ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023 Справа №607/4951/23
провадження № 1-кп/607/1273/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 26.07.2022, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Поручин Бережанського району Тернопільської області, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, зі слів одружений, адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , солдат резерву 204 запасної батареї військової частини НОМЕР_1 , є особою з інвалідністю ІІІ групи, не судимого згідно ст. 89 КК України,

обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (в ред. Закону № 194-VIII від 12.02.2015),

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (крім строкової служби), всупереч вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 , без поважних причин о 08 год. 30 хв. 10.06.2022 не з`явився та в подальшому, проводячи час на власний розсуд, о 14 год. 00 хв. 28.09.2022 прибув до військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, - військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (в ред. Закону № 194 VIII від 12.02.2015), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Дав показання про те, що дійсно, він, будучи військовослужбовцем, впродовж 10.06.2022 28.09.2022 не з`являвся у військовій частині. Дозволу на це він не мав. Пояснив, що протягом вказаного часу перебував вдома, хворів, однак за лікуванням нікуди не звертався. Просить суд суворо не карати та взяти до уваги стан його здоров`я.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України (в ред. Закону № 194 VIII від 12.02.2015), як: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, - військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, особу винного, його службову характеристику, те, що добровільно пішов на військову службу, є учасником бойових дій, відзначався військовим командуванням за сумлінне виконання службових обов`язків, та вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений в санкції статті обвинувачення.

Також, беручи до уваги: відсутність обставин, які б обтяжували покарання, інші відомості про особу обвинуваченого те, що є не судимий згідно ст. 89 КК України, є особою з інвалідністю ІІІ групи «захворювання пов`язане із проходженням військової служби», на даний час обмежено придатний до військової служби, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, а також керуючись положеннями ч. 2 ст. 5 КК України щодо дії закону, в даному випадку ст. 75 КК України, в часі, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 цієї статті.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (в ред. Закону № 194 VIII від 12.02.2015), та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України (в редакції Закону №2812-ІХ від 01.12.2022) ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на уповноважений орган пробації за місцем його проживання.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1