У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31серпня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_8

на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 серпня 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

-підозрюваного за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 серпня 2023 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покладено на підозрюваного обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця перебування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що протягом тривалого часу підозрюваний не проживає за місцем реєстрації, так як залишив його під час окупації та до теперішнього часу не повернувся за вказаною адресою.

Встановлені слідчим суддею обставини.

У провадженні СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001076 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

24.08.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Слідчий СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень. Однак, враховуючи дані про особу підозрюваного, відсутності відомостей щодо спроб останнього ухилятися від органів досудового розслідування та суду, слідчий судді дійшов висновку, що незважаючи на підозру у вчиненні тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення підозрюваного від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що зможе запобігти доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання ризикам, передбаченим п. п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу.

Підозрюваний та захисник просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як передбачено ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як свідчить положення ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі, наявність постійного місця проживання, репутацію підозрюваного, його майнових стан, наявність судимостей та інше.

Зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався під час прийняття рішення.

Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами та апелянтом не оскаржується.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше судимий за злочини проти власності.

З огляду на ступінь тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов висновку про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний не проживає за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ), так як залишив його під час окупації та до теперішнього час не повернувся за вказаною адресою. Отже, на даний час у підозрюваного. відсутнє місце постійного проживання

Слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, відсутність відомостей щодо спроб останнього ухилятися від органів досудового розслідування та суду, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором доведені, проте запобігти встановленим ризикам є можливим шляхом обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Крім того, оскільки відповідно до ч. 1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний час доби, а у підозрюваного фактично відсутнє постійне місце проживання, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про неможливість обрання щодо ОСОБА_6 такого запобіжного заходу.

За таких обставин, обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Тому немає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить прокурор в поданій апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 серпня 2023 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3