Провадження № 1-кп/202/1058/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, внесене відомості про яке внесені 22.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нове, Краснолиманського району, Донецької області, громадянина України, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, має повну загальну середню освіту, інвалід 2 групи, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 30.01.2013 року Краматорським міським судом Донецької області за ст.ст.185 ч.3, 15 ч.3, 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений за постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 23.06.2015 року умовно-достроково на 11 місяців 28 днів,

- 24.05.2016 року Краматорським міським судом Донецької області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі,

- 13.03.2017 року Краматорським міським судом Донецької області за ст.ст.263 ч.1; 15 ч.3, 185 ч.2; 15 ч.2, 185 ч.2; 185 ч.3 КК України, із застосування ч.ч.1,4 ст. 70, ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 18.04.2023 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 маючи умисел на незаконне носіння та зберігання боєприпасів з метою збуту, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання боєприпасів та вибухових пристроїв 19.04.2023 о 12.09 годині, переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи біля будинку № 67 по вулиці Академічній у м. Краматорську, Донецької області, незаконно зберігаючи при собі 29 патронів які є боєприпасами, з метою збуту, продав за 600 гривень, тобто незаконно, умисно, збув покупцеві оперативної закупки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 29 патронів які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/105-23/1065-БЛ від 24.04.2023 року за результатами судової експертизи зброї є боєприпасами - бойовими проміжними патронами калібру 7,62 x 39 мм., виготовленими промисловим способом та є штатними боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм (автоматам АК, АКМ, АК-103, СКС, РПД та ін.). Двадцять дев`ять патронів до стрільби придатні.

Крім того досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 маючи умисел на незаконне носіння та зберігання боєприпасів з метою збуту, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання боєприпасів та вибухових пристроїв 06.05.2023 о 11.46 годині, переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи біля будинку № 60 по вулиці Академічній у м. Краматорську, Донецької області, незаконно зберігаючи при собі 35 патронів які є боєприпасами та корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1 с запалом типу УЗРГМ-2 з метою збуту, продав за 3000 гривень, тобто незаконно, умисно, збув покупцеві оперативної закупки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 35 патронів які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/105-23/1355-БЛ від 15.05.2023 року за результатами судової експертизи зброї є боєприпасами - бойовими проміжними патронами калібру 7,62 x 39 мм. зі звичайною кулею (7,62 ПС), виготовленими промисловим способом та придатні до стрільби та конструктивно оформлений заряд вибухової речовини а саме споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху з модернізованим уніфікованим запалом ручної гранати типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху.

Крім того, на початку травня 2023 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 проходив неподалік дитячого садка за адресою: АДРЕСА_2 , де на землі знайшов пакет, відкривши який виявив предмети, зовні схожі на патрони, у кількості не менше 341 одиниць. В цей момент, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання вищезазначених бойових припасів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання боєприпасів, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання боєприпасів та вибухових пристроїв, взяв в руки вказаний поліетиленовий пакет з предметами, зовні схожими на патрони та пішки переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до 06.05.2023, тим самим здійснив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

06.05.2023 року в період часу з 13.41 години по 14.57 годину під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 співробітниками Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області було виявлено та вилучено патрони загальною кількістю 341 одиниця які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/105-23/1354-БЛ від 17.05.2023 року за результатами судової експертизи є боєприпасами - бойовими проміжними патронами калібру 5,45 x 39 мм., зі звичайною кулею (сто шістнадцять патронів), з бронебійною кулею (сто двадцять патронів), з трасуючою кулею (сто п`ять патронів), які виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

27.07.2023 під час судового розгляду між прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 , участю захисника ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинуваченим ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення у судовому провадженні, погоджуючись на призначення покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного складання, до покарання, призначеного цим вироком, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 18.04.2023 у виді арешту строком на 1 (один) місяць та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У скоєному - щиро розкаявся. Уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлена клопотань, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між її підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому підозрюваним вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно до ст. 474 ч. 3 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України незаконне придбання, зберігання, носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченій роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 27.07.2023, укладеної між прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , відповідає вимогам ст. 468, 469, ст. 472 КПК України.

Під час досудового розслідування обвинуваченим скарги не подавались.

Умови даної угоди - не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, визначена в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який має постійне місце проживання, офіційно не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є інвалідом ІІ групи, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, з врахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої - щире каяття, та відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання рецидив кримінальних правопорушень (зокрема, обвинувачений раніше судимий за ч. 1 ст. 309 КК України), повторність. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для зміни або скасування застосованого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили - суд не вбачає, з метою уникнення ризиків щодо ухилення ОСОБА_5 від виконання вироку суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 06.05.2023 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід обчислювати з дня набуття вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на наведене, оскільки у застосуванні арешту майна відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м Дніпропетровська від 10.05.2023, на на мобільний телефон марки Samsung E1120, IMEI НОМЕР_1 з сім картою № НОМЕР_2 .

Цивільний позов не заявлений. Долю процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст.ст. 118-124 КПК України. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

При вирішенні питання про долю речових доказів, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Санкція статті, за якою кваліфіковано дії обвинуваченої, передбачає покарання у виді позбавлення волі. Речовий доказ: телефон марки Samsung E1120, IMEI НОМЕР_1 з сім картою № НОМЕР_2 , який є власністю ОСОБА_5 та переданий до камери речових доказів Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, використаний ним як засіб для вчинення кримінального правопорушення. За таких обставин, до вказаного речового доказу слід застосувати спеціальну конфіскацію.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474,475 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена між прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного складання, до покарання, призначеного цим вироком, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 18.04.2023 у виді арешту строком на 1 (один) місяць та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 06.05.2023 по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід обраний у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- залишки об`єктів дослідження 6 (шість) гільз патронів 7,62Х39 мм, отримані в ході експериментального відстрілу та первинну упаковку, які запаковані в полімерні сейф-пакет Експертної служби МВС № 5334025, 11 гільз патронів калібру 5,45Х39 мм, які непридатні для стрільби, змиви з долонею правої та лівої руки ОСОБА_5 і ватний тампон зі зразком спеціальної хімічної речовини «Промінь-1» та передані на зберігання до камери схову речових доказів Краматорського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

- 23 патрони калібру 7,62Х39мм., патронів калібру 5,45 Х 39 мм, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області передати в Збройні сили України.

- купюру номіналом 500 гривень серії АМ 658850, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження повернути ГУНП в Донецькій області.

На підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна та конфіскувати у власність держави речовий доказ: Samsung E1120, IMEI НОМЕР_1 з сім картою № НОМЕР_2 , який переданий на зберігання до камери схову речових доказів Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертиз № СЕ-19/105-23/1355-БЛ від 15.05.2023 в розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) 00 копійок, СЕ 19/105-23/1065-БЛ від 24.04.2023 в розмірі 717 (сімсот сімнадцять) гривень 00 копійок, № СЕ-19/105-23/1354-БЛ від 17.05.2023 в розмірі 1 434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) гривні 00 копійок.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1