Справа № 462/8110/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/606/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначеного місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_9

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 08 травня 2023 року, -

встановила:

вироком Залізничного районного суду м. Львова від 08 травня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання: за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі; за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю даного вироку та вироку Личаківського районного суду м. Львова від 16.11.2015 шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у виді довічного позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з часу затримання - з 10 липня 2019 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 залишено до часу набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 грошову компенсацію за заподіяну моральну шкоду у розмірі 500000 гривень (п`ятсот тисяч гривень).

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно вироку, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення умисного кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме: 16.11.2015 Личаківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі та 10.05.2019 згідно із ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.05.2019 на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання (невідбутий термін 2 роки 2 місяці 6 днів), на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та 07.07.2019 у період з 21.30 год. по 00.00 год. 08.07.2019, перебуваючи у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , в ході конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, керуючись раптово виниклим умислом на спричинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (вбивство), під час словесного конфлікту, який виник у зв`язку із наявним борговим зобов`язанням грошових коштів ОСОБА_11 перед ОСОБА_6 , маючи умисел на повторне протиправне заподіяння смерті іншій особі, із застосуванням фізичної сили схопив за голову потерпілу ОСОБА_11 , яка у цей час приймала ванну, занурив її під воду та тримав до моменту поки ОСОБА_11 перестала чинити опір та подавати ознаки життя. На трупі ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження а саме: два синці - на лівому плечі (з мінімальними ознаками клітинної реакції - мікроскопічно), один - на лівому передпліччі, один - на лівому стегні, три - в ділянці верхньої третини лівої гомілки; два синці - у вигляді крапкових внутрішкірних крововиливів на шиї справа в нижній третині, з ознаками тиснення (з ознаками судинної реакції - мікроскопічно); прямий перелом груднини на рівні ребер, з крововиливом підплеврально (з мінімальними ознаками клітинної реакції - мікроскопічно); підшкірні і внутрішкірні крововиливи в чільно-тім`яній і частково в потиличній ділянці, смугоподібно розміщений та ізольований плямистий крововилив - в потиличній ділянці, ближче до шиї: обмежений смугастий підшкірний крововилив - в товщі м`язів біля хребта зліва, від 1-го до 6-го грудних хребців (з ознаками судинної реакції- мікроскопічно). Вказані тілесні ушкодження мають ознаки дії тупого предмету (удар, тиснення), спричинені незадовго в короткий час або в час настання смерті. Таким чином, смерть ОСОБА_11 настала внаслідок втоплення (через закриття просвіту дихальних шляхів водою). У подальшому ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення втік.

Окрім цього, ОСОБА_6 у період з 21.30 год. 07.07.2019 по 00.00 год. 08.07.2019, перебуваючи у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи таємно, шляхом вільного доступу, так як був запрошений ОСОБА_11 , впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, викрав наступні речі: модем «ZXV10H108L», модем «Callisto 821+ R3», фотоапарат марки «Olympus», електронний годинник «VST», колонки марки «Logitech Х-120», комплект насадок для м`ясорубки «Zelmer», м`ясорубка марки «Zehner 886.5», міксер марки «Scaelett SC-040», праска електрична марки «Atlanta АТН-490», мікрохвильова піч торгівельної марки «Gorenja MO 20 MW», порохотяг марки «Samsung SC4325», мобільний телефон марки «Hokia С2-03», мобільний телефон марки «Samsung SGH Є140», адаптер живлення «USB», адаптер живлення марки «Xiaomi NDY-08-EF», гаманець чорного кольору, чайні ложки в кількості 6 штук, сушка для приборів у кількості 2 штуки, ноутбук марки «Acer Aspire 5253», телевізор марки «Kivi 32 HK20G», сумка для ноутбука марки «HP», провідний «USB» маніпулятор, торгівельної марки «Trust», офісне комп`ютерне крісло марки «Санпласт», торшер підлоговий, килим квадратної форми, дошка прасувальна, покривало з маркувальним позначенням «ОТ&ОТ», цукерницю скляну, вазу скляну в кількості 2 штуки, тюль габаритну, подушки габаритні у кількості 3 штуки, сумки дорожні габаритні у кількості 3 штуки, подушки габаритні у кількості 2 штуки, футляр для окулярів «Versace», покривало габаритне, стілець «NowyStylUa», вішалка габаритна, тарілки керамічні у кількості 11 штук, пляшки скляні ємкістю 0,5 літра у кількості 4 штуки, ваза скляна у кількості 2 штуки, стакани (бокали) у кількості 2 штуки, салатниця скляна круглої форми, вази скляні в кількості 2 штуки, стакани скляні в кількості 8 штук, столовий сервіз, тарілки скляні в кількості 6 штук, сумки жіночі габаритні у кількості 2 штуки, виделки столові у кількості 11 штук, фужери скляні в кількості 6 штук, підлоговий вентилятор марки «Grunhelm», салатницю скляну, чайні ложки в кількості 3 штуки, кришталеві стакани у кількості 4 штуки, фужери скляні на ніжці у кількості 4 штуки, чашку білого кольору, чашку «Jacobs» у кількості 2 штуки, стакан з наліпкою «Хлібний дар», ніж столовий, салатницю, фужер в кількості 4 штуки, виделки десертні жовтого кольору, у кількості 6 штук, ложки чайні жовтого кольору у кількості 4 штуки, чашки білого кольору у кількості 8 штук, скляна салатниця, скляний графин, сумка жіноча габаритна, взуття жіноче (за сезонністю літнє та весняно-осіннє, різних торговельних марок), одяг жіночий та чоловічий, комплект кухонного посуду на 12 предметів марки «Bohhman», щітка гребінець овальної форми у кількості 2 штуки, каструля керамічна з скляною кришкою, візитниця чорного кольору, картини з зображенням релігійного змісту у кількості 5 штук, електричний чайник, продовжувач на три розетки, фужери в кількості 4 штуки, парасолю чорно-оранжевого кольору, косметичку бежевого кольору, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_12 заподіяно матеріальну шкоду на суму 35836,86 грн.

На вирок суду адвокат ОСОБА_8 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, просить ухвалити нове рішення, призначивши ОСОБА_6 покарання з врахуванням вимог ст. ст. 66, 70, 71, 115, 185 КК України у виді 13 років позбавлення волі.

В обґрунтування вказує, що вирок є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню внаслідок того, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, судом допущено неповноту судового розгляду, а також невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Звертає увагу, що новий вирок колегією суддів просто переписано з попереднього вироку своїх колег першої інстанції. З нового зазначено, що обвинувачений повідомив суду, що при затриманні до нього не застосовувались незаконні методи слідства та фізична сила. Однак вказане твердження не відповідає дійсності. Підрозділом ДБР дійсно було зареєстроване кримінальне провадження та закрито у зв`язку з відсутністю претензій у обвинуваченого до працівників поліції, оскільки кримінальне провадження повинно було довго тривати, що затягнуло б судовий розгляд справи, а перебування в СІЗО дуже негативно позначається на фізичному та психічному стані обвинуваченого, оскільки умови утримання теж не відповідають встановленим законом нормам та вимогам. Однак, в судовому засіданні обвинувачений не змінював своїх показів, а суд при написанні вироку, видав бажане за дійсне.

Наголошує, що обираючи покарання ОСОБА_13 суд відхилив встановлені стороною обвинувачення пом`якшуючі обставини, вказавши, що визнання провини є уявним.

Вказує, що попри належну поведінку її підзахисного, його сприяння в ході слідств щирий жаль з приводу вчиненого, фактичну відмову від здійснення свого захисту, суд не врахував вказану обставину як пом`якшуючу та призначив найсуворішу міру покарання - довічне позбавлення волі, не врахувавши при цьому позицію державного обвинувача, який зазначив про наявність кількох пом`якшуючих обставин міру покарання в виді 17 років позбавлення волі.

Підкреслює, що обвинувачений від початку визнавав свою причетність до вчиненого, виявляв жаль, щиро шкодував, але покликання судом на необхідність виправлення ситуації в даному випадку є незрозумілим, також він готовий понести заслужене та передбачене законом покарання у виді позбавлення волі, однак розцінювати незгоду із довічним позбавленням волі, необхідністю відшкодувати шкоду, наявність матері, дружини, яким теж заподіюються душевні страждання, як відсутність щирого каяття також є абсурдним.

Апелянт вважає, що судовий розгляд відбувався з обвинувальним ухилом, однобічно та поверхнево.

Стверджує, що обставин, які обтяжують покарання немає. При цьому, наявні дві і більше обставин, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відтак, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризувався позитивно, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні матір похилого віку, дружину, в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, призначене йому судом першої інстанції покарання у вигляді довічного позбавлення волі в даному випадку є явно недоцільним і несправедливим.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора та представника потерпілої, які заперечили подану апеляційну скаргу та просили вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим та стороною захисту не оспорюється, вирок оскаржено виключно з метою зміни такого в частині призначеного покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 щодо невідповідності призначеного ОСОБА_6 покарання тяжкості вчинених злочинів та особі останнього внаслідок суворості, оскільки призначаючи покарання у виді довічного позбавлення волі судом не обґрунтовано неможливість виправлення останнього з призначенням покарання у виді позбавлення волі на певний строк, то вони є безпідставними.

Відповідно до приписів ст. 50 КК України, значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й справедливістю. Відповідність покарання за злочин є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 64 КК України довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених КК України, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», довічне позбавлення волі призначається лише у випадках спеціально передбачених цим Кодексом, і за умови, що суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк. Призначення цього покарання повинно мотивуватись у вироку з обов`язковим наведенням обставин, які, на думку суду, перешкоджають застосуванню позбавлення волі на певний строк.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому підлягають урахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Санкцією ч. 2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, дотримався наведених вимог матеріального права.

Обираючи ОСОБА_6 найсуворіший захід примусу - довічне позбавлення волі, суд дав належну оцінку ступеню тяжкості вчинених ним злочинів, один з яких класифікується як проступок, інший - злочин, який є особливо тяжким, їх наслідки, посягання обвинуваченого на життя ОСОБА_11 , яке згідно Конституції України є найвищою соціальною цінністю, думку сторони потерпілої ОСОБА_10 , які категорично наполягає на застосуванні до обвинуваченого найсуворішого виду покарання, особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності саме за умисне вбивство людини, вчинив нові кримінальні правопорушення, будучи особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, протягом невідбутої частини покарання, негативно характеризувався під час перебування в УВП (№19), позитивно характеризувався за місцем відбуття покарання ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40), на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває, на обліку у наркологічному диспансері перебуває з січня 2012 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Обставини, які пом`якшують покарання - відсутні. Обставини, які обтяжують покарання - відсутні.

При цьому, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї винуватості, та розцінив таке визнання провини уявним, з метою лише виправдання своєї протиправної поведінки та з метою пом`якшення покарання. Враховуючи його посткримінальну поведінку після вбивства, викрадення майна потерпілої, залишення місця події, введення свідка ОСОБА_14 в оману щодо походження викрадених речей, його спокійний психо-емоційний стан та перевезення викраденого майна в нічний час безпосередньо після вчинення вбивства, що підтвердив свідок ОСОБА_14 , не висловлювання жалю з приводу вчиненого, залишення потерпілої у квартирі та замкнення дверей у квартиру на замок, суд підставно вказав, що не вбачає щирого каяття. Також, оскільки факт вчинення кримінальних правопорушень було виявлено свідком ОСОБА_15 , а інші докази на підтвердження вини обвинуваченого встановлено під час проведення обшуків, тому суд у діях обвинуваченого вірно не вбачав і активного сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, що узгоджується із позицією, висловленою ВС у постанові від 27.04.2021 у справі № 520/16394/16-к (провадження №51-26км18). Крім цього, обвинувачений ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду жодним чином не відшкодував та не намагався відшкодувати заподіяну ним шкоду потерпілим, добровільно не повернув викрадених речей.

Колегія суддів приходить до висновку, що ізоляція ОСОБА_6 - шляхом довічного позбавлення волі, відповідає вимогам справедливості щодо застосування покарання та відображає співмірність злочину та кари, і тільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Усі наведені обставини вказують на крайню ступінь деградації обвинуваченого, нехтування ним цінностями людського життя, відсутність будь-якої поваги до людей та їх високу суспільну небезпеку.

Доводи наведені апелянтом у тій частині, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання явно несправедливе через суворість, свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли та колегія суддів вважає такі безпідставними і необґрунтованими.

При цьому, норми КК наділяють суд правом вибору у встановлених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає взяття до уваги й оцінку відповідно до визначених законом критеріїв усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою, відтак колегія суддів вважає, що покарання, призначене обвинуваченому обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, призначене із забезпеченням принципу індивідуалізації покарання за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів та підстав його вважати таким, що не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого немає.

Відповідно до ст. 384 КПК України прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду. Обвинувачений у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, під час підготовчого судового засідання має право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_6 письмово роз`яснено право на суд присяжних, зазначено, що обвинувачений не бажає, щоб у суді першої інстанції кримінальне провадження здійснювалось судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних, що підтверджується протоколом від 26.12.2019 р., який ОСОБА_6 засвідчив своїм підписом, крім цього обвинуваченому в підготовчому судовому засіданні в суді першої інстанції 04.05.2022 р. роз`яснено його права та обов`язки.

Ті обставини, на які в апеляційній скарзі покликаються апелянт, як на підстави зміни вироку, повністю враховані судом першої інстанції при винесенні вироку, а тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 слід залишити без задоволення.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинувачених, подані апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Залізничного районного суду м. Львова від 08 травня 2023 року щодо ОСОБА_6 за п.13 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст. 185 КК України залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4