ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/1333/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/318/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 12 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.12.2022 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Пісочин Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який має на утримання неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України судимостей не має,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (по епізодам пред`явленого обвинувачення від 03.01.2018 року (три епізоди), в ніч з 09.01.2018 року на 10.01.2018 року , 21.01.2018 року ), та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Крім того, цим вироком ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (по епізодам від 13.11.2017, 11.12.2017 (два епізоди), 18.12.2017, 21.12.2017, 02.01.2018 та 09.01.2018), та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдано, у зв`язку з недоведенням, що кримінальні правопорушення вчинено обвинуваченим.

До набрання вироком законної сили обрано стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладення на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_7 визначено затримати та через ДУ «Харківский слідчий ізолятор» направити до місць відбування покарання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено відраховувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку суду.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №2046-VІІІ від 18.05.2017), зарахувано ОСОБА_7 в строк призначеного покарання строк його тримання під вартою з 21.01.2018 року (дата фактичного затримання) по 05.09.2018 року включно (дата зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт) із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Вироком суду першої інстанції встановлено, що :

Епізод № 1

03.01.2018 приблизно о 02:10 годині ОСОБА_7 , разом з іншою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Повздовжня, 5, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, діючи за попередньою змовою з іншою особою, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, за якими, інший співучасник, знаходячись в автомобілі ВАЗ 2107 білого кольору слідкував за обстановкою, а ОСОБА_7 , за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проник через люк до оглядового пристрою кабельної каналізації АТС-704, тобто сховища, що розташоване біля будинку за вищевказаною адресою, де, за допомогою садових ножиць, котрі були при ньому, перерізав належний ПАТ «Укртелеком» кабель ТППепЗ 50х2х0,5.

Продовжуючи умисні дії, направлені на здійснення крадіжки вищевказаного кабелю, ОСОБА_7 прослідував до наступного люка, розташованого вздовж пішохідної доріжки, біля будинку за вищевказаною адресою, за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проник через люк до оглядового пристрою кабельної каналізації АТС-704, тобто сховища, перерізав вищевказаний кабель за допомогою садових ножиць, котрі були при ньому, та за допомогою автомобіля ВАЗ 2107 білого кольору витягнув належний ПАТ «Укртелеком» кабель ТППепЗ 50x2x0,5 довжиною 64 метри, вартістю, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 172 від 22.02.2018 6142,64 грн., який разом з іншим співучасником завантажили до вищевказаного автомобілю, заволодівши майном у такий спосіб.

Виконавши всі вищевказані дії, ОСОБА_7 та інший співучасник з місця вчинення кримінального правопорушення зникли з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядились ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду ПАТ «Укртелеком» на суму 6142,64 грн.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Епізод № 2

Крім того, 03.01.2018 приблизно о 22:00 годині ОСОБА_7 разом з іншою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, знаходячись за адресою: м. Харків, пров. Васильківський, 6, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, діючи за попередньою змовою з іншою особою, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, за якими, інший співучасник, знаходячись в автомобілі ВАЗ 2107 білого кольору, слідкував за обстановкою, а ОСОБА_7 , за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проник через люк до оглядового пристрою кабельної каналізації АТС-704, тобто сховища, розташоване біля будинку за вищевказаною адресою, де, за допомогою садових ножиць, котрі були при ньому, перерізав належний ПАТ «Укртелеком» кабель ТППепЗ 10x2x0,5.

Продовжуючи умисні дії, направлені на здійснення крадіжки вищевказаного кабелю, ОСОБА_7 прослідував до наступного люка, розташованого біля будинку за адресою: м. Харків, пров. Васильківський, 9, за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проник через люк до оглядового пристрою кабельної каналізації АТС-704, тобто сховища, перерізав вищевказаний кабель за допомогою садових ножиць, котрі були при ньому, та за допомогою автомобіля ВАЗ 2107 білого кольору витягнув належний ПАТ «Укртелеком» кабель ТППепЗ 10x2x0,5 довжиною 128 метрів, вартістю, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 114 від 05.02.2018 2830,92 грн., який разом із іншим співучасником завантажили до вищевказаного автомобілю, заволодівши майном у такий спосіб.

Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, діючи за попередньою змовою групою осіб з іншим співучасником, прослідували до люку оглядового пристрою кабельної каналізації АТС-704, розташованого біля будинку за адресою: м. Харків, пров. Кулібіна, 9, де, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, за якими, інший співучасник, знаходячись в автомобілі ВАЗ 2107 білого кольору, слідкував за обстановкою, а ОСОБА_7 , за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проник через люк до оглядового пристрою кабельної каналізації АТС-704, тобто сховища, розташоване біля будинку за вищевказаною адресою, де, за допомогою садових ножиць, котрі були при ньому, перерізав належний ПАТ «Укртелеком» кабель ТППепЗ 10x2x0,5.

Продовжуючи умисні дії, направлені на здійснення крадіжки вищевказаного кабелю, ОСОБА_7 прослідував до наступного люка, розташованого біля будинку за адресою: м. Харків, вул. Азовська, 41, де за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проник через люк до оглядового пристрою кабельної каналізації АТС-704, тобто сховища, перерізав вищевказаний кабель за допомогою садових ножиць, котрі були при ньому, та, за допомогою автомобіля ВАЗ 2107 білого кольору, витягнув кабель ТППепЗ 10x2x0,5 довжиною 193 метри, належний ПАТ «Укртелеком», вартістю, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 114 від 05.02.2018 4268,49 грн., який разом з іншим співучасником завантажили до вищевказаного автомобілю, заволодівши майном у такий спосіб.

Виконавши всі вищевказані дії, ОСОБА_7 та інший співучасник з місця вчинення кримінального правопорушення зникли з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядились ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду ПАТ «Укртелеком» на суму 7099,41 грн.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Епізод № 3

Крім того, 03.01.2018 приблизно о 23:30 годині ОСОБА_7 разом з іншою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Сніжківська, 3, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, діючи за попередньою змовою з іншою особою, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, за якими, інший співучасник, знаходячись в автомобілі ВАЗ 2107 білого кольору, слідкував за обстановкою, а ОСОБА_7 , за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проник через люк до оглядового пристрою кабельної каналізації АТС-704, тобто сховища, розташоване біля будинку за вищевказаною адресою, де, за допомогою садових ножиць, котрі були при ньому, перерізав два належних ПАТ «Укртелеком» кабелі ТППепЗ 10x2x0,5.

Продовжуючи умисні дії, направлені на здійснення крадіжки вищевказаного кабелю, ОСОБА_7 прослідував до наступного люка, розташованого біля будинку за адресою: м. Харків, вул. Сніжківська, 2А, за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проник через люк до оглядового пристрою кабельної каналізації АТС-704, тобто сховища, перерізав два вищевказаних кабелі за допомогою садових ножиць, котрі були при ньому, та за допомогою автомобіля ВАЗ 2107 білого кольору витягнув два належних ПАТ «Укртелеком» кабелі ТППепЗ 10x2x0,5 довжиною по 55 метри, вартістю, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 172 від 22.02.2018 1216,41 грн. за одиницю, загальною вартістю 2432,82 грн., який разом з іншим співучасником завантажили до вищевказаного автомобілю, заволодівши майном у такий спосіб.

Виконавши всі вищевказані дії, ОСОБА_7 та інший співучасник з місця вчинення кримінального правопорушення зникли з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядились ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду ПАТ «Укртелеком» на суму 2432,82 грн.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Епізод № 4

Крім того, в ніч з 09.01.2018 на 10.01.2018, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_7 разом з іншою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Сніжківська, 9, маючи умисел, cпрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, діючи за попередньою змовою з іншою особою, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, за якими інший співучасник, знаходячись в автомобілі ВАЗ 2107 білого кольору, слідкував за обстановкою, а ОСОБА_7 , за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проник через люк до оглядового пристрою кабельної каналізації АТС-704, тобто сховища, розташоване біля будинку за вищевказаною адресою, де, за допомогою садових ножиць, котрі були при ньому, перерізав належний ПАТ «Укртелеком» кабель ТППепЗ 10x2x0,4.

Продовжуючи умисні дії, направлені на здійснення крадіжки вищевказаного кабелю, ОСОБА_7 прослідував до наступного люка, розташованого біля будинку за адресою: м. Харків, вул. Сніжківська, 2А, за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проник через люк до оглядового пристрою кабельної каналізації АТС-704, тобто сховища, перерізав вищевказаний кабель за допомогою садових ножиць, котрі були при ньому, та за допомогою автомобіля ВАЗ 2107 білого кольору витягнув належний ПАТ «Укртелеком» кабель ТППепЗ 10x2x0,4 довжиною 95 метри, вартістю, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 172 від 22.02.2018 1497,73 грн., який разом з іншим співучасником завантажили до вищевказаного автомобілю, заволодівши майном у такий спосіб.

Виконавши всі вищевказані дії, ОСОБА_7 та інший співучасник з місця вчинення кримінального правопорушення зникли з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядились ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду ПАТ «Укртелеком» на суму 1497,73 грн.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Епізод № 5

Крім того, ОСОБА_7 21.01.2018, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, разом із двом особами, матеріали кримінального провадження стосовно яких виділені в окреме провадження, вирішив скоїти крадіжку чужого майна, пов`язаної з проникненням у сховище, вчиненої групою осіб.

Того ж дня ОСОБА_7 разом із двома співучасниками, у період часу приблизно з 03 години до 04 години, прибули до каналізаційного люка, розташованого за адресою: м. Харків, пр-т. Ново-Баварський, 119.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи повторно, узгоджено з іншими співучасниками, підійшли до каналізаційного люка за вказаною адресою, в якому знаходяться кабелі ПАТ «Укртелеком», та, переконавшись у відсутності поруч будь-яких осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою наживи, за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проникли всередину каналізаційного отвору, перерізали вказаний кабель за допомогою кустарних ножиць червоного кольору. Потім ОСОБА_7 , разом із двома співучасниками, продовжуючи умисні дії, у групі осіб, прослідували до наступного каналізаційного люка, відчинили його у вищевказаний спосіб та, за допомогою автомобіля ВАЗ 2103 синього кольору, д.н.р. НОМЕР_1 , витягнули кабель ТППепЗ 200x2x0,5 довжиною 63 метри та кабель марки ТППепЗ 300x2x0,4 довжиною 63 метри, заволодівши майном у такий спосіб.

Після цього, за наявності можливості розпорядитися будь-яким чином викраденим майном, на вказаному автомобілі транспортували кабель в район «Лідне» в межах Новобаварського району м. Харкова, поблизу окружної дороги м. Харкова, залишивши його в полі, переслідуючи тим самим мету повернутися за кабелем через деякий час та реалізувати у подальшому.

Приблизно о 07:00 годині 21.01.2018 ОСОБА_7 , діючи узгоджено з двома співучасниками, повернулися за вказаною адресою, де в той час перебували працівники служби охорони ПАТ «Укртелеком», які за слідами, залишеними автомобілем ВАЗ 2103, та від волочіння по дорозі викраденого кабелю, прослідували за даною адресою і очікували причетних до скоєння крадіжки осіб.

Надалі, під час спроби загрузити викрадене майно до багажного відділення автомобіля ВАЗ 2103 синього кольору, д.н.р. НОМЕР_1 , злочинні дії ОСОБА_7 та інших співучасників були припинені працівниками служби охорони ПАТ «Укртелеком», які в подальшому передали виявлених осіб співробітникам поліції, викликаним на місце події.

Таким чином, ОСОБА_7 , разом із співучасниками, виконали всі дії, які вважали за необхідне для заволодіння майном, яке належало ПАТ «Укртелеком».

В результаті зазначеного протиправного діяння ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з іншими співучасниками, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, завдали потерпілому, юридичній особі ПАТ «Укртелеком», матеріальної шкоди на суму 40050 грн. 04 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 4179/4285-4297 від 23.02.2018.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Крім того, оскаржуваним вироком ОСОБА_7 виправдано за наступним пред`явленим обвинуваченням:

Епізод № 6

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 13.11.2017 приблизно о 03 годині ночі, він, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вирішив скоїти крадіжку будь-якого кабелю зв`язку, що перебуває на балансі ПАТ «Укртелеком».

Згідно з пред`явленим обвинуваченням, того ж дня ОСОБА_7 у період часу приблизно з 03 години до 04 години ночі на автомобілі «ВАЗ 2103», д.н.р. НОМЕР_1 , маючи при собі предмети, які він заздалегідь підготував для використання в якості знарядь злочину, а саме: викрутку та кустарні ножиці, цілеспрямовано прибув до каналізаційного люка, розташованого за адресою: м. Харків, пров. Метизний, 12-14. При цьому він також вирішив використати в якості засобу злочину належний йому автомобіль «ВАЗ 2103».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , прибувши до вищевказаного місця знаходження каналізаційного люка, спочатку підійшов до нього, а потім, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, і, бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проник всередину люку каналізації, який слід вважати сховищем, а потім перерізав з одного кінця кабель за допомогою кустарних ножиць червоного кольору. Надалі ОСОБА_7 , продовжуючи злочинні дії, прослідував до наступного каналізаційного люка, відчинив його аналогічним способом, та, бажаючи довести злочинний умисел до кінця, перерізав інший кінець вказаного кабелю за допомогою кустарних ножиць червоного кольору, та, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, за допомогою автомобіля «ВАЗ 2103» синього кольору д.н.р. НОМЕР_1 витягнув кабель ТПП 100x2x0,32, довжиною 70 метрів, та загрузив викрадене майно до багажного відділення вказаного автомобіля.

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він виконав всі дії, які вважав за необхідне, для заволодіння майном, яке належало ПАТ «Укртелеком». Після цього, ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В обвинувальному акті зазначено, що в результаті зазначеного протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілому, юридичній особі ПАТ «Укртелеком», матеріальної шкоди на суму 3583 грн. 86 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 4179/4285-4297 від 23.02.2018.

Враховуючи викладене, за цим епізодом ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Епізод № 7

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що приблизно через місяць, 11.12.2017, приблизно о 01 годині, він, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вирішив скоїти крадіжку чужого майна, пов`язаної із проникненням у сховище.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням, того ж дня ОСОБА_7 приблизно з 01 години 15 хвилин на автомобілі ВАЗ 2103, д.н.р. НОМЕР_1 , маючи при собі предмети, які він заздалегідь підготував для використання у якості знаряддя злочину, а саме: викрутку та кустарні ножиці, цілеспрямовано прибув до каналізаційного люка, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Чувашська 1. При цьому він також вирішив використати в якості засобу злочину належний йому автомобіль «ВАЗ 2103».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , прибувши до вищевказаного місця знаходження каналізаційного люка, спочатку підійшов до нього, а потім, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, і, бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проник всередину люку каналізації, який слід вважати сховищем, а потім перерізав з одного кінця кабель за допомогою кустарних ножиць червоного кольору. Надалі ОСОБА_7 , продовжуючи злочинні дії, прослідував до наступного каналізаційного люка, відчинив його аналогічним способом, та, бажаючи довести злочинний умисел до кінця, перерізав інший кінець вказаного кабелю за допомогою кустарних ножиць червоного кольору, та, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, за допомогою автомобіля «ВАЗ 2103» синього кольору д.н.р. НОМЕР_1 витягнув кабель ТПП 100x2x0,5, довжиною 139 метрів, та загрузив викрадене майно до багажного відділення вказаного автомобіля.

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він виконав всі дії, які вважав за необхідне для заволодіння майном, яке належало ПАТ «Укртелеком». Після цього, ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В обвинувальному акті зазначено, що в результаті зазначеного протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілому, юридичній особі ПАТ «Укртелеком», матеріальної шкоди на суму 13027 грн. 91 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 4179/4285-4297 від 23.02.2018.

Враховуючи викладене, за цим епізодом ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Епізод № 8

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що того ж дня, через деякий час, ОСОБА_7 11.12.2017 (в обвинувальному акті помилково зазначена дата 11.12.2018), приблизно о 04 годині, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вирішив скоїти крадіжку чужого майна, пов`язаної із проникненням у сховище.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням, ОСОБА_7 , у період часу приблизно з 04 години 40 хвилин, на автомобілі ВАЗ 2103, д.н.р. НОМЕР_1 , маючи при собі предмети, які він заздалегідь підготував для використання у якості знаряддя злочину, а саме: викрутку та кустарні ножиці, знову цілеспрямовано прибув до каналізаційного люка, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Чувашська, 1. При цьому він також вирішив використати в якості засобу злочину належний йому автомобіль «ВАЗ 2103».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , прибувши до вищевказаного місця знаходження каналізаційного люка, спочатку підійшов до нього, а потім, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, і, бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проник всередину люку каналізації, який слід вважати сховищем, а потім перерізав з одного кінця кабель за допомогою кустарних ножиць червоного кольору. Надалі ОСОБА_7 , продовжуючи злочинні дії, прослідував до наступного каналізаційного люка, відчинив його аналогічним способом, та, бажаючи довести злочинний умисел до кінця, перерізав інший кінець вказаного кабелю за допомогою кустарних ножиць червоного кольору та, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, за допомогою автомобіля «ВАЗ 2103» синього кольору д.н.р. НОМЕР_1 витягнув кабель ТПП 100x2x0,5, довжиною 198 метрів, та загрузив викрадене майно до багажного відділення вказаного автомобіля.

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він виконав всі дії, які вважав за необхідне для заволодіння майном, яке належало ПАТ «Укртелеком». Після цього, ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В обвинувальному акті зазначено, що в результаті зазначеного протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілому, юридичній особі ПАТ «Укртелеком», матеріальної шкоди на суму 18557 грн. 75 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 4179/4285-4297 від 23.02.2018.

Враховуючи викладене, за цим епізодом ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Епізод № 9

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що через тиждень, 18.12.2017, приблизно о 04 годині, він, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вирішив скоїти крадіжку чужого майна, пов`язаної із проникненням у сховище.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням, того ж дня ОСОБА_7 у період часу приблизно з 04 години 17 хвилин на автомобілі ВАЗ 2103, д.н.р. НОМЕР_1 , маючи при собі предмети, які він заздалегідь підготував для використання у якості знаряддя злочину, а саме: викрутку та кустарні ножиці, цілеспрямовано прибув до каналізаційного люка, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Катаєва, 20. При цьому він також вирішив використати в якості засобу злочину належний йому автомобіль «ВАЗ 2103».

Реалізуючи свій злочинний умисел, Хворост ОСОБА_9 , прибувши до вищевказаного місця знаходження каналізаційного люка, спочатку підійшов до нього, а потім, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, і, бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проник всередину люку каналізації, який слід вважати сховищем, а потім перерізав з одного кінця кабель за допомогою кустарних ножиць червоного кольору. Надалі ОСОБА_7 , продовжуючи злочинні дії, прослідував до наступного каналізаційного люка, відчинив його аналогічним способом, та, бажаючи довести злочинний умисел до кінця, перерізав інший кінець вказаного кабелю за допомогою кустарних ножиць червоного кольору та, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, за допомогою автомобіля «ВАЗ 2103» синього кольору д.н.р. НОМЕР_1 витягнув кабель ТППепЗ 300x2x0,5, довжиною 200 метрів, та кабель ТППепЗ 100x2x0,5, довжиною 105 метрів, та загрузив викрадене майно до багажного відділення вказаного автомобіля.

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він виконав всі дії, які вважав за необхідне для заволодіння майном, яке належало ПАТ «Укртелеком». Після цього, ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В обвинувальному акті зазначено, що в результаті зазначеного протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілому, юридичній особі ПАТ «Укртелеком», матеріальної шкоди на суму 60817 грн. 23 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 4179/4285-4297 від 23.02.2018.

Враховуючи викладене, за цим епізодом ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Епізод № 10

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 21.12.2017, приблизно о 04 годині, він, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вирішив скоїти крадіжку чужого майна, пов`язаної із проникненням у сховище.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням, того ж дня ОСОБА_7 у період часу приблизно з 04 години 17 хвилин на автомобілі ВАЗ 2103, д.н.р. НОМЕР_1 , маючи при собі предмети, які він заздалегідь підготував для використання у якості знаряддя злочину, а саме: викрутку та кустарні ножиці, цілеспрямовано прибув до каналізаційного люка, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Катаєва, 9. При цьому він також вирішив використати в якості засобу злочину належний йому автомобіль «ВАЗ 2103».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , прибувши до вищевказаного місця знаходження каналізаційного люка, спочатку підійшов до нього, а потім, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, і, бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проник всередину люку каналізації, який слід вважати сховищем, а потім перерізав з одного кінця кабель за допомогою кустарних ножиць червоного кольору. Надалі ОСОБА_7 , продовжуючи злочинні дії, прослідував. до наступного каналізаційного люка, відчинив його аналогічним способом, та, бажаючи довести злочинний умисел до кінця, перерізав інший кінець вказаного кабелю за допомогою кустарних ножиць червоного кольору та, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, за допомогою автомобіля «ВАЗ 2103» синього кольору д.н.р. НОМЕР_1 витягнув кабель ТППепЗ 300x2x0,5 довжиною 125 метрів та загрузив викрадене майно до багажного відділення вказаного автомобіля.

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він виконав всі дії, які вважав за необхідне, для заволодіння майном, яке належало ПАТ «Укртелеком». Після цього ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В обвинувальному акті зазначено, що в результаті зазначеного протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілому, юридичній особі ПАТ «Укртелеком», матеріальної шкоди на суму 31860 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 4179/4285-4297 від 23.02.2018.

Враховуючи викладене, за цим епізодом ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Епізод № 11

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 02.01.2018 він, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вирішив скоїти крадіжку чужого майна, пов`язаної із проникненням у сховище.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням, того ж дня ОСОБА_7 у період часу приблизно з 01 години на автомобілі ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , маючи при собі предмети які він заздалегідь підготував для використання у якості знаряддя злочину, а саме: викрутку та кустарні ножиці, цілеспрямовано прибув до каналізаційного люка, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Катаєва, 5. При цьому він також вирішив використати в якості засобу злочину належний йому автомобіль «ВАЗ 2103».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , прибувши до вищевказаного місця знаходження каналізаційного люка, спочатку підійшов до нього, а потім, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, і, бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проник всередину люку каналізації, який слід вважати сховищем, а потім перерізав з одного кінця кабель за допомогою кустарних ножиць червоного кольору. Надалі ОСОБА_7 , продовжуючи злочинні дії, прослідував до наступного каналізаційного люка, відчинив його аналогічним способом, та, бажаючи довести злочинний умисел до кінця, перерізав інший кінець вказаного кабелю за допомогою кустарних ножиць червоного кольору та, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, за допомогою автомобіля «ВАЗ 2103» синього кольору д.н.р. НОМЕР_1 витягнув кабель ТППепЗ 100x2x0,5 довжиною 100 метрів, кабель ТППепЗ 100x2x0,5 довжиною 100 метрів та кабель ТППепЗ 100x2x0,5 довжиною 100 метрів та загрузив викрадене майно до багажного відділення вказаного автомобіля.

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він виконав всі дії, які вважав за необхідне, для заволодіння майном, яке належало ПАТ «Укртелеком». Після цього, ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В обвинувальному акті зазначено, що в результаті зазначеного протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілому, юридичній особі ПАТ «Укртелеком», матеріальної шкоди на суму 75427 грн. 50 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 4179/4285-4297 від 23.02.2018.

Враховуючи викладене, за цим епізодом ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Епізод № 12

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 09.01.2018 приблизно о 04 годині він, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вирішив скоїти крадіжку чужого майна, пов`язаної із проникненням у сховище.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням, того ж дня ОСОБА_7 у період часу приблизно з 03 години на автомобілі ВАЗ 2103, д.н.р. НОМЕР_1 , маючи при собі предмети, які він заздалегідь підготував для використання у якості знаряддя злочину, а саме: викрутку та кустарні ножиці, цілеспрямовано прибув до каналізаційного люка, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Катаєва, 5. При цьому він також вирішив використати в якості засобу злочину належний йому автомобіль «ВАЗ 2103».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , прибувши до вищевказаного місця знаходження каналізаційного люка, спочатку підійшов до нього, а потім, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання спільно-небезпечні наслідки, і, бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь приготовленого предмета викрутки, проник всередину люку каналізації, який слід вважати сховищем, а потім перерізав з одного кінця кабель за допомогою кустарних ножиць червоного кольору. Надалі ОСОБА_7 , продовжуючи злочинні дії, прослідував до наступного каналізаційного люка, відчинив його аналогічним способом, та, бажаючи довести злочинний умисел до кінця, перерізав інший кінець вказаного кабелю за допомогою кустарних ножиць червоного кольору та, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, за допомогою автомобіля «ВАЗ 2103» синього кольору д.н.р. НОМЕР_1 витягнув кабель ТППепЗ 100x2x0,5 довжиною 230 метрів, кабель ТППепЗ 100x2x0,5 довжиною 230 метрів та кабель ТППепЗ 100x2x0,5 довжиною 105 метрів та загрузив викрадене майно до багажного відділення вказаного автомобіля.

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він виконав всі дії, які вважав за необхідне, для заволодіння майном, яке належало ПАТ «Укртелеком». Після цього, ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В обвинувальному акті зазначено, що в результаті зазначеного протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілому, юридичній особі ПАТ «Укртелеком», матеріальної шкоди на суму 40050 гривень, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 4179/4285-4297 від 23.02.2018.

Враховуючи викладене, за цим епізодом ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Не погодившись з рішенням районного суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 подали на нього апеляційні скарги.

До початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 відмовився від своєї апеляційної скарги.

В своїх апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.12.2022 року в частині призначеного покарання, призначивши обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі, від відбування якого звільнити на підставі ст.75 КК України та встановленням іспитового строку 2 роки.

Обґрунтовуючи свою вимогу апелянти вказують на те, що судом першої інстанції не було враховано, що її підзахисний є єдиним годувальником в родині, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка потребує не тільки матеріальної, а й моральної допомоги.

Крім того, апелянт зазначає, що обвинувачений раніше не судимий, визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце мешкання, за яким характеризується позитивно, частково відшкодував завдані збитки;

- обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.12.2022 року скасувати в частині призначеного покарання та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Апелянт в свої апеляційних доводах вказує на те, що він визнав свою вину за пред`явленим обвинуваченням лише внаслідок застосування до нього з боку працівників поліції недозволених методів ведення досудового розслідування.

Крім того, обвинувачений зазначає, що призначене покарання є занадто суворим.

Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги сторони захисту; доводи прокурора, які просив залишити без задоволення подані апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що усі подані апеляційні скарги не підлягають задоволенню, зважаючи на наступне.

Висновки та рішення суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_7 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (по епізодам від 13.11.2017, 11.12.2017 (два епізоди), 18.12.2017, 21.12.2017, 02.01.2018 та 09.01.2018) та виправдання у цій частині обвинувачення, у зв`язку з недоведенням, що кримінальні правопорушення вчинено обвинуваченим ОСОБА_7 , ніким з учасників кримінального провадження не оскаржується, а тому колегія суддів, на підставі ч.1 ст.404 КПК України, оскаржуваний вироку в цій частині не перевіряє.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Колегія суддів, дослідивши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , встановила, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу, дослідив обставини вчинення обвинуваченим злочинів згідно пред`явленого обвинувачення та обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (по епізодам пред`явленого обвинувачення від 03.01.2018 року (три епізоди), в ніч з 09.01.2018 року на 10.01.2018 року , 21.01.2018 року ).

На підтвердження винуватості ОСОБА_7 та доведеності його вини у вчиненні злочину згідно пред`явленого обвинувачення, суд обґрунтовано послався на показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , які були ретельно допитані під час судового розгляду за участю сторони захисту та обвинувачення.

Обвинуваченим ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі не ставить питання про неналежність чи недопустимість цих доказів показання вищезазначених свідків, а тому колегія суддів наводити їх вдруге вважає недоцільним, оскільки судом першої інстанції зазначені в повному обсязі показання цих свідків в оскаржуваному вироку та їм надана повна, всебічна та обґрунтована оцінка в мотивувальній частині вироку вироку

Вищезазначені свідки у цьому кримінальному провадженні були попереджені судом про кримінальну відповідальність за надання завідома неправдивих показань і стороною захисту не надано будь-яких об`єктивних доказів, що свідки мають особисту зацікавленість щодо розгляду цього кримінального провадження чи вони мають намір обмовити обвинуваченого.

Будь-яких доказів про те, що свідки не могли пам`ятати події, які мали місце згідно формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обвинуваченим та його захисником суду апеляційної інстанції не надано, у зв`язку з чим у колегії суддів відсутні процесуальні підстави під сумнів показання вищезазначених свідків.

Обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником не надано суду доказів, які свідчили про особисту зацікавленість вищезазначених свідків у розгляді цього кримінального провадження, оскільки ці свідки ретельно допитувалися в ході судового розгляду в суді першої інстанції, вони надавали детальні показання про обставини вчиненого ОСОБА_7 злочину, попереджалася про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а тому підстав вважати, що свідки мають намір оговорювати обвинуваченого немає.

Згідно ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Крім того, судом першої інстанції співставлено, проаналізовано і покладено в основу обвинувального вироку відомості, що містяться у: заяві про вчинене кримінальне правопорушення, яка подана до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області (вх. № 558 від 22.01.2018); акті встановлення факту зловмисного пошкодження (крадіжки) майна № 7013 від 22.01.2018 та дефектним актом № 7013 від 22.01.2018 року; протоколі огляду місця події від 22.01.2018 року; ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.01.2018 по справі № 639/360/18 (провадження №1-кс/639/128/18); постановою слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_27 про визнання речових доказів від 21.01.2018 року; висновку судово-товарознавчої експертизи № 4179/4285-4297 від 23.02.2018 року; протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.01.2018 року; заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 04.01.2018, яка подана до Київського ВП ГУНП в Харківській області (зареєстрована в ЖЄО 12.01.2018 за № 1384); акті встановлення факту викрадення майна від 04.01.2018 та дефектним актом № 2004 від 04.01.2018 року;протоколі огляду місця події від 04.01.2018 року, проведеного за адресою: м. Харків, вул. Міськрадівська, 8 (перехрестя з провулком Кулібіна); заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 04.01.2018, яка подана до Київського ВП ГУНП в Харківській області (зареєстрована в ЖЄО 12.01.2018 за № 1382); акті встановлення факту викрадення майна від 04.01.2018 та дефектним актом № 2003 від 04.01.2018 року; протоколі огляду місця події від 04.01.2018 року, проведеного за адресою: м. Харків, вул. Сніжківська, 1; заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 10.01.2018, яка подана до Київського ВП ГУНП в Харківській області (зареєстрована в ЖЄО 21.01.2018 за № 2260); акті встановлення факту викрадення майна від 10.01.2018 та дефектним актом № 2009 від 10.01.2018 року; протоколі огляду місця події від 10.01.2018 року, проведеного за адресою: м. Харків, вул. Сніжківська, 9; заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 03.01.2018, яка подана до Київського ВП ГУНП в Харківській області (зареєстрована в ЖЄО 12.01.2018 за № 1380); акті встановлення факту викрадення майна від 03.01.2018 та дефектним актом № 2001 від 03.01.2018 року; протоколі огляду місця події від 03.01.2018 року, проведеного за адресою: м. Харків, вул. Поздовжня, 5; висновку судово-товарознавчої експертизи № 114 від 05.02.2018 року; висновку судово-товарознавчої експертизи № 172 від 05.02.2018 року; протоколі пред`явлення особи для впізнання від 14.02.2018 року; протоколі пред`явлення особи для впізнання від 17.02.2018 року; протоколі огляду місця події від 21.02.2018 року;протоколі проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 24.02.2018 року;протоколі проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_13 від 16.03.2018 року.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений не ставить під сумнів допустимість та належність вищезазначених письмових доказів.

Відповідних доказів не надано стороною захисту і під час апеляційного перегляду оскаржуваного вироку.

Клопотань про повторне дослідження вищезазначених письмових доказів, а також допиту свідків у цьому кримінальному провадженні, сторона захисту не заявляла під час апеляційного розгляду, а тому колегія суддів прийшла висновку, що судом першої інстанції вірно покладено їх в основу винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України (по епізодам пред`явленого обвинувачення від 03.01.2018 (три епізоди), в ніч з 09.01.2018 на 10.01.2018, 21.01.2018).

Колегія суддів критично ставиться та оцінює апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що під час досудового розслідування працівники Новобарського та Київського ВП ГУНП в Харківській області застосовували до нього фізичне та психологічне насильство, у зв`язку з чим він був вимушений визнати свою вину у вчиненні злочину, згідно пред`явленого обвинувачення, з наступних підстав.

01.07.2021 прокурором внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості у кримінальному провадженні № 0000087 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, за фактом застосування працівниками Новобаварського та Київського ВП ГУНП в Харківській області фізичного та психологічного примусу, нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , з метою примушування надати покази у кримінальному провадженні (судова справа т. 7 арк. 115-116).

Постановою прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_28 від 01.07.2021 доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000087 слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві (судова справа т. 7 арк. 112-114).

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві ОСОБА_29 від 19.08.2021 закрито кримінальне провадження № 0000087 від 01.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Отже, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування до нього працівниками правоохоронних органів фізичного та психологічного насильства під час досудового розслідування не знайшли свого підтвердження ані в суді першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду оскаржуваного обвинувального вироку, у зв`язку з чим, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції вірно надана критична оцінка цим доводам сторони захисту, оскільки вони надані з метою уникнення ОСОБА_7 від притягнення до кримінальної відповідальності.

Апелянтом не надано будь-яких доказів щодо спростування зазначених відомостей.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вмотивованого та обґрунтованого висновку що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України (по епізодам пред`явленого обвинувачення від 03.01.2018 (три епізоди), в ніч з 09.01.2018 на 10.01.2018, 21.01.2018), а саме:

- по епізоду від 03.01.2018 (епізод № 1 за вироком суду) - за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище;

- по епізодам від 03.01.2018, в ніч з 09.01.2018 на 10.01.2018, від 21.01.2018 (епізоди № 2, № 3, № 4, № 5 за вироком суду) - за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

У вироку суду першої інстанції в повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України (по епізодам пред`явленого обвинувачення від 03.01.2018 (три епізоди), в ніч з 09.01.2018 на 10.01.2018, 21.01.2018), які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК України.

В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, встановив і зазначив місце, час, спосіб вчинення злочину, його наслідки. Судом першої інстанції повністю дотримані вимоги чинного законодавства, досліджено усі обставини кримінального провадження та оцінено надані докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки стороною захисту не доведено наявність підстав для виправдання обвинуваченого за пред`явленим обвинуваченням чи зміни оскаржуваного вироку, з урахуванням доводів, наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 .

Отже версія та доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про незгоду з оскаржуваним вироком в частині визнанням його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (по епізодам пред`явленого обвинувачення від 03.01.2018 (три епізоди), в ніч з 09.01.2018 на 10.01.2018, 21.01.2018), суперечливість та відсутність достовірних доказів на підтвердження вини ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого.

Колегією суддів перевірені і доводи захисника та обвинуваченого про невідповідність призначеного ОСОБА_7 судом покарання ступеню тяжкості вчиненого і відомостям про особу обвинуваченого, та з цього приводу зазначає.

Зі змісту закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 50 КК України, вбачається, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів. При призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, якийв силу ст. 89 КК України судимостей не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно (т. 1 арк. 207-208, т. 5 арк. 213 229).

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції також враховано обставину, що пом`якшує їх покарання (по епізоду від 21.01.2018), у виді щирого каяття. Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Тобто, суд першої інстанції врахував ті обставини та відомості про особу обвинуваченого, які наведені і в апеляційних скаргах.

Колегія суддів також враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України судимостей не має, але останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності та звільнявся від відбування покарання з випробуванням, але належним висновків для себе не зробив та продовжив свою злочинну діяльність, вчинивши шість епізодів крадіжки за цим кримінальним провадженням.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника щодо пом`якшення покарання і звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням (т.5 арк.224), а посилання захисника про часткове відшкодування обвинуваченим завданих збитків не є достатньою підставою для застосування до обвинувачення положень ст.75 КК України.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції призначено ОСОБА_7 покарання, що відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є справедливим як за розміром, так і видом, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, і попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Разом із тим, дискреційні повноваження суду щодо призначення покарання або прийняття рішення про звільнення від його відбування мають межі, визначені змістом статей 409, 414 КПК України, які передбачають повноваження суду апеляційної інстанцій скасувати або змінити судове рішення у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, зокрема, коли покарання за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість (див., наприклад, постанову Верховного Суду від 12 липня 2018 року у справі № 745/398/16-к).

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покаранням та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Колегія суддів враховує фактичні обставини кримінального провадження, а саме кількість вчинених епізодів крадіжки, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин та вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником не наведено в своїх апеляційних скаргах нових обставин, які не враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та могли свідчити про явну суворість призначеного покарання у виді 4 років позбавлення волі за злочин, передбачений за ч.3 ст. 185 КК України.

Апелянтами також не зазначено обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та дають підстави для застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання, а також свідчать явну несправедливість призначеного покарання. Цих обставин також не надано стороною захисту і під час апеляційного розгляду.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним нових злочинів, а апеляційні вимоги сторони захисту щодо призначення обвинуваченому більш м`якого покарання є необґрунтованими.

З огляду на викладене, суд першої інстанції призначив обвинуваченому майже мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.3 ст. 185 КК України, з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним нових злочинів.

Колегією суддів не встановлено правових підстав для зміни оскаржуваного вироку, з урахуванням доводів, зазначених в апеляційних скаргах обвинуваченого обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 .

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого обвинувального вироку, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 12 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді