ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 596/964/18

Провадження № 11-кп/4820/88/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 20 квітня 2022 року,-

в с т а н о в и л а:

Вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 20 квітня 2022 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гусятин Чемеровецького району Хмельницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 - ч. 1 ст. 185, ст. 348 КК України, призначено покарання:

- за ч.3 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 ( два) роки ;

- за ст. 348 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Ухвалено, що строк покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_6 , тобто з 04 квітня 2018 року, включивши у такий термін утримання під вартою до 25 травня 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь виробничого структурного підрозділу «Чортківська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» 542 (п`ятсот сорок дві) грн 05 коп завданої шкоди.

Речові докази:

- десять підкладок «ДО-65» та шість костилів, які зберігаються у виробничому структурному підрозділі «Чортківська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» - ухвалено повернути власнику;

-складний ніж ухвалено знищити;

-гумовий автомобільний килим, автомобільний виріб з полімерного матеріалу ухвалено повернути власнику.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь держави 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень судових витрат за проведення експертизи №1.2-215/18 від 05.06.2018.

За вироком суду ОСОБА_6 04 квітня 2018 року близько 18 год., діючи з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на викрадення металевих елементів колії, що належать ПАТ «Укрзалізниця», прибув на залізно-дорожнє полотно перегону Гусятин-Копичинці, а саме на сьомий пікет третього кілометру, що в межах смт. Гусятин Гусятинського району Тернопільської області, де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, використовуючи заздалегідь заготовлені знаряддя для демонтажу та перевезення елементів колії, розпочав проводити демонтаж костилів та підкладок.

Водночас, демонтувавши п`ять підкладок «ДО 65», 5 підкладок «ДО 50» та 6 шість костилів, ОСОБА_6 не зміг довести свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, до кінця, оскільки був виявлений на місці вчинення злочину працівниками ВСП «Чортківська дистанція колії» РФ «Львівська залізниці» ПАТ «Укрзалізниця», які рухались на незнімній рухомій дрезині в напрямку стації Гусятин.

Загалом, протягом здійснення злочинної діяльності, спрямованої на викрадення елементів залізничних з`єднань перегону Гусятин-Копичинці ОСОБА_6 демонтував 5 підкладок «ДО 65», 5 підкладок «ДО 50», 6 костилів, чим спричинив шкоду ПАТ «Укрзалізниця» на загальну суму 542,05 гривень.

Крім того, 04 квітня 2018 року близько 18 години ОСОБА_6 скоював кримінальне правопорушення - крадіжку елементів залізничних з`єднань перегону Гусятин-Копичинці під час чого був викритий працівниками відокремленого-підрозділу «Чортківської дистанції колій регіональної філії Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», які повідомили про даний факт у поліцію.

Надалі, з приїздом працівників слідчо-оперативної групи поліції, ОСОБА_6 , з метою перевірки обставин скоєного ним кримінального правопорушення, запрошено до Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області.

04.04.2018 року, близько 21:00 години, ОСОБА_6 , під час перебування на задньому сидінні службового автомобіля марки ВАЗ 21014, р.н. НОМЕР_1 відділення поліції, який прямував по вул. Б. Лепкого в смт. Гусятин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків, непомітно дістав з кишені одягу розкладний ніж, який мав з собою та утримуючи його в руці приклав лезо до шиї заступника начальника відділення - начальника слідчого відділення Гусятинського відділення поліції майора поліції ОСОБА_8 , який перебував в складі слідчо-оперативної групи вказаного підрозділу.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , прагнучи перешкодити працівнику правоохоронних органів виконувати службові обов`язки, вголос висловив намір про його вбивство шляхом нанесення йому тілесних ушкоджень із застосуванням ножа і силою намагався спрямувати його лезо у тіло ОСОБА_8 , однак, не зміг цього зробити через опір останнього. Також, він висловив вимогу іншим працівникам слідчо - оперативної групи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які перебували в автомобілі, вийти з нього та надати йому можливість безперешкодно залишити місце їхнього перебування.

Усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю і здоров`ю, ОСОБА_8 , помітивши, що ОСОБА_6 на деякий момент відволікся і втратив пильність, застосував відносно нього заходи фізичного впливу та вилучив з його руки ніж, не давши таким чином останньому довести свій злочинний умисел, спрямований на посягання на життя працівника правоохоронного органу до кінця.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати вирок Борщівського районного суду від 20 квітня 2022 року відносно ОСОБА_6 та закрити кримінальне провадження у зв`язку з недоведеністю наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_6 складлу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.1 ст.185, ст.348 КК України.

Вказує, про порушення судом положень кримінального процесуального закону.

В порушення п.6 ч.2 ст.242 КПК України органом досудового розслідування не було проведено незалежної експертної оцінки вартості вилучених у ОСОБА_6 костилів та підкладок, а лише було приєднано до провадження інформацію представника потерпілого Чортківської дистанції колії про вартість викраденого, оформлену факсимільним зв`язком, яка належним чином не була завірена.

Суд безпідставно взяв до уваги довідку Чортківської дистанції колії від 24.03.2021 про те, що вартість вилучених у ОСОБА_6 костилів та підкладок становить 542,05 грн, у довідці зазначена вартість нових костилів та підкладок станом на день крадіжки.

Вказана довідка від 24.03.2021 не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки видана зацікавленою юридичною особою, при її складанні не враховано фізичний знос викрадених металевих елементів залізничних з`єднань.

Суд не врахував показань представників потерпілого АТ «Українська залізниця» щодо вартості та фізичного зносу викрадених металевих елементвів.

Викладене у вироку формулювання обставин вчинення злочину, передбаченого ст.348 КК України не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Висновок суду про те, що дії ОСОБА_6 тривали короткий, практично миттєвий проміжок часу і були направлені виключно на вбивство ОСОБА_8 з метою перешкодити йому виконувати свої службові обов`язки, спростовується показами потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинуваченого та висновками судово-медичних експертиз, яким суд не дав належної оцінки.

З показів потерпілого та свідків видно, що дії обвинуваченого не носили блискавичного характеру спрямованого на позбавлення життя потерпілого, а полягали саме у викрикуванні погроз упродовж тривалого часу про застосування ножа.

Висновок суду про те, що ОСОБА_6 прикладав лезо ножа до шиї ОСОБА_8 і силою спрямував ножа в тіло останнього зроблений винятково на підставі суб`єктивних показань потерпілого та свідків підлеглих по службі потерпілому. Такий висновок спростовується висновком експерта №81 від 18.04.2018.

Суд не дав належної оцінки показам обвинуваченого, який у судовому засіданні показав, що погрози висловлював усім присутнім в автомобілі працівникам поліції для того щоб його відпустили, наміру позбавити життя саме одного із працівників поліції, зокрема ОСОБА_8 не мав.

Вирок суду не містить посилань на об`єктивні докази того, що ОСОБА_6 із визначеним мотивом не тільки прикладав лезо ножа до шиї ОСОБА_8 , а й прикладав зусилля щоб запхати ножа у тіло останнього, що могло призвести до позбавлення його життя.

А отже, в діях обвинуваченого вбачаються лише ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України погроза вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органуу зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Суд визнав належними та допустимими докази здобуті службовими особами, які не мали законного права брати участь у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 .

З часу сприйняття дій ОСОБА_6 як замах на позбавлення життя ОСОБА_8 набув статусу потерпілого, а його заступник ОСОБА_11 статусу свідка у кримінальному провадженні, а тому ні вони, ні підлеглі їм особи не вправі були вчиняти жодних слідчих та процесуальних дій стосовно ОСОБА_6 за винятком написання рапортів та дачі свідчень особі, уповноваженій на ведення розслідування.

При цьому, доставивши ОСОБА_6 до відділення поліції ОСОБА_8 здійснив реєстрацію повідомлень щодо ОСОБА_6 в журнал єдиного обліку, вніс відомості до ЄРДР на підставі чого 4.04.2018 стосовно ОСОБА_6 розпочато розслідування кримінальних проваджень №0000082 за ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України та №0000083 за ст.348 КК України.

Потерпілий ОСОБА_8 як керівник слідчого відділення 04.04.2018 року письмово доручив ОСОБА_11 здійснювати розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст.15, ст. 185 ч.1 КК України, а іншому підлеглому - старшому слідчому відділення поліції ОСОБА_13 письмово доручив здійснювати стосовно ОСОБА_6 розслідування кримінального провадження за ст. 348 КК України і той провів затримання ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України.

При цьому свідок ОСОБА_11 , не маючи жодних повноважень на проведення розслідування кримінального провадження №0000083 за ст.348 КК України щодо ОСОБА_6 , провів огляд місця події, склав прокол огляду автомобіля, постанову про визнання ножа речовим доказом, які у подальшому лягли в основу обвинувачення ОСОБА_6 і які суд визнав належними та допустимими доказами.

За наявності обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у їх неупередженості, підлеглі потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_11 та ОСОБА_13 самовідводів не заявили а здійснили ряд слідчих дій направлених на доведення вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

На упередженість слідчих вказує те, що у ОСОБА_6 при затриманні вилучено лише 6 костилів та 10 підкладо, вартість яких може становити лише склад адміністративного правопорушення. ОСОБА_11 без об`єктивних та речових доказів у повідомленні про підозру зазначив, що Глушко упродовж трьох днів викрав 67 підкладок та 201 костиль на загальну суму 2729,06 грн. Крім збільшення кількості викраденого ОСОБА_11 не призначив незалежної експертної оцінки та не встановив реальної вартості вилучених в обвинуваченого костилів та підкладок.

На виконанні ухвали слідчого судді про проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , яка слідчим ОСОБА_13 була отримана 05.04.2018, слідчим ОСОБА_6 було доставлено до експерта лише 16.04.2018, внаслідок чого частина тілесних ушкоджень зникла природнім шляхом.

Слідчим на вимогу експерта 21.04.2018 була представлена лише копія протоколу освідчення ОСОБА_6 на предмет вживання алкоголю від 04.04.2018, матеріали медичного огляду експерту надані не були.

Натомість при призначенні та проведенні судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_8 органом досудового розслідування у позапроцесуальний спосіб долучено до матеріалів кримінального провадження та направлено експерту медичну карту амбулаторно хворого на підставі якої проведено судово-медичну експертизу.

Зазначена медична документація речовим доказом не визнана, стороні захисту на виконання вимог ст.290 КПК України не надавалася, а тому висновок СМЕ №81 від 18.04.2018 щодо наявних у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень є недопустимим доказом, оскільки ґрунтується на медичних документах, отриманих з порушенням порядку, встановленого ст.ст. 159, 160, 163, 165 КПК України.

Клопотання сторони захисту про перекваліфікації дій обвинуваченого приєднувалися до матеріалів провадження, проте на них не було відповіді про причини відмови у задоволення клопотань.

Здобуті під час досудового розслідування докази є неналежними та недопустимими.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку доводів поданої захисником апеляційної скарги та які не заперечили щодо звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст..49 КК України, пояснення потерпілого ОСОБА_8 , який у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити, представників потерпілого АТ «Українська залізниця», які просили вирок суду залишити без змін, думку прокурора про законність вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинених кримінальних правопорушеннях при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні крадіжки майна, належного ПАТ «Укрзалізниця» в кількості п`ять підкладок «ДО 65», 5 підкладок «ДО 50» та 6 шість костилів визнав повністю. Щодо вчинення замаху на вбивство потерпілого ОСОБА_8 як працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, вину не визнав. При цьому, суду показав, що 04 квітня 2018 року в післяобідню пору знаходився у лісі поблизу смт. Гусятин йшов на смітник, мав на меті знайти щось корисне для господарства, тому при собі мав викрутку, пласкогубці, рюкзак. По дорозі переходив через колію. Вирішив, що така не використовується, не є робочою, так як по ній росли дерева, шпали були трухляві. Зняв з колії 10 пластин та 6 костилів, думав здати їх на металолом. Після чого, помітив рух по колії, а тому з місця події намагався втекти. Але його наздогнали та затримали працівники залізниці. Після чого доставили його на станцію ОСОБА_14 , куди прибув наряд поліції. Працівники поліції не були у форменному одязі, але автомобіль, на якому вони приїхали мав номери на синьому фоні. Тому не мав сумніву у тому, що спілкується саме з поліцейськими. Разом з ними виїхав на місце події - де викрав елементи колії, після того до відділення поліції. Вирішив втекти, щоб уникнути кримінальної відповідальності. Вперше намагався так вчинити, ще коли був з працівниками поліції на місці, де здійснив демонтаж колії. Намагався втекти, але його наздогнав ОСОБА_15 . Згодом, коли вже їхали у відділення поліції, скористався тим, що на нього не звертали уваги - автомобіль працівники поліції зупинили так як спілкувалися з якимось чоловіком. Тоді витягнув з кишені ножа, та тримаючи такого в руці почав вимагати, щоб працівники поліції дали йому змогу втекти. Свої вимоги виражав тільки словесно, говорив «відпустіть, бо щось зроблю». При цьому, звертався до всіх трьох, Ножа до шиї потерпілого не прикладав, і завдати таким удару чи якось інше застосувати можливості не мав, бо ОСОБА_16 тримав його руку з ножем. Наказав ОСОБА_17 та ОСОБА_11 вийти з машини, що вони і зробили. Приблизно 5 хвилин знаходився в салоні автомобіля тільки з потерпілим. Потім ОСОБА_18 вдарив його, а ОСОБА_16 вибив ножа. Наміру вбивати потерпілого не мав.

Цивільний позов, пред`явлений акціонерним товариством «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на суму 6183 грн. не визнав.

Потерпілий ОСОБА_8 у судових засіданнях суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції показав, що станом на 04 квітня 2018 року обіймав посаду заступника начальника відділення начальника слідчого відділення Гусятинського відділення поліції. 4 квітня 2018 року заступив на добове чергування відповідальним по відділенню поліції. О 17 год. 45 хв. у відділення поліції надійшло повідомлення про вчинення крадіжки на колії з`єднання Гусятин-Чабарівка. Разом з членами слідчо-оперативної групи - слідчим ОСОБА_11 та оперуповноваженим ОСОБА_12 виїхали на службовому автомобілі на місце події. При цьому, виконував розпорядження керівника слідчого управління, оскільки злочин вважали таким, що може викликати негативний суспільний резонанс, так як за місяць до цього мав місце аналогічний випадок у результаті якого поїзд зійшов з рельс. Автомобіль був зі спеціальними знаками, вони ж без форменного одягу в світло відбиваючих жилетах. Прибули на станцію ОСОБА_14 , де працівники колії повідомили про те, що в кінці робочої зміни, рухаючись по колії побачили на такій двох осіб. Щоб уникнути зіткнення почали подавати звукові сигнали. Після чого, один з тих осіб втік, а інший продовжував щось робити. Тільки на повторний сигнал, особа підвелась і тримаючи щось в руках, почала тікати. Працівники залізниці його переслідували та наздогнали, при ньому виявили, що у його рюкзаку були різні інструменти та елементи демонтажу колії прокладки та костилі. Причетність до кардіжки таких ОСОБА_6 заперечував, тому доставили його на станцію ОСОБА_14 та викликали поліцію. Після цього, проводили слідчі дії по огляду місця події. Перед цим, запропонували ОСОБА_6 , щоб поїхав на огляд місця події. Він погодився. На їхню пропозицію він повитягав все з кишень і поскладав в рюкзак, але ножа там не було на час огляду. Після огляду місця події ОСОБА_6 запропонували сісти на заднє сидіння службового автомобіля, на що він погодився. При цьому, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сіли на передні сидіння, а він поряд з ОСОБА_6 . Підстав для огляду ОСОБА_6 не було. Під час руху автомобіля майже постійно говорив по телефону, в якийсь момент відчув поколювання в область шиї. При цьому, ОСОБА_6 зробив різкий рух, вперши лезо ножа йому в шию, а лівою рукою зробив захват шиї та почав душити. Через кілька секунд ОСОБА_19 наказав зупинити автомобіль, що ОСОБА_12 і зробив. Він та ОСОБА_11 пропонували ОСОБА_19 забрати ніж та попередили про застосування зброї у випадку його непокори. На що ОСОБА_19 наказав їм вийти з автомобіля та покласти зброю на капот. ОСОБА_18 та ОСОБА_20 вийшли з автомобіля, фактично імітували роззброєння, з тим, щоб затягнути час. В цей же момент звернувся до ОСОБА_19 та запропонував забрати ніж, вийти, пообіцявши, що нічого йому не буде. На що він тільки неодноразово говорив, звертаючись до інших поліцейських, «я його заріжу». З самого початку зловив своєю лівою рукою його праву, при цьому, намагався двома своїми руками відтягнути руку з ножем. Тоді, випустивши телефон з своєї руки, схопив ОСОБА_6 за руки. Загнувши йому палець, змусив його випустити ніж, і покликав при цьому на допомогу. Один з працівників поліції, не пригадує хто саме, відкрив задню дверку та здійснив захват ОСОБА_19 , після чого одягнули йому кайданки. У ОСОБА_6 побачили сліди крові тому відразу ж виїхали у медустанову, де його оглянули. Погрози ОСОБА_19 сприймав реально останній мав змогу залишити транспортний засіб, але цього не зробив, навпаки постійно говорив про те, що має намір скоїти вбивство, поводив себе агресивно. Вважає, що в нього був намір позбавити його життя. До нього ОСОБА_19 вимог не висловлював, тільки до працівників поліції які були з ним в автомобілі він вимагав вийти з автомобіля, відійти на відстань та скласти зброю. І вони все виконали. Те, що до його шиї ОСОБА_21 приставив ножа зрозумів вже тоді, коли побачив ніж на підлозі. Від дій ОСОБА_21 на його шиї залишився синець. Погрози ОСОБА_19 розцінював як реальні.

В подальшому слідчі Гусятинського відділення поліції відносно ОСОБА_19 проводили досудове розслідування у трьох кримінальних провадженнях. Слідчому ОСОБА_11 розслідування провадження за ст. 348 КК України не доручав, по даному кримінальному провадженні досудове розслідування проводила група слідчих слідчого управління, до складу якої входив слідчий ОСОБА_22 . ОСОБА_11 розслідував справи щодо вчинення ОСОБА_6 крадіжок. Такий стан речей не розцінює як конфлікт інтересів, оскільки будь-якої вигоди для себе не переслідував, і у зв`язку з цим не давав будь-яких вказівок слідчим.

Представник потерпілго акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_23 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що станом на 04 квітня 2018 року обіймав посаду шляхового майстра ВСП «Чортківська дистанція колії» РФ «Львівська залізниці» ПАТ «Укрзалізниця». Того ж дня, близько 17 год., коли перебував в с. Іванівка Теребовлянського району, до нього зателефонував бригадир колії ОСОБА_24 та повідомив, що на третьому кілометрі машиністи дрезини МПТ зловили крадія. Після чого прибув на місце події, де були обвинувачений, який знаходився в автомобілі, працівники поліції. Приймав участь в огляді місця злочину. За результатами огляду було також складено акт про кількість викрадених підкладок та костилів. Було виявлено сліди, де знаходилось 67 підкладок та 201 костиль. Сліди вказували на те, що крадіжка елементів колії здійснювалась протягом кількох днів на 3км з 7 по 10 пікет, приблизно на території 400 м завдовжки. Колія, звідки було вчинено крадіжку, є діючою, використовується залізницею, тому на ній відсутня така рослинність як дерева. Огляд колії працівниками залізниці проводиться систематично. До 01 квітня 2018 року та після 4 квітня 2018 року факту демонтажу такої не було зафіксовано, що також вказує на те, що крадіжка елементів колії на 3 км була здійснена у період 1-4 квітня 2018 року. Вважає, що саме всі вказані елементи до колії викрав ОСОБА_6 , оскільки, даний злочин скоєний саме в один спосіб, в один час, в одному місці. Демонтування проводилось саме тим обладнанням, яке було виявлено у ОСОБА_6 і зі шпал, які мали пошкодження. Злочинні дії останнього могли привести до людських жертв, оскільки даною колією курсує потяг, який кожного дня перевозить вантажі та людей. Той факт, що на місці вчинення злочину було затримано ОСОБА_19 , враховуючи також вагу усього викраденого, яка є значною та виключає її переміщення за один раз однією особою, на його думку прямо вказує на особу обвинуваченого, як на особу, що вчиняла такі крадіжки протягом кількох днів. У ОСОБА_6 на місці події вилучили 10 підкладок та 6 костилів, а також інструменти, за допомогою яких він вилучав костилі та підкладки. На місці події виявлено предмет, ззовні схожий на сокиру, із ручкою пристосованою для виважування цвяхів.

Представник потерпілого акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_9 у судових засіданнчх суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції заявлений цивільний позов про відшкодування на користь виробничого структурного підрозділу «Чортківська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» завданих внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 збитків на загальну суму 6183, 56 грн. просила задоволити повністю. При цьому, зазначила, що сума збитків встановлена на підставі проведених розрахунків, які включають вартість викраденого майна підкладки ДО-65 у кількості 11 штук, підкладки ДО-5- у кількості 56 штук та костилів у кількості 201 штуки на загальну суму 3181,20 грн., вартість робіт з відновлення головної колії без ПДВ 1971,77 грн., 20 % ПДВ від загальної суми збитків - 1030,59 грн. Крім того, врахувати дані довідок щодо вартості викрадених матеріалів від 24.03.2021 року, згідно яких вартість вилучених у ОСОБА_6 на місці події матеріалів складає 451,71 грн. без ПДВ, та 542,05 з ПДВ; вартість решти завданих збитків 4701,26 без ПДВ, та 5641,51 грн. з ПДВ.

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що станом на 04 квітня 2018 року обіймав посаду монтера дистанції колії» РФ «Львівськазалізниці» ПАТ «Укрзалізниця». Того ж дня, у період з 9 год. до 15 год. був у складі ремонтної бригади «ПД З ПДБ 1» та проводив ремонтні роботи на колії станції «Вигнанка» Чортківського району. Біля 15 год. ремонтні роботи були завершені, і разом ОСОБА_26 і ОСОБА_27 на дрезині рухались із станції «Вигнанка» на станцію «Гусятин». Під час руху на четвертому перегоні залізної дороги, почув звуковий сигнал дрезини, тоді ж помітив, що на відстані 300-400 метрів між рейсами знаходилась одна особа. То був чоловік, який зігнувся і щось робив, на сигнал не реагував. Після другого сигналу, невідомий почав бігти до лісопосадки. При наближенні дрезини помітив ще одного чоловіка, який біг через лісопосадку. Один з тих, що тікав заплутався у сухому гіллі і його наздогнав ОСОБА_26 . Далі ОСОБА_26 привів до дрезини вказаного чоловіка, ним виявився обвинувачений ОСОБА_6 . Крім цього, за зовнішнім виглядом він був в стані алкогольного сп`яніння. В місці де був виявлений останній, біля колії, ними виявлено 10 підкладок і шість костилів. При огляді ділянки колії помітили свіжі сліди. Пошкодження на шпалах вказували на те, що демонтаж підкладок вчинено недавно. Далі вони повантажили на дрезину виявлені підкладки і костилі та усі разом поїхали на станцію. Про вказаний факт повідомили керівництву станції та працівникам поліції. Відсутність костилів і прокладок на залізничному полотні могла призвести того, що поїзд зійшов би з рейок.

Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що станом на 04 квітня 2018 року обіймав посаду машиніста на зйомній дрезині. Того дня з станції Вигнанка забирали людей з ОСОБА_14 після роботи. Під час руху по колії, помітив, що на такій є люди, тому з метою уникнення зіткнення подали попереджуючий сигнал. Вони у відповідь заметушились і побігли в посадку. При цьому, декілька раз забігаючи і вибігаючи з посадки. Під`їхавши ближче він побачив по серед колії демонтовані прокладки і побіг в посадку за людьми. Зловивши, як потім з`ясувалось ОСОБА_6 в кущах, який був в нетверезому стані, одягнутий в камуфляжну гімнастерку і з собою мав рюкзак, в якому були сокира, цвяхотяг. В середині колії були демонтовані підкладки та костилі. Також у місці, де обвинувачений та інший чоловік були на колії, знайли бутилку з спиртним та стаканчики.

Свідок ОСОБА_27 суду першої інстанції дав аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що станом на 04 квітня 2018 року обіймав посаду бригадира дистанції колії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». Того ж дня близько 17 год. йому зателефонував монтер колії ОСОБА_28 та повідомив, що працівники колії затримали злодія, якого везуть на станцію ОСОБА_14 . В подальшому приймав участь у слідчих діях при огляді місця події, де було виявлено відсутність 65 підкладок та 201 костиля. Сліди у місці демонтажу колії вказували на те, що крадіжка була вчинена протягом кількох останніх днів. На що вказувало і те, що огляд колії проводиться один раз на 7 днів, і у період до 1 квітня 2018р. слідів пошкодження колії виявлено не було. Підкладки та костилі практично не зношуються. Їх відсутність могла призвести до того, що поїзд зійшов би з рейок, так як колія використовується залізницею для перевезення вантажу та людей. Одна підкладка важить 6-7 кг.Сліди були свіжі. На місці, де були зняті підкладки знайшли цвяхотяг. Знаряддя, які виявили у обвинуваченого, також були придатні для демонтажу підкладок та костилів.

Свідок ОСОБА_28 суду першої інстанції дав аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що 04 квітня 2018 року обіймав посаду старшого оперуповноваженого Гусятинського відділення поліції. Того ж дня у складі слідчо-оперативної групи разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 службовим автомобілем, яким керував, виїхали на станцію ОСОБА_14 . Одягнені були в розпізнавальні жилети з написом «поліція». Приїхавши на місце, намагались встановити особу, яка була в нетверезому стані, з викраденими прокладками та костилями з залізнодорожного полотна та мала із собою рюкзак, в якому знаходились викрутка, пласкогубці, сокира. Виїхали на місце події, де проводились слідчі дії. Потім для встановлення особи обвинуваченого виїхали у відділення поліції. Коли знаходились у смт. Гусятин на задньому сидінні почався шум, крик ОСОБА_8 , який просив зупинити автомобіль на вимогу ОСОБА_6 . ОСОБА_6 вимагав, голосно викрикуючи, щоб зупинили автомобіль та самі виходили з машини, а ні, то він заріже ОСОБА_8 . Такі його погрози сприйняли як реальні. ОСОБА_8 просив, щоб виходили з автомобіля, тому що ОСОБА_6 сильніше стискав його горло і заріже його. Зупинили автомобіль і повернувшись назад побачили, що біля горла ОСОБА_8 було прикладено лезо ножа. Не могли застосувати зброю, так як боялись за життя ОСОБА_8 . На вимогу ОСОБА_6 вийшли з автомобіля, поклали на капот зброю, почали відходити, так як ОСОБА_19 постійно вимагав, щоб ішли в центр міста. З автомобіля до них доносився шум, а через деякий час почули крик ОСОБА_8 про допомогу. Підбігли до автомобіля, ОСОБА_18 відкрив задні двері, зробив захват удушуючий ОСОБА_6 , витягли його з автомобіля та одягнули кайданки. Все це тривало біля 5 хвилин.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що станом на 04 квітня 2018 року обіймав посаду заступника начальника слідчого відділення Гусятинського відділу поліції. Того дня у складі слідчо-оперативної групи, після 17 год. 15 хв., разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , на службовому автомобілі з відблискуючи маячками, одягнені в освітлюючі жилети з написом «поліція», прибули на станцію ОСОБА_14 , де були працівники колії і з ними невідома особа, яка відмовлялась себе назвати і мала з собою рюкзак в якому були пласкогубці, викрутка. Разом з працівниками виїхали на місце, де ними на колії був виявлений та затриманий невідомий чоловік. Як слідчий, провів огляд місця події, в ході якого було зафіксовано крадіжку 67 підкладок та 201 костиля. Також було виявлено предмет, за допомогою якого витягували цвхи. Працівники колії розповіли, що на місці події ними було помічено 2-х чоловіків, проте, затримати змогли тільки одного. Після цього, оскільки обвинувачений свої дані не називав, з метою встановлення його особи, поїхали у відділення поліції. ОСОБА_19 та ОСОБА_16 сіли ззаду, а він та ОСОБА_20 на передні сидіння. Проїхавши певну відстань почув на задньому сидінні шум. Повернувшись, побачив біля горла ОСОБА_8 прикладений ніж, лезо якого впиралося в шию і почув крики, що заріже його, якщо він не зупинить автомобіль і не вийдуть з нього на певну відстань, а зброю поставити на капот. Вони виконали вимоги, загрозу життю для ОСОБА_8 сприймав, як реальну. ОСОБА_19 неодноразово говорив, що вб`є ОСОБА_29 .

Відійшовши від автомобіля, через деякий час почули крик ОСОБА_29 про допомогу. Підбігли і унеможливили будь-які рухи з боку ОСОБА_6 . Після цього, провів огляд місця події, де з салону автомобіля було вилучено ніж, застосуванням якого погрожував ОСОБА_6 . В подальшому здійснював досудове розслідування у двох справах, де ОСОБА_19 підозрювався у вчиненні крадіжок. За фактом крадіжки елементів колії ОСОБА_6 давав зізнавальні покази, що було в присутності адвоката.

Об`єктивно вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 04.04.2018, з якого видно, що на перегоні Гусятин-Копичинці, третій кілометр, пікет 7, 8 та 9, при обстежені залізнодорожного полотна зафіксовано відсутність одинадцяти підкладок «ДО 65», п`ятдесяти шести підкладок «ДО 50», двісті одного костиля, крім того, виявлено 5 підкладок "ДО 50" та 5 -"ДО 65", 6 костилів, металевий предмет, який з одного боку схожий на сокиру, а з іншого має розгалуження пристосоване для витягування предметів у вигляді цвяхів, які за заявою присутніх працівників «Чортківської дистанції колії» знаходились у місці, де ними було виявлено двох невідомих чоловіків.;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.05.2018, з доданою до такого таблицею ілюстрацій, згідно якого ОСОБА_6 детально розповів та показав на місці обставини скоєння ним крадіжки деталей підкладок та костилів з залізно-дорожнього полотна поблизу станції Гусятин, що мало місце 2, 3 та 4 квітня 2018р., коли на місці події був виявлений працівниками колії. Підкладки та костилі вилучав за допомогою сокири, рукоятка якої мала специфічне розгалуження. При цьому, показав, що 04.04.2018р. демонтував 10 підкладок та 6 костилів. Зустрівши ОСОБА_30 завірив його у тому, що діє з відома та дозволу працівників колії, та просив допомогти відвезти викрадене до нього додому. При появі працівників колії ОСОБА_31 втік, а він був затриманий останніми.

- протоколом огляду місця події від 04.04.2018, з доданою до такого таблицею ілюстрацій, протоколом огляду предмета від 06.04.2018 р., з яких вбачається, що при огляді автомобіля ВАЗ 21214 держаний номерний знак НОМЕР_2 , біля задньої правої дверки, на підлозі, виявлено розкладний ніж, який відповідно до висновку експерта № 1.2-215/18 від 05.06.2018 є складаним ножем господарсько-побутового призначення і до холодної зброї не відноситься, та на поверхні якого, відповідно до висновку експерта № 120 від 18.05.2018р., знайдено мікрозалищки крові, видову належність якої встановити не вдалося через її мізерну кількість; крім того, на лівому задньому резиновому коврику сліди бурого кольору, які відповідно до висновку експерта № 114 від 25.05.2018р. до слідів крові не відносяться, та на пластиковій планці на порозі правої задньої дверки сліди бурого кольору, які відпові дно до висновку експерта № 115 від 31.05.2018р. належать крові особи чоловічої генетичної статі з антигенами В і Н системи АВ0, та не виключено походження таких від ОСОБА_8 , при цьому домішки крові ОСОБА_6 допускаються.

- висновком експерта № 218 від 13.04 2018р., згідно якого кров обвинуваченого ОСОБА_6 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

- висновком експерта № 223 від 16.04 2018р. за яким кров потерпілого ОСОБА_8 належить до групи В(ІІІ) з ізогемаглютинінами анти-А за ізосерологічною системою АВ0.

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 11.06.2018, з яких слідує, що потерпілий ОСОБА_32 детально розповів та показав на місці обставини, за яких ОСОБА_19 , знаходячись в службовому автомобілі погрожував йому вбивством та спричинив тілесні ушкодження, незважаючи на його неодноразову вимогу припинити правопорушення, віддати ніж.

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 05.04.2018, з якого слідує, що при затриманні обвинуваченого ОСОБА_6 в останнього було вилучено - мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_3 , чорного кольору, із кольоровим екраном, сім-карткою «Київстар» та № НОМЕР_4 . Мобільний телефон марки «Samsung» із сенсорним екраном, який частково пошкоджений, не вмикається, ІМЕІ НОМЕР_5 . Інструменти - ключ ріжковий, візуально на 19-22, металеве зубило, ключ ріжковий, на 17-19, пошкоджений з сторони 17, плоска викрутка із пошкодженою ручкою чорного кольору, плоскогубці із ручками червоного кольору, металевий пробій. Дорожня сумка (рюкзак) військового взірця, зеленого колюру, всередині якого знаходились - камуфлювала військова кепка літнього взірця, камуфлювала куртка літнюю взірця, спортивні штани темно-синього кольору із надписом RDX, балонієва куртка спортивна темно-синього колюру, светр темного колюру, кусок шовкового шнурка темного кольору.

- висновком експерта № 81 від 18.04.2018, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_33 05.04.2018р. виявлено дві «колоті» рани ділянки 1-го п`ястно-фалангового суглоба, «колоті» рани ділянки лівого променево-зап`ястного суглоба та проекції головки 2-ї п`ястної кістки та «різана рана нігтьової ділянки 1-го пальця, які утворились від колючої та ріжучої дії гострого предмету та за ступенем тяжкості відносяться до легких з короткочасним розладом здоров`я. Крім того, виявлено синець на шиї зліва, що утворився від дії тупого предмету, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

- висновком експерта № 83 від 21.04.2018 в обвинуваченого ОСОБА_6 05.04.2018р. виявлено рану на правій кисті, що відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, синець на обличчі, крововилив під кон`юктивальну оболонку правого ока, садно в поперековій ділянці та садно на правій гомілці, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які утворились від дії тупих предметів.

- протоколом № 4 медичного освідчення від 04.04.2018р., згідно якого потерпілий ОСОБА_8 станом на 21 год. 45 хв. 04.04.2018р. в стані алкогольного сп`ніння не перебував.

- протоколом № 5 медичного освідчення від 04.04.2018р., згідно якого в обвинуваченого ОСОБА_6 станом на 21 год. 55 хв. 04.04.2018р. виявлено середню степінь алкогольного сп`яніння.

- даними інформації адміністрації Чортківської станції колії від 23.05.2018р., довідкою цього ж органу від 13.06.2018р. та 24.03.2021 р., згідно яких встановлено, що вартість 1-ї с/п підкладки «ДО 65» складає 48,49 грн без ПДВ, відповідно 5-ти - становить 242,42 грн без ПДВ та 290,9 з ПДВ, вартість 1-ї с/п підкладки «ДО 50» - 39,25 грн без ПДВ, відповідно 5-ти складає 195,99 без ПДВ та 235,19 з ПДВ, вартість 1-го с/п костиля складає 2,24 грн без ПДВ, відповідно 6-ти становить 13,3 без ПДВ та 15,96 з ПДВ, загальна сума збитків складає 451,71 грн без ПДВ, та 542,05 з ПДВ.

Суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.ст. 85, 86, 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинених кримінальних правопорушеннях.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 : за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, які виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна; за ст. 348 КК України, які виразились у посяганні на життя працівника правоохоронного органу, шляхом замаху на його вбивство, у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, є вірною.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про те, що суд не дав належної оцінки показам потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинуваченого та висновкам судово-медичних експертиз, які спростовують висновок суду про те, що дії ОСОБА_6 тривали короткий, практично миттєвий проміжок часу і були направлені виключно на вбивство ОСОБА_8 з метою перешкодити йому виконувати свої службові обов`язки,

Суд першої інстанції зазначеним даказам дав належну оцінку відповідно до вимог ст.94 КПК України.

Так в судових засіданнях суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_8 показав, що після огляду місця події ОСОБА_6 запропонували сісти на заднє сидіння службового автомобіля, на що він погодився. При цьому, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сіли на передні сидіння, а він поряд з ОСОБА_6 . Під час руху автомобіля майже постійно говорив по телефону, в якийсь момент відчув поколювання в область шиї. При цьому, ОСОБА_6 зробив різкий рух, вперши лезо ножа йому в шию, а лівою рукою зробив захват шиї та почав душити. Через кілька секунд ОСОБА_19 наказав зупинити автомобіль, що ОСОБА_12 і зробив. Він та ОСОБА_11 пропонували ОСОБА_19 забрати ніж та попередили про застосування зброї у випадку його непокори. На що ОСОБА_19 наказав їм вийти з автомобіля та покласти зброю на капот. ОСОБА_18 та ОСОБА_20 вийшли з автомобіля, фактично імітували роззброєння, з тим, щоб затягнути час. В цей же момент звернувся до ОСОБА_19 та запропонував забрати ніж, вийти, пообіцявши, що нічого йому не буде. На що він тільки неодноразово говорив, звертаючись до інших поліцейських, «я його заріжу». З самого початку зловив своєю лівою рукою його праву, при цьому, намагався двома своїми руками відтягнути руку з ножем. Тоді, випустивши телефон з своєї руки, схопив ОСОБА_6 за руки. Загнувши йому палець, змусив його випустити ніж, і покликав при цьому на допомогу. Один з працівників поліції відкрив задню дверку та здійснив захват ОСОБА_19 , після чого одягнули йому кайданки. У ОСОБА_6 побачили сліди крові тому відразу ж виїхали у медустанову, де його оглянули. Погрози ОСОБА_19 сприймав реально останній мав змогу залишити транспортний засіб, але цього не зробив, навпаки постійно говорив про те, що має намір скоїти вбивство, поводив себе агресивно. Вважає, що в нього був намір позбавити його життя. До нього ОСОБА_19 вимог не висловлював, тільки до працівників поліції які були з ним в автомобілі він вимагав вийти з автомобіля, відійти на відстань та скласти зброю. І вони все виконали. Те, що до його шиї ОСОБА_21 приставив ножа зрозумів вже тоді, коли побачив ніж на підлозі. Від дій ОСОБА_21 на його шиї залишився синець. Погрози ОСОБА_19 розцінював як реальні.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що для встановлення особи обвинуваченого виїхали у відділення поліції. Коли знаходились у смт. Гусятин на задньому сидінні автомобіля, де сидів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 почався шум, крик ОСОБА_8 , який просив зупинити автомобіль на вимогу ОСОБА_6 . ОСОБА_6 вимагав, голосно викрикуючи, щоб зупинили автомобіль та самі виходили з машини, а ні, то він заріже ОСОБА_8 . Такі його погрози сприйняли як реальні. ОСОБА_8 просив, щоб виходили з автомобіля, тому що ОСОБА_6 сильніше стискав його горло і заріже його. Зупинили автомобіль і повернувшись назад побачили, що біля горла ОСОБА_8 було прикладено лезо ножа. Не могли застосувати зброю, так як боялись за життя ОСОБА_8 . На вимогу ОСОБА_6 вийшли з автомобіля, поклали на капот зброю, почали відходити, так як ОСОБА_19 постійно вимагав, щоб ішли в центр міста. З автомобіля до них доносився шум, а через деякий час почули крик ОСОБА_8 про допомогу. Підбігли до автомобіля, ОСОБА_18 відкрив задні двері, зробив захват удушуючий ОСОБА_6 , витягли його з автомобіля та одягнули кайданки. Все це тривало біля 5 хвилин.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що на 04 квітня 2018 року з метою встановлення особи обвинуваченого, поїхали у відділення поліції. ОСОБА_19 та ОСОБА_16 сіли в автомобілі ззаду, а він та ОСОБА_20 на передні сидіння. Проїхавши певну відстань почув на задньому сидінні шум. Повернувшись, побачив біля горла ОСОБА_8 прикладений ніж, лезо якого впиралося в шию і почув крики, що заріже його, якщо він не зупинить автомобіль і не вийдуть з нього на певну відстань, а зброю поставити на капот. Вони виконали вимоги, загрозу життю для ОСОБА_8 сприймав, як реальну. ОСОБА_19 неодноразово говорив, що вб`є ОСОБА_29 .

Відійшовши від автомобіля, через деякий час почули крик ОСОБА_29 про допомогу. Підбігли і унеможливили будь-які рухи з боку ОСОБА_6 . Після цього, провів огляд місця події, де з салону автомобіля було вилучено ніж, застосуванням якого погрожував ОСОБА_6 .

Підстав для сумніву у достовірності показів потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , які узгоджуються між собою та з іншими доказами у кримінальному провадженні, колегія суддів не вбачає.

Показами потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 підтверджуються обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України, а також що потерпілий ОСОБА_8 дії обвинуваченого сприймав як реальну загрозу його життю, про що також вказували свідки.

Покази обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що погрози висловлював усім присутнім в автомобілі працівникам поліції для того щоб його відпустили, що наміру позбавити життя саме одного із працівників поліції, зокрема ОСОБА_8 не мав, ножа до шиї потерпілого не прикладав, і завдати таким удару чи якось по іншому застосувати можливості не мав, оскільки ОСОБА_16 тримав його руку з ножем, колегія суддів оцінює критично, як такі що надані з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Суд першої інстанції дав належну оцінку висновку експерта № 81 від 18.04.2018, висновку експерта № 83 від 21.04.2018 у яких відповідно зазначені виявлені у потерпілого ОСОБА_33 , в обвинуваченого ОСОБА_6 тілесні ушкодження, їх ступінь тяжкості, механізм їх заподіяння.

Висновки експерта є належними та допустими доказами, підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та відповідають вимогам ст.ст. 101, 102 КПК України. Експертизи проведені особами, які відповідно до ст.69 КПК України мають право на проведення експертизи.

Не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про те, що висновок суду про те, що ОСОБА_6 прикладав лезо ножа до шиї ОСОБА_8 і силою спрямував ножа в тіло останнього спростовується висновком експерта №81 від 18.04.2018.

В обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 та у вироку суду встановлено, що продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , прагнучи перешкодити працівнику правоохоронних органів виконувати службові обов`язки, вголос висловив намір про його вбивство шляхом нанесення йому тілесних ушкоджень із застосуванням ножа і силою намагався спрямувати його лезо у тіло ОСОБА_8 , проте, не зміг цього зробити через опір останнього.

Отже обвинувачений ОСОБА_6 із застосуванням ножа і силою намагався спрямувати його лезо у тіло ОСОБА_8 , проте не зміг цього зробити через опір останнього.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що в діях обвинуваченого вбачаються лише ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України погроза вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органуу зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Санкція ч.1 ст. 345 КК України передбачає покарання, зокрема за погрозу вбивством, насильством.

При цьому погроза може виявлятися у висловлюванні, в жестах або інших діях, за допомогою яких винний залякує потерпілого вчиненням вбивства, застосуванням до нього насильства

Під погрозою вбивства слід розуміти виражений зовні та довердений до потерпілого намір позбавити життя працівника правоохоронного органу.

Під погрозою насильством слід розуміти погрозу заподіяння потерпілому побоїв чи тілесних ушкоджень.

Разом з тим застосування обвинуваченим ОСОБА_6 ножа із прикладанням його леза до житєвоважливого органу до шиї заступника начальника відділення начальника слідчого відділення Гусятинського відділення поліції майора поліції ОСОБА_8 у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, намагання обвинуваченим спрямувати лезо ножа у тіло ОСОБА_8 , погроза його вбивством, а також усвідомлення потерпілим ОСОБА_8 реальної загрози своєму житю та здоров`ю, свідчать про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ст. 348 КК України.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , про те, що суд визнав належними та допустимими докази здобуті службовими особами, які не мали законного права брати участь у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 .

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 04 квітня 2018 року, на момент вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинних діянь, ОСОБА_8 обіймав посаду начальника слідчого відділення Гусятинського ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області, ОСОБА_11 - заступника начальника слідчого відділення цього ж органу. Крім того, 04.04.2018 р. ОСОБА_8 заступив на добове чергування як відповідальний по відділенню поліції, ОСОБА_11 слідчим у складі слідчо-оперативної групи.

Після надходження повідомлення про затримання ОСОБА_6 працівниками Чортківської дистанції колії на місці вчинення ним крадіжки, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 прибули на місце події, де останній, як слідчий провів огляд місця події.

В подальшому ОСОБА_11 за даним фактом, було внесено відомості до ЄРДР за № 0000082 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Проведення досудового розслідування по даному факту доручено слідчому ОСОБА_11 за дорученням ОСОБА_8 , як начальника слідчого відділення.

Крім того, після застосування до ОСОБА_6 заходів фізичного вливу, спрямованих на припинення його дій, пов`язаних з замахом на вбивство ОСОБА_8 , що мало місце 04.04.2018 під час доставлення обвинуваченого до відділення поліції, ОСОБА_11 було проведений огляд місця події, який відповідно до ст..214 КПК України є єдиною слідчою дією, яка у невідкладних випадках проводиться до початку досудового розслідування..

В подальшому 05.04.2018р. слідчим СВ Гусятинського ВП ОСОБА_13 , на підставі рапорту ОСОБА_8 за даним фактом, було внесено відомості до ЄРДР за № 0000083 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України. Проведення досудового розслідування по даному факту 05.04.2018р. та 07.05.2018р. доручено начальником СУ ГУНП в Тернопільській області групі слідчих слідчого управління та слідчому ОСОБА_13 . В даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 перебував у статусі потерпілого, ОСОБА_11 свідка.

Зазначені вище кримінальні провадження об`єднані в одне на підставі постанови прокурора від 07.06.2018р., при цьому досудове розслідування доручено групі слідчих слідчого управління.

Вказані обставини спростовують твердження захисника обвинуваченого про те, що відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за ст.348 КК України були внесені ОСОБА_8 .

Враховуючи, що під час судового розгляду кримінального провадження не було встановлено, що ОСОБА_8 , як керівник слідчого відділення, при проведенні досудового розслідування слідчими Гусятиського відділення поліції, надавав будь-які письмові вказівки, та, що досудове розслідування після об`єднання кримінальних проваджень, здійснювалось слідчими слідчого управління, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_11 , в тому числі щодо проведення невідкладних слідчих дій, зокрема, щодо огляду місця події, та інших слідчих відповідали вимогам закону, а тому, докази, які були ними здобуті є допустимими та належними.

Безпідставними є твердження захисника обвинуваченого про те, що за наявності обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості, підлеглі потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_11 та ОСОБА_13 мали заявити самовідводи у кримінальному провадженні, оскільки судом не встановлені обставини, передбачені ст.77 КПК України, які б давали підставу для відводу зазначених працівників поліції у кримінальному провадженні.

А отже безпідставними є доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про те, що обвинувачення ОСОБА_6 ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах.

Не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального закону твердження захисника обвинуваченого про те, що з часу сприйняття дій ОСОБА_6 як замах на позбавлення життя ОСОБА_8 набув статусу потерпілого, а його заступник ОСОБА_11 статус свідка у кримінальному провадженні, а тому вони невправі були вчиняти жодних слідчих та процесуальних дій.

Положеннями ч.2 ст.55 КПК України визначено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути вівдомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Безпідставними є доводи захисника обвинуваченого про те, що при призначенні та проведенні судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_8 органом досудового розслідування у позапроцесуальний спосіб долучено до матеріалів кримінального провадження та направлено експерту медичну карту амбулаторно хворого на підставі якої проведено судово-медичну експертизу, та що стороні захисту зазначена медична документація на виконання вимог ст..290 КПК України не надавалася.

З матеріалів кримінального провадження видно, що медична карта ОСОБА_8 органом досудового розслідування була отримана відповідно до вимог КПК України шляхом її витребування.

Крім того, колегія суддів зазначає. що медична картка потерпілого містить відомості, що стосуються персональних даних про його лікування та стан здоров`я, а тому згідно положень ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року, статті 7 Закону України «Про захист персональних даних» від 1 червня 2010 року та рішення Конституційногго Суду України від 30 жовтня 1997 року № 5-зп (справа № 18/203-97) могла бути надана для ознайомлення стороні захисту лише за згодою потерпілого.

Не впливають на законність вироку суду твердження захисника обвинуваченого про те, що на виконання ухвали слідчого судді про проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , яка слідчим ОСОБА_13 була отримана 05.04.2018, слідчим ОСОБА_6 було доставлено до експерта лише 16.04.2018, внаслідок чого частина тілесних ушкоджень зникла природнім шляхом.

Відповідно до висновку експерта № 83 від 21.04.2018 утворення зазначених у висновку тілесних ушкоджень у обвинуваченого ОСОБА_6 в час та при обставинах вказаних в ухвалі та повідомлених обстежуваним не виключається, про що свідчать властивості ушкоджень та їх розташування на тілі.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 не заперечували щодо звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.85 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України та закриття кримінального провадження у цій частині.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком, вчинене обвинуваченим 04 квітня 2018 року.

Таким чином, з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення і до дня набрання вироком суду законої сили, вже минуло три роки.

А отже, ОСОБА_6 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому суд визнав вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому суд не встановив, не встановив таких і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст.12 КК України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ст.348 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

При призначені покарання суд врахував, що ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, за період проживання за місцем реєстрації зарекомендував себе з позитивної сторони, суспільно-корисною працею не займався, офіційні джерела доходу у нього відсутні, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває.

Згідно акту огляду №172 спеціальної медичної комісії КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» від 10.05.2018р. ОСОБА_6 визнаний здоровим, наркологічних захворювань у нього не виявлено.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №214 від 10.05.2018 року ОСОБА_6 психічними хворобами не страждає, в період, який відноситься до інкримінованого йому злочину психічними хворобами чи тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, тому міг давати звіт своїм діям та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Також суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин проти життя і здоров`я особи - співробітника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим співробітником службових обов`язків, і з огляду на думку потерпілого, який наполягав на суворій мірі покарання, ставлення обвинуваченого до своїх дій та їх наслідків, прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

На думку колегії суддів таке призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене вирок суду першої інстанції підлягає зміні із закриттям кримінального провадження за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та виключенням з резолютивної частині вироку суду посилання на положення ст.70 КК України, а в решті вирок суду залишається без змін.

На підставі викладеного, керуючись 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 20 квітня 2022 року щодо ОСОБА_6 змінити.

На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження №00000 від 04.04.2018 у цій частині закрити.

ОСОБА_6 вважати засудженим за ст. 348 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 ( десять) років.

Виключити з резолютивної частини вироку Борщівського районного суду Тернопільської області від 20 квітня 2022 року посилання на ст.70 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді: