Провадження №1-кп/369/624/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

під час судового розгляду у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінального провадження № 0001655 від 28 серпня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль, українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має неповну вищу освіту, одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 15 ч. 6 ст. 152, ч. 4 ст. 153 КК України,

встановив:

Києво-Святошинським районним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0001655 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 15 ч. 6 ст. 152, ч. 4 ст. 153 КК України, в якому ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 грудня 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України без альтернативи внесення застави, який ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області неодноразово продовжено, останній раз ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 червня 2023 року до 05 серпня 2023 року включно.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 строк тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих, у тому числі малолітню потерпілу, шляхом здійснення психологічного тиску.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора.

Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заперечили проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 та просила змінити його на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю або визначити розмір застави. При цьому, вважали, що клопотання прокурора є формальним, а ризики заявлені прокурором необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим в задоволенні прокурора просила відмовити повністю.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав позицію свого захисника у повному обсязі.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , суд не бере до уваги доводи сторони захисту щодо зменшення у даному кримінальному провадженні, заявлених прокурором ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, оскільки вчинення кримінальних правопорушень вперше, позитивна характеристика обвинуваченого наявність постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків та укладення шлюбу, хоч і мають місце, однак на даний час вказані обставини навіть у своїй сукупності не є переконливими та достатніми для зміни йому такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою. Крім того, самі по собі такі обставини без їх сукупності з іншими обставинами, не можуть слугувати безумовною підставою для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з-поміж яких є особливо тяжким, а також те, що ризики, враховані під час обрання запобіжного заходу на даний час продовжують існувати та не зменшилися.

Суд погоджується з доводами прокурора, що обвинувачений може вчиняти, в подальшому, дії з метою переховування, а співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Також, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику незаконного впливу на потерпілих, хоча останній є мінімальним.

Відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та не зменшилися, а також, враховуючи ступінь тяжкості кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_10 , вид та розмір покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, заслухавши думку учасників судового розгляду, колегія суддів дійшла висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 .

Даних про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, як того просила сторона захисту, виходячи з характеру пред`явленого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, а також, з метою запобігання перешкоджати встановлення істини по справі, судом за результатом розгляду клопотання не встановлено.

При цьому, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі. Суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_10 , має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_10 не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначає розмір застави на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, починаючи з 14 липня 2023 року до 11 вересня 2023 року включно, у зв`язку з чим клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 177, 183, 331 КПК України,

ухвалив:

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, починаючи з 14 липня 2023 року до 11 вересня 2023 року включно, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, без альтернативи внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3