Провадження №: 1-кс/755/1820/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 серпня 2023 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженого прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у не розгляді клопотання (заяви) від 20.07.2023 року вх. № 8827-23, в порядку ст. 220 КПК України,

в с т а н о в и л а :

9 серпня 2023 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшла вищевказана скарга ОСОБА_2 .

Як вбачається з поданої скарги, ОСОБА_2 20.07.2023 року звернулася до Оболонської окружної прокуратури м. Києва із заявою, в якій просила прокурорів надіслати їй витяги з ЄРДР із прізвищами процесуальних прокурорів за двадцятьма заявами про кримінальне првопорушення, в тому числі, за заявою від 28.09.2021 року, вх. №: Я-5571 та ухвалою слідчого судді від 11.10.2021 року( 756/15116/21), оскільки заявниці і досі невідомо, хто із покурорів являється процесуальним прокурором по кожній поданій заяві.

На підставі викладеного, ОСОБА_2 просить зобов`язати прокурорів Оболонської окружної прокуратури м. Києва розглянути повторну заяву від 20.07.2023 за вх. № 8827-23 в порядку ст. 220 КПК України, надіславши на адресу заявника витяг із ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення від 28.09.2021 року за вх. № Я-5571 та ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 11.10.2021 року (№756/15116/21) із прізвищем процесуального прокурора.

Вивчивши скаргу та документи додані в її обґрунтування, слідчим суддею становлено наступне.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як вбачається із поданої скарги, стверджувана бездіяльність полягає у не розгляді клопотання заявника від 20.07.2023 року, яке полягає у ненадісланні на адресу заявниці витягів із ЄРДР із прізвищами процесуальних прокурорів за двадцятьма заявами про кримінальне правопорушення. Крім того, заявник просить зобов`язати прокурорів Оболонської окружної прокуратури міста Києва виконати ухвалу слідчої судді Оболонського районного суду м. Києва від 11.10.2021 року (справа 756/15116/21) та надіслати на її адресу витяг із ЄРДР із прізвищем процесуального прокурора. Однак оскаржувана бездіяльніть прокурора вже була предметом розгляду слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва, справа № 756/15116/21.

Разом з тим ст. 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, бездіяльніть у формі невиконання судового рішень відсутня.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на дію, чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Статтею 129 Констиції України визначено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Так само і у ч. 2 ст. 534 КПК України викладено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судового рішення - це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість його виконати. Законодавство України передбачає адміністративну та кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду. Втім, вирішення цього питання не може здійснюватися в межах розгляду скарги на бездіяльність, оскільки слідчий суддя може вирішити тільки питання, поставлені в межах вимог скарги та прийняти одне з рішень по суті, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України. Більше того, слідчий суддя також звертає увагу на те, що він не наділений повноваженнями зобов`язувати органи досудового розслідування виконувати судові рішення слідчих суддів.

Частиною 1 ст. 36, ч. 5 ст.40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, внаслідок чого слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Зазначені обставини кореспондуються також і з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, відображеної у постанові від 26 березня 2019 року по справі № 807/1456/17, згідно якої наведений у частині першій статті 303 КПК України перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У частині другій статті 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.

На підставі викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені процесуальні дії прокурорів, на які посилається скаржниця у поданій нею скарзі не відносяться до рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України, а тому у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 220, 303-305, 309 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженого прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у не розгляді клопотання (заяви) від 20.07.2023 вх. № 8827-23, в порядку ст. 220 КПК України- відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя