Справа №:755/7202/23
Провадження №: 1-кс/755/1718/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2023 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва самовідвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0017648 від 26 грудня 2016 року та за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0017648 від 26 грудня 2016 року та за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні 12 червня 2023 року суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід від розгляду обвинувального акту, мотивуючи тим, що до її провадження надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26 грудня 2016 року за № 017648за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

З матеріалів даного кримінального провадження слідує, що суддею ОСОБА_3 , як слідчою суддею, 16 листопада 2016 року у кримінальному провадженні № 0017648 від 26 грудня 2016 року було постановлено ухвалу про відмову про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

На підставі викладеного, та керуючись п. 23 ч. 1 ст. 3, п. п. 4 та 5 ч. 1 ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суддя ОСОБА_3 , як головуюча суддя у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0017648 від 26 грудня 2016 року та за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, заявила собі самовідвід.

Сторони у судове засідання не з`явились були належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви про відвід, причини неявки суду не повідомили, однак, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.

Суддя ОСОБА_3 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду заяви про відвід. Крім того, їй було роз`яснено її право, передбачене ч.3 ст. 81 КПК України, про можливість, у разі її бажання, надати пояснення, у своїй заяві про самовідвід зазначила, що просить розглядати заяву без її участі. ЇЇ неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.

Суд вивчивши матеріали заяви, вважає наступне.

Реалізація гарантій незалежності здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій щодо забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина (ст.ст.3, 8, 55 Конституції України).

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій незалежності суддів.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 75 КПК України, обставинами, що виключають участь судді у кримінальному провадженні є те, що він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник.

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до вимог п.1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Відповідно до вимог п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до вимог ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Відповідно до вимог ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до вимог ст. 75 КПК України обставинами, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні , визначені:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представни к;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до вимог п.п. 4 та 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості та у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні у суді першої, [...] інстанцій, [...].

Виходячи з системного аналізу загальноприйнятих підстав для самовідводу судді, суддя приходить до висновку про необхідність, відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, задовільнити заяву про самовідвід судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_3 від розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0017648 від 26 грудня 2016 року та за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Таке рішення забезпечить та сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади, та гарантуванню права на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369-372 КПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Самовідвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 - задовольнити.

Відвести суддю Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, № 0017648 від 26 грудня 2016 року та за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1