Справа №: 148/1463/23
Провадження № 1-кп/148/159/23
В И Р О К

Іменем України

04 вересня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Тульчин кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000281 від 19.07.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого інвалідність ІІІ групи з дитинства, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022(з подальшим продовженням) у ніч з 16.07.2023 на 17.07.2023 близько 01:00, більш точного часу досудовим розслідування не встановлено, перебував на вул. Соборній смт. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області. В цей час ОСОБА_5 побачив припаркований на узбіччі біля домогосподарства №124 по вищевказаній вулиці автомобіль марки ЗІЛ-ММЗ 554 реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, який знаходиться у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 та в нього виник умисел на крадіжку палива з вищевказаного автомобіля.

Далі, ОСОБА_5 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна підійшов до вищевказаного автомобіля та шляхом вільного доступу відчинив паливний бак в якому виявив паливо, а саме бензин марки А-95. Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного наміру, направленого на крадіжку бензину з паливного баку автомобіля марки ЗІЛ-ММЗ 554 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , пішов до домогосподарства АДРЕСА_3 , де проживає його знайомий ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_5 було достовірно відомо, що на території вищевказаного домогосподарства зберігаються пластикові каністри ємкістю 20 л., в які останній вирішив сточити бензин з паливного баку автомобіля ЗІЛ-ММЗ 554. Узявши три пластикові каністри ємкістю 20 л., що зберігались на території вищевказаного домогосподарства ОСОБА_5 повернувся на вул. Соборну смт. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області до автомобіля марки ЗІЛ-ММЗ 554 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Далі, ОСОБА_5 скориставшись відсутністю власника і будь-яких інших осіб, з корисливих спонукань, спрямованих на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, шляхом вільного доступу з паливного баку вищевказаного автомобіля за допомогою шланги сточив в пластикові каністри 60 л. бензину марки А-95, що належить ОСОБА_6 , вартість якого становить 47,98 гривень за 1 літр бензину.

Після вчинених дій ОСОБА_5 залишив місце злочину, переніс три пластикові каністри наповнені бензином до лісосмуги розташованої в межах смт. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області, тим самим, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2878,8 гривень.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що умисні дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

27 липня 2023 року на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України між прокурором Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 , з урахуванням письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті у діяннях передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік. На підставі п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

На підставі ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, зазначивши, що при її укладенні були дотриманні вимоги кримінального кодексу та кримінально процесуального кодексу України.

ОСОБА_5 просив угоду затвердити, визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, не заперечував проти обставин, встановлених під час проведення досудового розслідування. Зазначив, що під час укладення угоди на нього жодного тиску не вчинялось, укладення угоди є добровільним. Також обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені обвинуваченим, відмітив дотримання вимог КПК України при укладенні угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Покарання, узгоджене сторонами, відповідає санкції, передбаченій ч. 4 ст. 185 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, а також те, що укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди не суперечать вимогам чинного законодавства, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд затверджує дану угоду.

Питання щодо речових доказів належить вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи у справі відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 371, 374, 473, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 27 липня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000281 від 19.07.2023 року між прокурором Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 , з урахуванням письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбуття, призначеного вироком покарання з випробуванням на один рік, в силу п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, зобов`язавши його періодично являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про переміни свого місця проживання, роботи та навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 477грн. 96 коп. за проведення товарознавчої експертизи № 4501/23-21 від 21.07.2023 року.

Арешт накладений ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області №148/1404/23 від 25.07.2023, - скасувати.

Речові докази, а саме: три каністри наповнені бензином повернути власнику.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя ОСОБА_1