спільного злочинного умислу спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із невстановленою на даний час особою, та з метою отримання частини грошових коштів від потерпілого ОСОБА_10 під надуманим приводом наявності зазначених вище боргових зобов`язань перед ними, 07.08.2023 орієнтовно о 17 год. 35 хв. прибув на територію парковки ТРЦ «Кінг-Крос Леополіс», що за адресою Львівська область, с. Сокільники, вул. Стрийська, 30, де отримали від ОСОБА_10 другу частину грошових коштів у сумі 56000 грн., після чого протиправна діяльність ОСОБА_4 та ОСОБА_9 була припинена правоохоронними органами.

07.08.2023 о 17.45 год. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

07.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру вчиненні вимоги передачі чужого майна (вимагання), вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, тобто вчиненні у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами, отриманими у встановленому КПК України порядку, а саме: заявою ОСОБА_10 про кримінальне правопорушення, показаннями потерпілого ОСОБА_10 від 02.08.2023, висновком проведення судової-медичної експертизи № 610 від 02.08.2023, додатковими показами потерпілого ОСОБА_10 від 04.08.2023, матеріалами виконання доручення оперативними працівниками УСБУ у Львівській області, протоколами ідентифікації та огляду грошових коштів від 04.08.2023 та 07.08.2023, протоколами затримання ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в порядку ст. 208 КПК України, протоколом огляду від 07.08.2023 та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні вимагання, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 необхідно обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Оцінюючи особу підозрюваного та інкримінований йому злочин, слідчий суддя приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, а саме ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна і це може стимулювати підозрюваного до втечі, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин підозрюваний може перетнути державний кордон України. Крім того, ОСОБА_4 може знищити, сховати чи спотворити речі та документи, що прямо або опосередковано можуть вказувати на причетність ОСОБА_4 , а також інших осіб до вчиненого кримінального правопорушення. Цей ризик обґрунтовується тим, що на даний час органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено усіх речей та документів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні. Зокрема, не встановлено відеозапис (аудіозапис), моменту вимагання грошових коштів, які мав передати ОСОБА_10 підозрюваним, не отримано відеозаписів із камер відеоспостереження ТРЦ «Кінг-Крос Леополіс», що за адресою с. Сокільники, вул. Стрийська, 30, на яких зафіксовано обставини зустрічі 04.08.2023 та отримання грошових коштів ОСОБА_4 та ОСОБА_9 від ОСОБА_10 , а також не встановлено місце зберігання грошових коштів, які були передані ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в ході виконання постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину 04.08.2023 . ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, інших учасників та підозрюваного у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину. Також треба врахувати ту обставину, що на даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Також не встановлено осіб, які 04.08.2023 були спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на території ТРЦ «Кінг-Крос Леополіс», що за адресою с. Сокільники, вул. Стрийська, 30. Також, ОСОБА_4 може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також узгоджувати з ними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованого злочину. Окрім цього, з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України), свідки ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку суду. Крім того, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення. Ці ризики обґрунтовується тим, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показанням іншого підозрюваного, свідків та осіб, які ще не встановлені або не допитані в ході досудового розслідування, зокрема і співучасників, між ким ділилися грошові кошти. За вказівкою ОСОБА_4 чи його сприяння, давати особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Відтак, суд враховує, що у даному конкретному випадку, ризики визначені ст. 177 КПК України є обґрунтованими, оскільки підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України.

Тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими встановленими в ході розгляду клопотання обставинами, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню, підтверджує наведені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки на даний час у кримінальному провадженні не проведено усіх необхідних слідчих дій.

Водночас, вищезазначені обставини не є настільки виправданими та необхідними елементами, які б визначали потребу в триманні підозрюваної під вартою.

На час розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено, що зазначені у клопотанні обставини, в сукупності з відомостями про підозрювану, вказують на наявність передумов регламентованих п.3 ч. 1 ст.194 КПК України, оскільки встановлені у ході розгляду клопотання обставини, вказують на доцільність та можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватись не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Позбавлення свободи не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.

При цьому, згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Питання проте, чи є тримання під вартою обґрунтованим, неможна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

За вказаних обставин, не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи матеріали клопотання, обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги вагомість наявних доказів того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, зважаючи на дані про особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, тобто у нього міцні соціальні зв`язки, також підозрюваний ОСОБА_4 діагностовано посттравматичний стресовий розлад, тривожно поведінковий варіант, стабільний перебіг, стадія медикаментозної субкомпенсації, що підтверджується КП «Обласний заклад психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» №2020/06-11 від 20.04.2023 року.

Враховуючи вищенаведені доводи та мотиви, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні,, приходжу до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст.176, 183, 193, 194, 196, 197, 369, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

клопотання задоволити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Встановити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки строком на два місяці:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- цілодобового не залишати місце свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000047 від 01.08.2023;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 09.10.2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у випадку невиконання вищезазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п.3 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 10.08.2023 року

Слідчий суддя ОСОБА_1