Справа № 592/1158/23
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, надійшло із Сумського апеляційного суду.
12.06.2023 прокурор подав клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді домашнього арешту терміном на 60 діб з встановленням окремих обмежень: заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв; зобов`язати прибувати за кожною вимогою суду; носити електронний засіб контролю; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади паспорт для виїзду за кордон. Клопотання обґрунтоване тим, що 07.06. 2023 до прокуратури надійшло клопотання представника потерпілої про звернення у провадженні до суду з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Враховуючи те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а тому є підстави вважати, що побоюючись позбавлення волі, він зможе переховуватись від суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки добре знайомий з ними, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
У судовому засіданні прокурор просить задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді домашнього арешту терміном на 60 діб з встановленням окремих обмежень.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , не заперечували проти клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу. Потерпіла ОСОБА_5 додатково зазначала, що обвинувачений здійснював на неї психологічний тиск, а тому вона боїться за свою безпеку та безпеку своїх рідних.
Представник потерпілої не заперечував проти клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечували. Захисник зазначав, що не має підстав для застосування даного виду запобіжного заходу до обвинуваченого, прокурором не доведені ризики, на які він посилається, дія попереднього запобіжного заходу закінчилась, але обвинувачений свої процесуальні обов`язки виконує належним чином, з`являється до суду, посилання потерпілої на психологічний тиск є безпідставними та нічим не підтверджені.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих та представника потерпілої, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить на наступних висновків.
Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі серед іншого: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Вивчивши обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_8 , суд дійшов висновку, що на даний час не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладене, суд вважає що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 є доцільним, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, в судовому засіданні, не допитані потерпілі та свідки обвинувачення, а обвинувачений може вплинути на їх свідчення, про що повідомила в судовому засіданні сама потерпіла, також не допитано обвинуваченого, який винним себе не визнає, а тому може здійснити спроби перешкодити подальшому розгляду справи та встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а тому, враховуючи наявність викладених ризиків, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арештув певний період доби терміном, строком на два місяці.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід захід у виді домашнього арешту терміном на 60 діб, тобто до 11 серпня 2023 року включно.
Встановити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обмеження:
заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв;
зобов`язати прибувати за кожною вимогою суду;
носити електронний засіб контролю;
утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідного органу державної влади паспорт для виїзду за кордон.
Контроль за організацією виконання ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні- ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1