Номер провадження: 11-кп/813/2091/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

їх захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах захисту ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11.08.2023 року, якою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.146 ч.2 ст.27,ч.3 ст. 28, ч.4 ст.189 КК України та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.146,ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст. 189 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000484 від 24.03.2021 року,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.08.2023 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 10.10.2023 року.

Також ухвалою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 строком на 60 днів, тобто до 10.10.2023 року.

Рішення суду мотивоване обґрунтованістю висунутого обвинувачення, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливістю застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій, просить змінити оскаржену ухвалу, шляхом визначення застави обвинуваченому у якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує наступним:

- ризики заявлені прокурором не доведені, оскільки обвинувачений вже досить тривалий час перебуває під вартою, письмові докази досліджені, відомості, що підтверджують будь-який тиск на свідків відсутні;

- ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має сім`ю (дружина та діти).

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_9 в своїх апеляційних скаргах зазначають, що обвинувачений перебуває під вартою більше двох років, хоча згідно пред`явленого обвинувачення, на думку обвинувачення, ОСОБА_6 обвинувачується лише як посібник, тому тримання під вартою є занадто суворою мірою запобіжного заходу. Також, ОСОБА_6 має на утриманні батьків-інвалідів 3 групи з обмеженнями у праці та обслуговуванні, доньку, має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується позитивно, тобто має міцні соціальні зв`язки; ризики, на які посилається прокурор у клопотання відсутні.

До початку судового засідання, до апеляційного суду від прокурора Київської окружної прокуратури надійшло клопотання, в якому прокурор вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою та просить розгляд апеляційних скарг провести без його участі.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачені та їх захисники підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що на розгляді в Київському районному суді м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України.

Апеляційний суд враховує, що крім ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ,. ухвала суду більш ніким не оскаржується, а тому в цій частині не переглядається.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Переглядаючи оскаржену ухвалу суду в межах поданих апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення, зазначивши, що обраний стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним із існуючими ризиками станом на час судового розгляду, відповідає особі обвинуваченого і зможе забезпечити, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути уваги на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених: - ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України за кваліфікуючими ознаками: пособництво у викраденні людині та незаконному позбавленні волі, вчиненому з корисливих мотивів, організованою групою, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, із застосуванням зброї, здійснюване протягом тривалого часу; - ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України за кваліфікуючими ознаками: пособництво у вимаганні передачі чужого майна з погрозою вбивства потерпілого вимагання), вчинене організованою групою, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах.

Зважаючи на вказані обставини, апеляційний суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не суперечить ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Враховуючи характеризуючи дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , обставини вчинення злочинів, їх зухвалості та тяжкості, відсутності в нього місця роботи на момент затримання, міцних соціальних зв`язків, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на теперішній час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які об`єктивно продовжують існувати з огляду на зазначені апеляційним судом обставини.

Отже, доводи захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про наявність підстав для застосування відносно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними.

Враховуючи характеризуючі дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_7 , його віку, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, що він є громадянином іншої держави, не має місця реєстрації на території України, не одружений, не працює, що вказує на відсутність постійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, на теперішній час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які об`єктивно продовжують існувати з огляду на зазначені апеляційним судом обставини.

Окрім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 офіційно не працевлаштовані та відповідно до формулювання обвинувачення, вони обвинувачуються, в тому числі у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також, зважаючи на те, що остаточне рішення по справі відносно обвинувачених не прийнято, та на теперішній час судовий розгляд кримінального провадження триває, в даному випадку існує ризик можливого незаконного впливу обвинуваченими на потерпілих (свідків) в зазначеному кримінальному провадженні.

Щодо можливості застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі або застосування альтернативного запобіжного заходу колегія суддів вважає вірним те, що з огляду на характер інкримінованих кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, чітким є переконання суду, що ані домашній арешт, ані інші більш м`які запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою не зможуть запобігти наведеним вище ризикам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, в тому числі, залишити вирок або ухвалу без змін.

Враховуючи викладене у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишенню без змін, як законна та обґрунтована.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 196, 403, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах захисту ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11.08.2023 року, якою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.146 ч.2 ст.27,ч.3 ст. 28, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.146,ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст. 189 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000484 від 24.03.2021 - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4