02.06.2023 Справа 642/2771/23
Провадження 1-кс/642/1625/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001102 від 24.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

30.05.2023 року до Ленінського районного суду м.Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001102 від 24.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що Другим СВ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001102 від 24.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.05.2023 за адресою: м.Харків, на перехресті шосе Сімферопольське та вул. Тернопільська, водій військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем VOLVO FM1366K з військовим номерним знаком НОМЕР_2 , проїхав на заборонений сигнал світлофора та скоїв зіткнення з автомобілем PEUGEOT 308 д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження.

24.05.2023 в ході огляду місця події (огляду місця дорожньо - транспортної пригоди), а саме за адресою: м. Харків, перехрестя Сімферопольського шосе та вул. Тернопільська, було затримано та вилучено: ???автомобіль PEUGEOT 308 д.н. з. НОМЕР_4 , належний ОСОБА_4 , ???автомобіль VOLVO FM1366K з військовим номерним знаком НОМЕР_2 , належний ВЧ НОМЕР_5 , автомобіль ГАЗ 53 Гб-ОТА д.н.з. НОМЕР_6 , належний ОСОБА_5 та перебуває в користуванні ВЧ НОМЕР_1 .

Вилучений 24.05.2023 під час зазначеної слідчої дії автомобіль PEUGEOT 308 д.н.з. НОМЕР_7 був поміщений на майданчик затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 106 (107).

Вилучені 24.05.2023 під час зазначеної слідчої дії автомобіль VOLVO FM1366K 3 військовим номерним знаком НОМЕР_2 та автомобіль ГАЗ 53 Гб-ОТА д.н.з. НОМЕР_6 поміщені на майданчик ТОВ «Укртранссервіс» за адресою: Харківська обл., смт.Васищеве, вул. Промислова, 21.

Постановою слідчого від 25.05.2023 зазначені предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадження, так як зберегли на собі сліди вчиненого злочину та мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що вилучені предмети є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 26.05.2023 клопотання прокурора про арешт майна повернуто для усунення недоліків, які 30.05.2023 усунуто, строки не порушено.

Прокурор вказує, що з метою збереження речових доказів, виникла необхідність накласти арешт на вищезазначене майно, яке було вилучено під час огляду місця події 24.05.2023.

В судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, підтримав клопотання в повному обсязі, просив суд задовольнити.

Треті особи, щодо яких вирішується питання про арешт майна, в судове засідання не з`явилися, повідомлені судом про час та місце розгляду клопотання завчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, не проводилось.

Дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, Другим СВ ТУ ДБР, розташованим у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001102 від 24.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 24.05.2023 за адресою:м.Харків, перехрестя Сімферопольського шосе та вул. Тернопільська, виявлено та вилучено автомобіль PEUGEOT 308 д.н. з. НОМЕР_4 , належний ОСОБА_4 , ???автомобіль VOLVO FM1366K з військовим номерним знаком НОМЕР_2 , належний ВЧ НОМЕР_5 , автомобіль ГАЗ 53 Гб-ОТА д.н.з. НОМЕР_6 , належний ОСОБА_5 та перебуває в користуванні ВЧ НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 25.05.2023 зазначені речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадження, так як зберегли на собі сліди вчиненого злочину та мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відтак, вилучені 25.05.2023 року під час огляду місця події, автомобілі та речі є тимчасово вилученим майном, на яке потрібно накласти арешт.

Як визначено у ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як визначено у ч. 5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету, відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 170 КПК України підставою для постановлення ухвали про арешт майна є наявність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правого характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Що стосується постанови про визнання вилученого майна речовим доказом, то слід зазначити, що наявність такого процесуального рішення, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, не є беззаперечним фактом відповідності майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Вказане узгоджуються із ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема, частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання вимог закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та законних інтересів осіб.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить висновку, що прокурор надав слідчому судді належні докази для безспірного висновку про необхідність накладення арешту та те, що ціль такого заходу забезпечення кримінального провадження узгоджується із завданнями кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.170 - 173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001102 від 24.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно предмети і документи, виявлені та вилучені в ході огляду місця дорожньо-транспортної події 24.05.2023, а саме:

- ???транспортний засіб PEUGEOT 308 д.н.з. НОМЕР_4 , належний ОСОБА_4 ;

- транспортний засіб VOLVO FM1366K з військовим номерним знаком НОМЕР_2 , належний військовій частині НОМЕР_5 ;

- транспортний засіб ГАЗ 53 Гб-ОТА д.н.з. НОМЕР_6 , належний ОСОБА_5 та перебуває в користуванні військової частини НОМЕР_1 .

Визначити місцем зберігання транспортного засобу «PEUGEOT 308», номерний знак « НОМЕР_4 » - спеціальний майданчик Центру забезпечення ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул.Пушкінська, 107.

Визначити місцем зберігання транспортного засобу «VOLVO FM1366K», номерний знак « НОМЕР_2 », - майданчик ТОВ «Укртранссервіс» за адресою:Харківська обл., смт.Васищеве, вул. Промислова, 21.

Визначити місцем зберігання транспортного засобу «ГАЗ 53 Гб-ОТА», номерний знак « НОМЕР_6 », - майданчик ТОВ «Укртранссервіс» за адресою:Харківська обл., смт.Васищеве, вул. Промислова, 21.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Ухвала підлягає виконанню з урахуванням вимог постанови КМУ № 1104 від 19 грудня 2012 року про «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити, прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_6