ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3627/22 Номер провадження 11-кп/814/981/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001027 за апеляційною скаргою прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 08 червня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, судимого, останній раз:

27.05.2019 Зіньківським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 років позбавлення волі, звільненого 17.09.2021 з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків, передбаченими ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів. Скасовано запобіжний захід.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

31 березня 2022 року приблизно о 10 годині ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з супермаркету «ВелМарт» в АДРЕСА_2 , вчинив закінчений замах на таємне викрадення належні ТОВ «Фудком» ковбаси салямі торгових марок «Мадера» масою 0,270 кг, вартістю 67,50 грн, «Венеція» - 0,358 кг, вартістю 126,96 грн, «Золота» - 0,372 кг, вартістю 135,54 грн, каву «Carte Noire «Original», сорту арабіка в вакуумному брикеті - 250 г у кількості двох штук, вартістю 295,90 грн, мед-крем квітковий від ОСОБА_10 - 400 г у кількості двох штук, вартістю 188 грн, сир кисломолочний «Білоцерківський» домашній традиційний нежирний - 350 г у кількості двох штук, вартістю 92,40 грн, тушку курчат бройлера охолоджену вагову - 2,316 кг вартістю 174,70 грн, два мила «Сейфгард» з вітаміном «Е» - 90 г вартістю 40,82 грн, на загальну суму 1121,82 грн. Однак злочин ним не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як він був затриманий працівниками служби охорони магазину.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою призначення необґрунтовано м`якого покарання, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 засудити за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі.

Свою апеляційну скаргу обґрунтував тим, що суд безпідставно застосував ст. 75 КК України та звільнив ОСОБА_8 від відбування покарання, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий, має 3 непогашені та не зняті судимості за вчинення аналогічних злочинів, ніде не працює, новий злочин вчинив через незначний період з моменту звільнення за попереднім вироком. Тому вважає, що виправлення ОСОБА_8 не можливе без реального відбування покарання.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку своєї апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за який його засуджено, за обставин, встановлених судом першої інстанції, є правильним, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах.

Оскільки обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин висунутого обвинувачення, суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Згідно зі ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, на підставі ч.1 ст.413 цього Кодексу, є, зокрема, застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Доводи прокурора про неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання є слушними.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання та звільняючи від його відбування, суд не в повній мірі взяв до уваги вимоги ст. 75 КК України і не врахував належним чином ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, окрім того, зазначаючи в мотивувальній частині вироку про можливість застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, навів формальні підстави для цього, належним чином не умотивувавши в цій частині своє рішення.

Таким чином, місцевий суд, призначаючи покарання зі звільненням від відбування покарання, залишив поза увагою ті обставини, що ОСОБА_8 неодноразово судимий, вчинив злочин під час воєнного стану, не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, новий злочин вчинив через півроку після звільнення по відбуттю строку покарання за попереднім вироком, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів і небажання стати на шлях виправлення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання не відповідає як конкретним обставинам справи та особі обвинуваченого, так і вимогам ст.75 КК України, а тому, відповідно до ст.65 цього Кодексу, ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді реального позбавлення волі.

Окрім цього, враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що обвинувачений свою вину визнав, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, внаслідок його дій шкоди потерпілій стороні фактично не було спричинено, відсутні обставини, які обтяжують покарання, відсутні тяжкі наслідки від вчиненого, те, що обвинувачений вчинив злочин внаслідок складних сімейних і соціальних обставин, які колегія суддів вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому може бути призначено покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Як вбачається зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Враховуючи вказані вище обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку, що хоча покарання, визначене судом, у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, проте за розміром є явно несправедливим внаслідок суворості. У зв`язку з чим ОСОБА_8 має бути призначено покарання нижче від найнижчої межі встановленої відповідною статтею (частиною статті) КК України.

Саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням викладеного вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення покарання та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з ухваленням в цій частині нового вироку.

З огляду на вказане, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 08 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 - в частині призначення покарання та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням скасувати.

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 рахувати з часу його затримання.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання період перебування під вартою з 31.03.2022 по 27.05.2022 з розрахунку день за день.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4