Справа № 536/450/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запсілля Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 25.01.2011 Козельщанським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік;

- 22.04.2011 Козельщанським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 104 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки;

- 02.12.2011 Козельщанським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. 19.06.2015 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 8 місяців 5 днів;

- 18.05.2017 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

- 30.01.2019 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 360 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік;

- 25.03.2019 Автозаводським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст.ст. 70, 71 КК України до остаточного покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 05.04.2019 Козельщанським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

- 29.07.2019 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до остаточного покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі. 08.12.2022 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково, невідбутий строк покарання 3 місяці 30 днів,

за ч.4 ст.185 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

Встановив:

23 січня 2023 року, у вечірній час доби, більш точного часу встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_3 , прибув з метою крадіжки чужого майна до домоволодіння ОСОБА_8 , яким користується ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , та реалізуючи свій злочинний намір через хвіртку проник на огороджену територію домоволодіння, після чого проник до будинку через відчинене вікно.

24 січня 2023 року, у ранковий час доби, більш точного часу встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , таємно, повторно, виходячи з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, затвердженого Законом України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який продовжено на підставі Закону України №2738-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022, шляхом проникнення до житла викрав обігрівач «ST», вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 453 від 26 січня 2023 року, 470 грн.; вентилятор «Nokasonic», вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 453 від 26 січня 2023 року, 282,60 грн.; хлібопіч «SilverCrest», вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 453 від 26 січня 2023 року, 2149,67 грн.; тонометр «MicroLife», вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 453 від 26 січня 2023 року, 382,50 грн., що належить потерпілій ОСОБА_7 , чим завдав останній матеріальну шкоду на загальну суму 3284,83 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та пояснив, що зазначені в обвинувальному акті речі він взяв, не спитавши дозволу матері та мав намір використовувати їх для власних потреб. Напередодні, точну дату та час він не пам`ятає, він з товаришем ОСОБА_9 прибув до будинку, який належить його матері, про що сказав ОСОБА_9 , та повідомив йому, що вони можуть переночувати в цьому будинку. Зранку у нього виник умисел на викрадення речей з будинку. Йому було відомо, що ці речі належать його матері. Він дійсно взяв речі, зазначені в обвинувальному акті, його товариш ОСОБА_9 не запитував, що це за речі та кому вони належать. Викрадене він склав в сумку та рюкзак, і коли вони зі ОСОБА_9 залишили будинок та вийшли на вулицю за ворота домоволодіння та відійшли приблизно на 15-20 метрів, його побачив вітчим, а потім до будинку приїхала мати, яка викликала поліцію. Вказав, що у вчиненому розкаюється, з мамою вони примирилися, просить призначити йому не суворе покарання та звільнити від його відбування з випробуванням.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення у повній мірі доведена наступними зібраними та дослідженими судом доказами, а саме:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 є її сином. 10 січня 2023 року її син приблизно 10 днів проживав у неї в будинку, та 23 січня 2023 року він пішов. 24 січня 2023 року коли вона була вдома, її чоловік повідомив, що в будинку, який належить її матері, знаходиться її син та сказав їхати до цього будинку. Коли вона приїхала, то побачила, що її син з другом вийшли з домоволодіння, у подвір`ї якого був приготований купками метал для здачі на металобрухт. Приблизно за тиждень до цих подій вона була у будинку, і металу там не було. Тонометр, вентилятор, обігрівач та хлібопіч, які викрав ОСОБА_3 , є її речами, які їй подарувала мати. Дозволу ОСОБА_3 перебувати у будинку та брати речі вона не надавала, тому її син до будинку проник через вікно. У зв`язку із значним погіршенням стану здоров`я своєї матері, вона забрала останню проживати до себе в будинок, та на даний час фактично користується домоволодінням за адресою: АДРЕСА_3 , доглядає за ним, в той час як її син ОСОБА_3 там не жив ніколи. Усі речі їй повернули в робочому стані, просить призначити покарання на розсуд суду;

- поясненнями свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що в січні 2023 року, точну дату та час не пам`ятає, до неї зателефонувала мати обвинуваченого та попрохала приїхати за її місцем проживання в с. Запсілля у зв`язку з тим, що її син її обікрав. Після того, як вона приїхала, то побачила працівників поліції, іншого свідка та обвинуваченого, який стояв на вулиці за двором, а біля нього стояли речі, у тому числі і обігрівач, та вона бачила купи металобрухту в дворі. Обвинуваченого може охарактеризувати негативно, оскільки їй відомо, що після того, як він вийшов з місць позбавлення волі, він обікрав матір, і це було до зазначених в обвинувальному акті подій. Викрадене майно не належало обвинуваченому. Як їй відомо, речі, які стояли біля обвинуваченого, належали його бабусі, яка писала заповіт на дочку - мати обвинуваченого. Процесуальні документи, які наявні в матеріалах справи, відповідають дійсності, вона їх читала та підписувала;

- поясненнями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що йому зателефонував його знайомий ОСОБА_12 та повідомив, що родичі його дружини вчинили крадіжку її речей і попрохав бути в якості понятого при затриманні двох осіб, один з яких є обвинуваченим. Коли він прибув на місце події, там були працівники поліції та обвинувачений, біля якого були хлібопічка, обігрівач, масажер та металеві труби. Зазначені речі лежали за метрів 30-40 від воріт домоволодіння. Процесуальні документи, які наявні в матеріалах справи відповідають дійсності, він їх читав та підписував;

- поясненнями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що в січні місяці 2023 року, точну дату та час не пам`ятає, його знайомий ОСОБА_3 запросив його до себе в гості, та повідомив, що є де переночувати та є речі, які можна продати щоб у подальшому зняти квартиру в м. Кременчуці та влаштуватися тут на роботу. Коли він приїхав до ОСОБА_3 , вони пішли пішки до села, точну назву якого він не пам`ятає. ОСОБА_3 повідомив, що він має дозвіл на ночівлю від власника будинку, своєї мами, та її дозвіл на те, щоб забрати речі з будинку, а також металеві вироби з подвір`я. Коли вони прийшли, ОСОБА_3 заліз до будинку через вікно, сказавши, що загубив ключі, та відчинив йому двері. Вони вживали горілку, переночували у будинку та вранці зібрали речі і коли вийшли з подвір`я з речами та стояли з ними на вулиці, їх побачив вітчим обвинуваченого, він нічого не сказав, але покликав дружину - матір обвинуваченого. У нього виникли сумніви, що ОСОБА_3 його матір дійсно надала дозвіл взяти речі, тому він сказав обвинуваченому щоб той зателефонував мамі, якщо вона дійсно надала такий дозвіл, але він не зателефонував. Потім на місце події прийшла матір ОСОБА_3 , почала кричати, а потім викликала поліцію;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 24 січня 2023 року, із якого вбачається, що ОСОБА_7 повідомила про те, що в період часу з 20 год. 00 хв. 23 січня 2023 року по 08 год. 00 хв. 24 січня 2023 року ОСОБА_3 проник до будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_3 та заволодів належним їй майном (а.с.82)

- рапортом старшого інспектора-чергового відділення поліції №2 (м. Кременчук) ГУНП в Полтавській області ОСОБА_13 від 24 січня 2023 року, із якого вбачається, що 24 січня 2023 року о 08:28 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 24.01.2023 за адресою: АДРЕСА_3 вночі син заявниці ОСОБА_3 , 30 років, зі своїм другом, який представився ОСОБА_9 , таємним шляхом викрали речі заявниці, а саме хлібопіч, вентилятор, обігрівач. Заявниця ОСОБА_7 (а.с.83);

- заявою ОСОБА_7 від 24 січня 2023 року, із якої вбачається, що остання дозволяє працівникам поліції проникнути на територію належного їй домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , та у житлові та нежитлові приміщення, розташовані за вказаною адресою з метою проведення огляду (а.с.84);

- протоколом огляду місця події від 24.01.2023 року з додатками, із якого вбачається, що слідчим слідчого відділу відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_15 було проведено огляд території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , та фототаблицями до нього (а.с.85-95);

- протоколом огляду місця події від 24.01.2023 року з додатками, із якого вбачається, що слідчим слідчого відділу відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_15 за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Запсілля, вул. Вишнева було проведено огляд предметів, які добровільно видав ОСОБА_3 , а саме обігрівача білого кольору, з написом «ST», з подовжувачем; вентилятора білого кольору, наявний подовжувач, з написом «Nokasonic», приладу для вимірювання тиску (тонометр) з назвою «MicroLife» в комплекті; коробки фіолетового кольору з написом «FootMassager 2012 масажно-оздоровительный комплекс» в повному комплекті (електричний прибор, пара капців, дроти); хлібопіч з назвою «SilverCrest» чорного кольору, фототаблицями до нього. Вищевказані речі передані для зберігання ОСОБА_7 (а.с.97-105).

- висновком судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/117-23/1540-Д від 27 січня 2023 року, згідно якого слід папілярного узору пальця руки, з розмірами по вісях 20x32 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки, з розмірами сторін 67x48 мм; слід папілярного узору пальця руки, з розмірами по вісях 17x36 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки, з розмірами сторін 61x48 мм, що вилучені 24.01.2023 року по факту огляду місця події по АДРЕСА_3 , придатні для ідентифікації за ними особи. Слід папілярного узору пальця руки, з розмірами по вісях 15x20 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки, з розмірами сторін 71x48 мм; слід папілярного узору пальця руки, з розмірами по вісях 14x27 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки, з розмірами сторін 63x48 мм; слід папілярного узору пальця руки, з розмірами по вісях 18x25 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки, з розмірами сторін 73x48 мм; слід папілярного узору пальця руки, з розмірами по вісях 14x21 мм та сліди папілярних ліній, локалізовані на ділянці, з розмірами по вісях 77x34 мм, відкопійовані на відрізок липкої стрічки, з розмірами сторін 108x48 мм; сліди окремих папілярних ліній, що не утворюють слідів папілярних узорів рук (слідів пальців та долонних поверхонь), відкопійовані на відрізок липкої стрічки, з розмірами сторін 76x48 мм; сліди папілярних ліній, локалізовані на ділянці, з розмірами по вісях 54x31 мм, відкопійовані на відрізок липкої стрічки, з розмірами сторін 80x48 мм, що вилучені 24.01.2023 року по факту огляду місця події по АДРЕСА_3 , непридатні для ідентифікації за ними особи. Слід папілярного узору пальця руки, з розмірами по вісях 20x32 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки з розмірами сторін 67x48 мм, що вилучений 24.01.2023 року по факту огляду місця події по АДРЕСА_3 , залишений великим пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Слід папілярного узору пальця руки, з розмірами по вісях 17x36 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки з розмірами сторін 61x48 мм, що вилучений 24.01.2023 року по факту огляду місця події по АДРЕСА_3 , залишений великим пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.105-122);

- висновком судово-товарознавчої експертизи №453 від 26 січня 2023 року, із якого вбачається, що ринкова вартість, з урахуванням зносу, бувшого у використанні, в справному стані, обігрівачу, білого кольору, із написом «ST», станом на 24.01.2023, становить 470,00 грн. Ринкова вартість, з урахуванням зносу, бувшого у використанні, в справному стані, вентилятору марки «Nokasonic», станом на 24.01.2023, становить 282,66 грн. Ринкова вартість, з урахуванням зносу, бувшої у використанні, в справному стані, хлібопечі марки «SilverCrast», станом на 24.01.2023, становить 2149,67 грн. Ринкова вартість, з урахуванням зносу, бувшої у використанні, в справному стані, тонометру марки «MicroLife», станом на 24.01.2023, становить 382,50 грн. (а.с.124-130).

Також, судом було досліджено протокол затримання особи відповідно до ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 10 березня 2023 року (а.с.160); постанову про визнання речовими доказами та їх доручення до кримінального провадження від 24 січня 2023 року (а.с.161); заяву ОСОБА_7 від 29 січня 2023 року (а.с.162); довідку про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні №0000034 (а.с.164); довідку про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні №0000034 (а.с.166).

Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності, які суд, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, вважає належними, допустимими і достовірними та достатніми для прийняття процесуального рішення по справі, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до житла, в умовах воєнного стану, доведена.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що дії ОСОБА_3 необґрунтовано кваліфіковано як закінчений злочин, оскільки, на її думку, це був замах на вчинення злочину, суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд зазначає, що кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 15 КК України замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», крадіжку та грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.

Відповідно до положень кримінального закону крадіжка майна вважається закінченим злочином з моменту, коли винна особа повністю реалізувала умисел щодо заволодіння майном. Заволодіння передбачає такий перехід майна до винного, який надає йому навіть початкову реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним. При цьому докладне визначення цього моменту в кожному конкретному випадку залежить від характеру майна, навколишньої обстановки щодо вчинення крадіжки.

Змістом поняття «викрадення» охоплюється послідовна реалізація умислу, спрямованого на протиправне заволодіння чужим майном і наступне його вилучення. Майно вважається вилученим, коли воно вибуло з фактичного володіння власника (уповноваженої особи) внаслідок протиправних дій винуватої особи.

Разом із тим, якщо особа протиправно заволоділа чужим майном і його вилучила, проте реальної можливості розпорядитися їм не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 12 липня 2023 року справа № 446/837/21, провадження № 51-1725км23.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проник до будинку, звідки викрав майно, належне потерпілій ОСОБА_7 , після чого залишив будинок та вийшов на вулицю за ворота домоволодіння, відійшовши певну відстань від нього, а тому він мав реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Таким чином, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_16 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий (а.с.132-133) та звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 3 місяці 30 днів; стан здоров`я обвинуваченого, який, згідно довідки комунального підприємства «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» №120 від 25 січня 2023 року на динамічному спостереженні не перебуває (а.с.157), відповідно до довідки Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» №82 від 25 січня 2023 року за медичною допомогою не звертався (а.с.158), згідно довідки Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №01-14/271 від 25 січня 2023 року на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.159).

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочинів.

Суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_6 про виключення обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме рецидиву злочину, оскільки відповідно до статті 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення, а згідно вимоги про судимості на ім`я ОСОБА_3 та обвинувального акту у кримінальному провадженні останній раніше судимий 30.01.2019 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 360 КК України «Умисне пошкодження або руйнування телекомунікаційної мережі», та зазначена судимість станом на день постановлення вироку не є погашеною або знятою в установленому Законом порядку.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Підстав для застосування вимог статей 69, 75 КК України відносно ОСОБА_3 суд не вбачає.

Також, покарання обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено із застосуванням вимог ст. 71 КК України, оскільки він, будучи засудженим 29.07.2019 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України до остаточного покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі та 08.12.2022 звільнений від відбування покарання умовно-достроково, невідбутий строк покарання 3 місяці 30 днів, тобто до повного відбуття покарання, вчинив нове кримінальне правопорушення, тому суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Призначаючи саме таке покарання суд наголошує, що відповідно до усталеної судової практики, узагальненої, зокрема, у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, і у таких випадках повторне звільнення від

відбування покарання з випробуванням є неприпустимим. Така ж позиція відображена і в рішеннях Верховного Суду.

Суд зазначає, що умовно-дострокове звільнення передбачає певні вимоги до звільненої особи та її поведінки у період невідбутої частини покарання, невиконання яких тягне за собою скасування такого звільнення і поновлення відбування покарання.

Згідно зі статтею 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання застосовується під умовою того, що звільнена особа не скоюватиме протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення. Тому в разі вчинення такою особою протягом строку умовно-дострокового звільнення нового кримінального правопорушення, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Суд вважає, що призначене покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 29 липня 2019 року у виді одного місяця позбавлення волі, та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 10 березня 2023 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.72 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта в загальній сумі 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі - обігрівач білого кольору, з написом «ST»; вентилятор білого кольору з написом «Nokasonic», прилад для вимірювання тиску (тонометр) з назвою «MicroLife» в комплекті; коробку фіолетового кольору з написом «FootMassager 2012 масажно-оздоровительный комплекс» в повному комплекті (електричний прибор, пара капців, дроти); хлібопіч «SilverCrest» чорного кольору, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 - відповідно до статті 100 КПК України повернути їй за належністю.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1