Справа № 515/1326/23
Провадження № 1-кп/515/1672/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

іменем України

28 серпня 2023 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , провівши підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000328 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, громадянина України, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Так, ОСОБА_5 23 березня 2023 року приблизно о 10:30 керував технічно справним автомобілем марки "Ореl Vivaro", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у світлу пору доби, в умовах необмеженої видимості, знаходячись передньою частиною автомобіля в напрямку в`їзду територію домоволодіння АДРЕСА_1 , маючи намір виїхати проїжджу частину вул. Клюшнікова в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, порушив вимоги п. п. 10.1, 10.2, 10.9 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і ь; створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 10.2 Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

п. 10.9. Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість і легковажно розраховуючи, що з наявними у нього навичками керування вказаного транспортного засобу, він зможе запобігти настанню дорожньо- транспортної події, належним чином не переконався в безпеці своїх дій, і що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не передбачаючи можливості зіткнення з іншим транспортним засобом розпочавши рух заднім ходом на проїжджу частину вул. Клюшнікова в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, вивертаючи кермо автомобіля праворуч, повертаючи задню частину автомобіля в напрямку домоволодіння №111 по вул. Клюшнікова в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, автомобіль передньою частиною в напрямку вул. Князева в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області в результаті чого допустив зіткнення з велосипедом марки "«Салют" під керуванням ОСОБА_4 , яка рухалась по правій частині дороги від будинку №111 по вул. Клюшнікова в напрямку вул. Князева в м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області. В результаті зіткнення транспортних засобів ОСОБА_4 впала на узбіччя дороги по вул. Клюшнікова в м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області від чого отримала тілесне ушкодження у вигляді закритих переломів обох гілок лівої лобкової кістки, які не були небезпечним для життя, при звичайному своєму клінічному перебігу викликає тривалий розлад здоров`я терміном понад 3-х тижнів (більше 21 дня) і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Отже, водій ОСОБА_5 шляхом належного виконання вимог пунктів: 10.1; 10.2; 10.9 Правил дорожнього руху України гарантовано мав технічну можливість запобігти зіткненню транспортних засобів, і саме його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 246 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою, а справу закрити.

Потерпіла ОСОБА_4 клопотання обвинуваченого підтримала та просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням та відсутністю претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого.

Прокурор проти вказаного задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, які підтримали клопотання, суд вважає правильним закрити кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням сторін.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає можливим вищезазначене клопотання задовольнити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачений вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, шкоду відшкодував та з потерпілим примирився, має постійне місце проживання, раніше не судимий, тому згідно зі ст.46 КК України його можливо звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження відносно обвинуваченого закрити.

Враховуючи, що процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку (ст.124 КПК України), витрати на залучення експерта слід віднести на рахунок держави, що узгоджується з постановою Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі №203/241/17

Керуючись ст. 46 КК України, ст. 284 286, 288, 369, 372, 376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження - закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2023 року, скасувати.

Речові докази: велосипед синього кольору марки "Салют", належний ОСОБА_4 та переданий їй на зберігання, та автомобіль марки "Ореl Vivaro", реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_5 , вважати повернутими власникам.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня оголошення її повного тексту.

Головуючий суддя ОСОБА_1