ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3801/22 Номер провадження 11-кп/814/1506/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 березня 2022 року за №0000266, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 18 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим і засуджено за:

ч.1 ст.127 КК України - на 3 роки позбавлення волі;

ч.1 ст.152 КК України - на 4 роки позбавлення волі;

ч.2 ст.153 КК України - на 6 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання - 6 років позбавлення волі, строк якого ухвалено обчислювати з 18 жовтня 2022 року.

Зараховано ОСОБА_8 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 05 березня до 18 жовтня 2022 року.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат і речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за таких обставин.

04 березня 2022 року ОСОБА_8 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 протягом дня вживав алкогольні напої та приблизно о 18 годині на прохання своїх знайомих через військові дії в м. Харків надав згоду прихистити в своїй квартирі переселенку ОСОБА_9 . Після прибуття ОСОБА_9 в квартиру ОСОБА_8 продовжив вживати алкоголь та через надмірне його вживання втратив ситуаційний контроль над своєю поведінкою, через що висловив безпідставні підозри причетності ОСОБА_9 до диверсійної діяльності проти України.

На ґрунті вказаного вище ОСОБА_8 після 21 години протягом 3 годин умисно застосовував до ОСОБА_10 фізичне та психологічне насильство, яке виразилося в тому, що після її виходу з ванної кімнати, він раптово ухопив її ззаду за шию та почав душити, затиснувши в ліктьовому згині руки, здавлюючи й перекриваючи шляхи для дихання, викликавши в неї фізичний біль і страждання.

Затим ОСОБА_8 наніс кулаками рук не менше чотирьох ударів у обличчя ОСОБА_9 , спричиняючи такими побоями фізичний біль і демонструючи рішучість своїх намірів, дістав для її залякування самозарядний пістолет «Форт- 9Р ВІ 051628», призначений для відстрілу патронів, споряджених метальними снарядами «несмертельної» дії, калібру 9 мм, який за зовнішньою формою, видом, розмірами та конструктивними особливостями сприймався ОСОБА_9 як реальна вогнепальна бойова зброя, здійснив з названого вище пістолета постріл у ОСОБА_9 , від чого вона злякалася за своє життя та здоров`я, прохаючи припинити таке насильство.

Незважаючи на це, ОСОБА_8 схопив ОСОБА_9 за нижню кінцівку та потягнув силою в коридор, де надавлював пальцями рук їй на очі, душив руками за шию, а далі ще здійснив постріл зі згаданого вище пістолета в її нижню кінцівку, завдавши фізичного болю та страждання.

ОСОБА_8 , не зупиняючись, прослідував за ОСОБА_9 на кухню, куди вона зробила спробу втекти після пострілу, де почав примушувати до надання інформації про місця збору диверсійних груп, а також зізнатися в приналежності до складу збройних сил РФ. З метою залякування й отримання такої інформації ОСОБА_8 тривалий час застосовував до неї больові прийоми, що виразилося в загині її рук за спину, викручуванні пальців рук з одночасною погрозою застосування до неї подальшого фізичного насильства.

Унаслідок застосованого катування ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_9 : легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді гематоми м`яких тканин лівого плеча, та легкі тілесні ушкодження - крововиливи в шкіру зовнішньої поверхні верхньої третини лівого стегна, верхньої повіки лівого ока, нижньої щелепи зліва, ділянки грудини та припухлості, почервоніння шкіри тильних поверхонь кистей, садно шкіри задньої поверхні середньої третини лівого стегна.

Окрім того, ОСОБА_8 , залякавши та подолавши волю ОСОБА_9 до вчинення будь-якого опору за допомогою фізичного насильства, побоїв, мучення, насильницьких дій, а також погроз у їх застосуванні, продовжуючи катування, користуючись тим, що ОСОБА_9 у зв`язку із застосованим насильством була приведена в стан емоційної пригніченості, тривоги, беззахисності, морального страждання й вимушена беззаперечно підкоритися, виконати будь-які його вимоги, висловив ОСОБА_9 вимогу вступити з ним у статевий зв`язок через орогенітальний контакт, на що остання відмовила.

Однак, ОСОБА_8 , діючи без добровільної згоди ОСОБА_9 , умисно вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в її тіло з використанням своїх геніталій, при цьому, схопив її за волосся, намотав його на свою руку, чим спричинив фізичний біль.

Далі ОСОБА_8 почав схиляти ОСОБА_9 до вступу з ним у статеві відносини шляхом вагінального проникнення в її тіло з використанням своїх геніталій, на що вона відмовила та в ході цього ОСОБА_8 без добровільної згоди ОСОБА_9 вчинив вагінальне проникнення пальцями рук у її тіло.

Учинивши в наведений вище спосіб кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.152 КК України, ОСОБА_8 умисно, продовжуючи використовувати стан беззахисності ОСОБА_9 , попередньо викликаного катуванням та погрозами насильством, через які вона підкорилась його вимогам, оскільки сприйняла їх такими, що могли бути реально реалізовані, за допомогою насильницьких дій, без її добровільної згоди примусив до сексуальних дій, не пов`язаних із проникненням в тіло останньої, а саме до здійснення мастурбації його геніталій.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 18 жовтня 2022 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: стороною обвинувачення під час досудового розслідування не здобуто та в суді не надано належних і достатніх доказів його ( ОСОБА_8 ) винуватості в пред`явленому обвинуваченні; він у стані сильного душевного хвилювання наносив ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, однак не здійснював злочинів проти статевої свободи й недоторканності потерпілої та не катував її; слідчий експеримент з ОСОБА_9 проводився не на місці події, а в службовому кабінеті ГУНП у Полтавській області, без залучення судово-медичного експерта й за відсутності безперервного відеозапису. Також апелянт посилається на те, що місцевий суд безпідставно: не допитав потерпілу в судовому засіданні щодо конкретних обставин події, показання якої містять розбіжності; відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про виклик експерта для з`ясування обставин отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи сторони захисту, які зводяться до невинуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, колегія суддів уважає необґрунтованими.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених: ч.1 ст.127 КК України - катування, тобто умисного заподіяння сильного фізичного болю, фізичного, морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою примусити отримати від потерпілої відомості, визнання, а також з метою її залякування; ч.1 ст.152 КК України - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та іншого предмету, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування); ч.2 ст.153 КК України - вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинене особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.152 КК України, є обґрунтованим, його зроблено на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду з дотриманням ст.23 КПК України й оціненими відповідно до ст.94 КПК України.

Такий висновок підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 , наданими в порядку ст.225 КПК України, яка підтвердила те, що внаслідок уведення воєнного стану та постійні обстріли м. Харків, де вона проживала, вимушена була евакуюватись у м. Львів і через знайомих їй було запропоновано зупинитись на одну ніч у м. Полтава в квартирі ОСОБА_8 04 березня 2022 року приблизно о 18 годині вона прибула в цю квартиру, де орієнтовно о 20 годині обвинувачений запропонував їй прийняти душ. Коли вона перебувала у ванній кімнаті до неї заглянув ОСОБА_8 , на що вона зробила йому зауваження. Через деякий час обвинувачений знову заглянув у ванну кімнату та відразу після того як вона вийшла напав на неї, обхопив її шию загибом ліктя руки, почав душити та наніс їй кулаком три-чотири удари зліва в щелепу, лоб і губу, від чого вона впала на підлогу. Далі ОСОБА_8 наблизився з пістолетом, з якого здійснив постріл у неї, називав її диверсанткою, вимагав зізнатись у приналежності до збройних сил РФ, повідомити місця збору та підтвердити співпрацю з ФСБ, погрожував її допитувати та застосувати подальше насильство. ОСОБА_11 схопив її за ногу та потягнув у коридор, де катував, а саме продовжив душити, бив, виламував пальці рук, заламував руку за спину, завдаючи цим фізичного болю. Вона намагалася заспокоїти обвинуваченого, перевести розмову, однак останній продовжував насильство, вказуючи, що залишить її живою при умові, що вона виконає його вимоги, а далі здійснив ще один постріл з пістолета, яким поранив їй ногу та пошкодив джинси. Такі дії викликали в неї стан істерики, переляк, хвилювання за своє життя, здоров`я й вона запитала про те, що йому від неї потрібно. ОСОБА_8 повідомив, що для збереження життя вона повинна вступити з ним у статеві зносини оральним способом, на що вона відмовила. Однак, він ухопив її за волосся, накрутив його на руку та, спричинивши фізичний біль, без її добровільно згоди примусив вчинити дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в її тіло геніталій останнього. Потім обвинувачений почав вимагати вступити у вагінальні статеві зносини без її добровільної згоди, зняв із себе штани та ввів пальці рук до її тіла, примусив її здійснити йому мастурбацію руками й лише після цього дозволив їй залишити квартиру, що вона й зробила. ОСОБА_8 провів її через двір, відразу після чого вона в мережі «Телеграм» повідомила про наведене вище своїй знайомій ОСОБА_12 і направила дані геолокації місця знаходження, за якими її знайшли поліцейських, яких викликали її знайомі.

06 березня 2022 року ОСОБА_9 в ході проведеного з нею слідчого експерименту з допомогою статиста детально відтворила обставини вчинення обвинуваченим щодо неї насильства, зґвалтування та сексуальних дій, не пов`язаних із проникненням у її тіло, без її добровільної згоди (спосіб, механізм, локалізацію й кількість відповідних дій) в точній відповідності з наданими нею показаннями, що підтверджується протоколом даної слідчої дії з додатками.

Доводи обвинуваченого щодо порушення вимог КПК України через проведення слідчого експерименту за участю потерпілої не безпосередньо на місці злочинів, а в службовому кабінеті поліції, позбавлені підстав.

По-перше, положення ст.240 КПК України не вимагають від слідчого проводити слідчий експеримент виключно на місці події злочинів. Аналогічний висновок викладено в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 липня 2022 року (справа №607/12407/16-к, провадження № 51-5986км20).

По-друге, вказана вище слідча дія була проведена з ОСОБА_9 з метою відтворення механізму, характеру, кількості й способу насильницьких дій обвинуваченого, що можливо продемонструвати не прив`язуючись до місця вчинення злочинів, а тому в даному випадку проведення слідчого експерименту не на місці події злочинів не ставить під сумнів допустимість отриманих за його результатами доказів.

Проведення цієї слідчої дії супроводжувалося повною відеофіксацією її обставин та участю двох понятих. Усі учасники слідчого експерименту будь-яких доповнень або зауважень не мали, засвідчили правильність установлених у протоколі слідчого експерименту даних своїми підписами (т.1 а.п.62-73).

Водночас залучення експерта в ході слідчого експерименту є правом, а не обов`язком слідчого та належить до дискреційних повноважень останнього.

Відповідно до висновку судової медичної експертизи №292 від 27 квітня 2022 року продемонстровані потерпілою в ході слідчого експерименту обставини не суперечать об`єктивним даним її судової медичної експертизи (т.1 а.п.75-76).

Тобто, відтворені ОСОБА_9 в процесі слідчого експерименту обставини були предметом дослідження й оцінки експерта, через це сама по собі відсутність експерта під час названої слідчої дії не вплинула на повноту досудового розслідування й судового розгляду.

Показання ОСОБА_9 об`єктивно підтверджуються й протоколом огляду належного їй мобільного телефону «XIAOMI REDМI 6А» з фототаблицею від 05 березня 2022 року, з якого вбачається її листування з ОСОБА_13 05 березня 2022 року о 01 годині 34 хвилин наступного змісту: ОСОБА_9 : «ОСОБА_16, цей псих мене побив, стріляв у мене з пістолета й примусив до оральних статевих зносин. Кричав, що я диверсантка. Зараз він мене відпустив, я стою в якомусь дворі, зуб вибив. Боюсь його, він погрожував СБ України й викинути з кульком у пакеті. Заламував, катував, казав, що я диверсантка»; ОСОБА_14 : «Зараз ОСОБА_15, зателефонуємо. Він тебе ґвалтував?», ОСОБА_9 : «він здійснював щодо мене оральне проникнення, й пальцями, заламував, бив і стріляв, мене трясе». ОСОБА_14 : «За що? ОСОБА_15, потерпи, тримайся, я буду з тобою на зв`язку, поки тебе не заберуть» (т.1 а.п.78-88).

У ході аналізу аудіозаписів розмов, які надійшли на лінію «102» 05 березня 2022 року за період з 02 години до 03 години 49 хвилин, установлено розмову між диспетчером і співробітником лінії 102 щодо обговорення надходження повідомлення від цивільної особи, яка повідомила, що ОСОБА_8 за місцем свого проживання згвалтував ОСОБА_9 (т.1 а.п.230-231).

Факт перебування потерпілої в квартирі обвинуваченого з 04 на 05 березня 2022 року зафіксовано також і на технічному носієві інформації з відеозаписами з камер відеоспостереження по АДРЕСА_2 , відповідно до яких 04 березня 2022 року ввечері ОСОБА_9 прибула до помешкання ОСОБА_8 , а в ніч з 04 на 05 березня в супроводі обвинуваченого залишила його квартиру, що повністю відповідає наданим потерпілою показанням (т.1 а.п.209-222).

Показання ОСОБА_9 знаходять своє відображення й у протоколі обшуку за місцем проживання обвинуваченого по АДРЕСА_1 від 05 березня 2023 року з додатками, в ході якого зафіксовано порушену обстановку в квартирі, виявлено та вилучено в ОСОБА_8 : пістолет «Форт-9Р» (серійний номер НОМЕР_1 ), призначений для відстрілу патронів, споряджених метальними снарядами «несмертельної» дії, калібру 9 мм, 2 стріляні гільзи, волосся окремо на різних предметах, речовину бурого кольору на склянці та у ванній кімнаті, масло для масажу, графин, чоловічі труси, постільну білизну. Чоловічі труси знаходились під шафою у спальній кімнаті, а саме в місці, де, як засвідчила ОСОБА_9 , оголився обвинувачений, щоб вчинити її зґвалтування. У кухні та сміттєвому відрі були пасма волосся. Виявлення ж не окремих волосин, а цілісними пасмами додатково підтверджує показання потерпілої про те, що ОСОБА_8 із силою накручував її волосся на руку в ході задоволення статевої пристрасті (т.1 а.п.106-112).

За змістом висновку судової балістичної експертизи №2579-БЛ від 25 березня 2022 року вилучені в ході зазначеного вище обшуку 2 гільзи є стріляними гільзами пістолетних патронів, калібру 9 мм Р.А., виготовлені шляхом вкорочення гільз проміжних патронів, калібру 223 Rem, промислового виробництва. Вилучений пістолет є самозарядним пістолетом «ФОРТ- 9Р», калібру 9 мм (серійний номер « НОМЕР_2 »), вогнепальною гладкоствольною зброєю, призначеною для відстрілу патронів, споряджених метальними снарядами «несмертельної» дії, калібру 9 мм, виготовлений промисловим способом, придатний для проведення пострілів. Досліджувані гільзи були відстріляні з цього пістолета, на внутрішній поверхні каналу ствола якого наявне нашарування продуктів пострілу (т.1 а.п.172-185).

Про застосування обвинуваченим у ході вчинення злочинів щодо потерпілої зброї свідчить і те, що на її джинсових штанах виявлено два розриви тканини, які утворилися від не менш як двократної дії твердого, тупого, граничного предмета. Навколо пошкоджень установлено подібні накладення коричневого забарвлення, що характерно для присутності сполук свинцю, що підтверджується висновком судової криміналістичної експертизи №84-МК від 19 квітня 2022 року (т.2 а.п.8-9).

Унаслідок застосування до потерпілої насильства ОСОБА_8 заподіяв останній легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді гематоми м`яких тканин лівого плеча, та легкі тілесні ушкодження - крововиливи в шкіру зовнішньої поверхні верхньої третини лівого стегна, верхньої повіки лівого ока, нижньої щелепи зліва, ділянки грудини та припухлості, почервоніння шкіри тильних поверхонь кистей, садно шкіри задньої поверхні середньої третини лівого стегна. Названі вище тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів з обмеженими контактуючимми поверхнями, якими є пальці рук, у тому числі стиснуті в кулак, нога (коліно), зокрема, у взутті, чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою та не менш, як від семикратної дії травмуючи факторів, при цьому, не є характерними для самоушкодження. Садно шкіри поверхні середньої третини лівого стегна утворилося від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею, яким могла бути куля від пострілу з травматичної зброї від однократного травмуючого фактору, що підтверджується висновком судової медичної експертизи №18 від 07 березня 2022 року (т.1 а.п.59-61).

На вилученій же за місцем проживання обвинуваченого підковдрі виявлено сперму без домішків крові, яка може походити від ОСОБА_8 , що встановлено у висновку судової криміналістичної експертизи №746 від 17 травня 2022 року (т.2 а.п.16-17).

Згідно з висновками судових імунологічних експертиз №648 від 29 квітня 2022 року, №649 від 29 квітня 2022 року підтверджено й наявність крові на вилучених за місцем проживання ОСОБА_8 склянці, а також у ванній, рукомийнику, крані та стіні у ванній кімнаті, яка може походити від обвинуваченого та потерпілої, крові яких властивий антиген Н (т.2 а.п.3-4, 5-7).

У свою чергу, висновком судової криміналістичної експертизи №647 від 12 травня 2022 року констатовано, що волосся, вилучене з квартири обвинуваченого з підковдри, чоловічих трусів, клоки волосся, вилучені у відерці зі сміттям, з тумбочки, ванни, волосина з пістолета, простирадла й полімерного флакона «масло для масажу», є волоссям людини і походить з голови (т.2 а.п.10-13).

Як із показань обвинуваченого, так і потерпілої вбачається, що на час вчинення кримінального правопорушення вони були вдвох у квартирі.

Разом з цим, виявлене в квартирі волосся довгого розміру (жіноче) походить від однієї людини, про що свідчить зміст висновку судової цитологічної експертизи №647, за змістом якого все волосся має одні й ті ж ознаки: довжина 195-411 мм, товщина від 0,064-0,099 мм, злегка хвилястої форми, коричневого кольору, оптичний край дрібно зазубрений і схоже між собою за морфологічними ознаками (т.2 а.п.10-13).

Також під час допиту та слідчого експерименту ОСОБА_9 вказувала на кухню, ванну й спальню, як на кімнати, де вона перебувала й саме в цих місцях було виявлено її волосся відповідно до протоколу обшуку з додатками від 05 березня 2023 року (т.1 а.п.106-112).

При цьому, на вилучених трусах обвинуваченого встановлено наявність помарок сірувато-білуватого кольору, різноманітної форми, розмірами від 0,1х0,1 см до 1,5х0.7 см, які ідентифіковані як слина, що підтверджується висновком судової цитологічної експертизи №165 від 05 квітня 2022 року (т.1 а.п.245-247).

Окрім того, на вказаних вище трусах виявлено волосся, яке відповідно до висновку імунологічної експертизи №647 від 12 травня 2022 року мало довжину від 195 до 370 мм та могло походити від ОСОБА_9 , а також іншу волосину, довжиною 63 мм. На останній цибулині волосся знаходились дрібні залишки вагінальних оболонок, що свідчить про його походження з ділянки навколо жіночих геніталій (т.2 а.п.10-13).

Після вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_8 був затриманий у порядку ст.208 КПК України та під час проведення особистого обшуку в нього вилучено спортивні штани, в які він був одягнутий, що підтверджується протоколом затримання від 05 березня 2022 року (т.1 а.п.121-123). Відповідно до висновку судової цитологічної експертизи № 166 від 05 квітня 2023 року на лицьовій поверхні правої передньої половини вказаних вище штанів біля середнього шва та на відстані 26 см від вертикального вільного краю на ділянці 13х12 см містились переривчасті плями й помарки сіруватого кольору, розмірами від 0.1х0.1 до 4.5х2.2 см. У названому місці на відстані 45 см від верхнього краю на ділянці 4х6.5 см і на лицьовій поверхні лівої передньої половини штанів по обидві сторони від середнього шва й на відстані 6 см від верхнього вільного краю на ділянці 5х11 см були наявними аналогічні помарки, які є слиною та могли походити від ОСОБА_9 .

Аналізуючи наведені вище докази, колегія суддів зауважує, що сліди слини потерпілої на штанах ОСОБА_8 містились на лицьовій поверхні посередині, тобто в проекції статевих органів. Водночас плями й помарки слини розташовані на достатньо об`ємній площі, що не є характерним для випадкового потрапляння їх окремих крапель під час розмови та відповідає показанням ОСОБА_9 щодо здійснення з нею обвинуваченим оральних статевих зносин без її добровільної волі.

Злочини ОСОБА_8 вчиняв у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів його медичного огляду (т.1 а.п.119). За змістом висновку про результати проведеного 05 березня 2022 року о 05 годині 40 хвилин медичного огляду в ОСОБА_9 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено. (т.1 а.п.55).

Доводи апелянта про порушенням місцевим судом вимог КПК України через відмову в допиті судово-медичного експерта є необгрунтованими, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні відповідні наведені вище експертні висновки, які узгоджуються та не містять суперечностей між собою. У них детально встановлені дані, на підставі яких місцевим судом було встановлено обставини вчинення обвинуваченим злочинів, а тому підстави для виклику експрета, в тому числі із судово-медичною спеціалізацією, з метою допиту в судовому засіданні були відсутні. При цьому, в ході всього апеляційного розгляду сторона захисту не заявляла клопотань про виклик і допит експерта в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, показання потерпілої, яка попередньо не була знайома з обвинуваченим і підстав обмовити останнього з її боку не встановлено, є послідовними, не містять суперечностей та підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, отриманими за результатами проведення слідчих дій, висновками експертів, засобами об`єктивного контролю. Через це названі докази не викликають сумнівів у своїй достовірності й допустимості, оскільки підтверджують зміст один одного, та на їх підставі місцевий суд правильно встановив винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів з дотриманням стандарту «поза розумним сумнівом».

Позбавлені підстав і твердженя апеляційної скарги, які зводяться до того, що суд першої інстанції безпідставно не допитав потерпілу.

Положеннями ч.4 ст.95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 4 ст.225 КПК України у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб.

Докази, які отриманні під час досудового розслідування в порядку проведення допиту потерпілої, вважаються такими, що отриманні в судовому засіданні (ч.4 ст.95 КПК України).

У даному кримінальному провадженні суд першої інстанції здійснив необхідні заходи для забезпечення явки в судове засідання потерпілої шляхом виклику її в судові засідання. Разом з цим, ОСОБА_9 , будучи повідомленою про розгляд провадження щодо ОСОБА_8 , направила клопотання про здійснення судом першої інстанції (проведення всіх судових засідань) розгляду цього провадження за її відсутності у зв`язку з її виїздом в умовах воєнного стану за кордон (у Нідерланди) (т.1 а.п.36).

Брати участь у судовому провадженні є правом потерпілої особи згідно з п.2 ч.3 ст.56 КПК України, яке також передбачає і право відмовитися від участі в судовому провадженні в будь-якій інстанції, яким ОСОБА_9 і скористалась.

Місцевий суд із дотриманням положень ст.ст.95 та 225 КПК України, поклав до доказової бази при ухвалені оскаржуваного вироку показання потерпілої, допит якої відбувся під час досудового розслідування в порядку ст.225 КПК України та в ході нього, як сторона обвинувачення, так і сторона захисту (обвинувачений і його захисник), здійснювали допит ОСОБА_9 . Допит потерпілої за наведеними вище правилами був обумовлений наявністю обставин, які могли вплинути на повноту чи достовірність наданих показань (з урахуванням характеру вчинених злочинів щодо неї), унеможливити її допит в суді, що й знайшло своє підтвердження під час судового провадження (а.п.97-100).

Окрім того, сам ОСОБА_8 , хоча й не визнав винуватість, однак підтвердив факт перебування його та ОСОБА_9 в квартирі за місцем його проживання 04 й 05 березня 2022 року, нанесення після вживання алкоголю потерпілій декількох тілесних ушкоджень. Проте, показання обвинуваченого про те, що він не вчиняв катування ОСОБА_9 , її зґвалтування та інших дій сексуального характеру щодо неї правильно розцінені судом першої інстанції критично та є способом захисту ОСОБА_8 від пред`явленого йому обвинувачення, оскільки спростовуються сукупністю наведених вище взаємоузгоджених доказів.

Посилання ж обвинуваченого на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій у стані сильного душевного хвилювання є неспроможними.

Перебування особи під впливом сильного душевного хвилювання передбачає, що у такої особи до початку вчинення злочину (або принаймні до його закінчення) раптово виник стан фізіологічного афекту, який був зумовлений систематичністю певних дій потерпілого, що мають багаторазовий характер.

Для наявності цієї обставини необхідно встановити, що: 1) стан сильного душевного хвилювання був викликаний неправомірними, тобто, такими, що порушують норми права, діями (фізичним або психічним насильством, образою наклепом тощо) або аморальними, тобто, такими, що порушують норми загальнолюдської моралі, діями (наприклад, демонстративна подружня зрада, принизливе ставлення, знущання над релігійними почуттями віруючого); 2) злочин вчинено щодо саме тієї особи, неправомірні або аморальні дії якої викликали в обвинуваченого стан душевного хвилювання.

Між тим, з аналізу сукупності викладених вище доказів безперечно встановлено відсутність у ОСОБА_8 стану сильного душевного хвилювання, який умисно й раптово вчинив насильницькі злочини щодо потерпілої, яка попередньо не здійнювала жодних неправомірних чи аморальних дій щодо нього.

На переконання апеляційного суду, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та проаналізувавши зібрані під час досудового розслідування й надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення, надавши їм оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.127, ч.1 ст.152 та ч.2 ст.153 КК України.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, що відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами (ч.1 ст.127, ч.2 ст.153 КК України), нетяжким злочином (ч.1 ст.152 КК України), їх обставини й суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, який не судимий, є пенсіонером МВС України, учасником бойових дій, за місцем проживання характеризується позитивно, на спеціальних обліках у медичних закладах не перебуває, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, та наявність обставин, що його обтяжують - вчинення кримінальних правопорушень з використанням умов воєнного стану та в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Призначене обвинуваченому покарання, яке знаходиться в межах санкцій ч.1 ст.127, ч.1 ст.152, ч.2 ст.153 КК України, не є максимальним та обрано із застосуванням найбільш сприятливого принципу складань покарань за сукупністю кримінальних правопорушень, відповідає вимогам ст.ст.50, 65, 70 КК України, за своїм видом та розміром законне, справедливе та сприяє меті покарання, тобто є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно й усебічно розглянути провадження, за результатом чого ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення, та були би підставами для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 18 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4