Справа № 991/2084/23
Провадження 1-кп/991/34/23
У Х В А Л А

10 квітня 2023 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду заяву захисника ОСОБА_7 про скасування ухвали про накладення грошового стягнення у кримінальному провадженні № 0000016 від 13.01.2023

за обвинуваченням ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Побірка Теплицького району Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України.

Ухвалою суду від 15.03.2023 на обвинуваченого ОСОБА_6 накладено грошове стягнення у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2684 гривень.

17.03.2023 захисник ОСОБА_7 подав клопотання про скасування означеної ухвали.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 клопотання підтримали, просили скасувати ухвалу Вищого антикорупційного суду від 15.03.2023 про накладення грошового стягнення на ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання, вважав, що ухвала Вищого антикорупційного суду від 15.03.2023 є обґрунтованою. Зазначив, що на дату проведення судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 не надав документів, що підтверджують поважність причини його неявки, та не довів неможливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Хоча згідно з поясненнями захисників ОСОБА_6 телефонував їм, а отже мав технічну можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов таких висновків.

Підставою для накладення на обвинуваченого грошового стягнення стало невиконання ним обов`язку прибути за викликом до суду в судове засідання 15.03.2023.

Такий висновок ґрунтується на:

- неповідомленні про неможливість прибути за викликом до суду;

- ненаданні доказів на підтвердження неможливості прибути в судове засідання, а саме: доказів на підтвердження госпіталізації та перебування у закладі охорони здоров`я.

Згідно з ч. 1 ст. 147 КПК України особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення.

Суд скасовує ухвалу про накладення на особу грошового стягнення якщо буде встановлено, що стягнення накладено безпідставно, а в іншому випадку - відмовляє у задоволенні клопотання (ч. 3 ст. 147 КПК України).

В обґрунтування доводів щодо поважності причин неприбуття обвинуваченого ОСОБА_6 в судове засідання, призначене на 15.03.2023, сторона захисту надала:

- довідку ДУ «ГМЦ МВС України» № 10 від 16.03.2023 із інформацією про перебування ОСОБА_6 на лікуванні з 15.03.2023 з діагнозами: нестабільна стенокардія, дифузний кардіосклероз, екстрасистолічна аритмія, гіпертонічна хвороба ІІ ст., гіпертонічний криз;

- довідку про тимчасову непрацездатність № 46, видану ДУ «ГМЦ МВС України». Згідно з цією довідкою ОСОБА_6 з 15.03.2023 по 29.03.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у ДУ «ГМЦ МВС України».

Поважною причиною неприбуття особи на виклик, зокрема є тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад (п. 5 ч. 1 ст. 138 КПК України).

З огляду на конструкцію означеної норми перебування особи у закладі охорони здоров`я визнається поважною причиною неявки в судове засідання лише у разі доведення, що особа в силу наявного захворювання чи характеру лікування не має можливості тимчасово залишити заклад охорони здоров`я та прибути в судове засідання.

Надані стороною захисту документи лише підтверджують перебування обвинуваченого ОСОБА_6 15.03.2023 у закладі охорони здоров`я, але не доводять факту неможливості тимчасово залишити заклад охорони чи брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів.

Крім того, із наданих документів неможливо встановити обставини звернення до закладу охорони здоров`я, зокрема часу звернення до закладу охорони здоров`я чи госпіталізації ОСОБА_6 . Тобто, на підставі цих документів суд не може пересвідчитися у тому, чи існували обставини, на які посилається сторона захисту (звернення до закладу охорони здоров`я/госпіталізація), на час проведення судового засідання (15.03.2023 о 08 год 00 хв).

Отже, наданих документів недостатньо для висновку про поважність причини неявки обвинуваченого ОСОБА_6 в судове засідання, призначене на 15.03.2023, та відповідно висновку про безпідставність накладення на нього грошового стягнення.

За таких обставин у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про скасування ухвали Вищого антикорупційного суду від 15.03.2023 про накладення на обвинуваченого ОСОБА_6 грошового стягнення у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 684 гривні, належить відмовити.

Керуючись ст. 147, 369, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заява захисника ОСОБА_7 про скасування ухвали Вищого антикорупційного суду від 15.03.2023 про накладення на обвинуваченого ОСОБА_6 грошового стягнення у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3