Справа №127/2898/23
Провадження №1-в/127/65/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду №22 у м. Вінниці клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання.

Клопотання мотивоване тим, що 29.03.2018 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області було зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту взяття ОСОБА_4 під варту - 23.02.1996 по день набрання вироком законної сили - 15.05.1997, однак захисник вважає, що строк який підлягає зарахуванню повністю не врахований та має бути перерахований весь строк утримання в слідчому ізоляторі включно до прибуття у УВП №1 м. Вінниці, а саме: з 15.05.1997 по 02.02.2002 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання, просила суд його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав подане захисником клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував з приводу задоволення клопотання захисника, зазначив, що засудженому вірно був зарахований період, який є попереднім ув`язненням, а строк зазначений адвокатом у клопотання не підпадає під поняття попереднє ув`язнення, а тому не можу бути зарахований у строк відбутого покарання з розрахунку день за два, в зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що останній засуджений вироком Верховного суду Автономної Республіки Крим від 10.02.1997 за ст. 69, п.п. «а,г,е,з» ст. 93, ч. 2 ст. 17, п.п. «а,г,е,з» ст. 93, ст. 42 КК України (в ред. 1960 року) до виключної міри покарання - смертної кари - розстріл з конфіскацією усього особистого майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 15.05.1997 вирок Верховного суду Автономної Республіки Крим від 10.02.1997 щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду Автономної Республіки Крим від 08.06.2000 вирок Верховного суду Автономної Республіки Крим від 10.02.1997 по відношенню до ОСОБА_4 в частині призначення покарання змінено: замість виключної міри покарання - смертної кари призначити довічне позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна.

Постановою Староміського районного суду м. Вінниці від 24.12.2008 вирок Верховного суду Автономної Республіки Крим від 10.02.1997 стосовно ОСОБА_4 приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності» від 15.04.2008 року. Зменшено ОСОБА_4 міру покарання за ст.ст. 17 ч. 2-93 п.п. «а,г,е,з» КК України до 10 років. В решті вирок залишено без змін.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2018 ОСОБА_4 було зараховано строк попереднього ув`язнення з 23.02.1996 до набрання вироком Верховного суду Автономної Республіки Крим від 10.02.1997 законної сили, тобто по 15.05.1997 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, ОСОБА_4 судовим рішенням здійснено зарахування попереднього ув`язнення в повному обсязі.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України (редакція станом на 24.12.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно із Законом України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Порядок попереднього ув`язнення визначається цим Законом та Кримінальним процесуальним кодексом України. ( стаття 1 вказаного Закону).

Захисник ОСОБА_5 у своєму клопотання вважає, що попереднім ув`язненням щодо ОСОБА_4 є, також, строк протягом якого він перебував в умовах «камери смертників» слідчого ізолятора №1 м. Сімферополь де він перебував до заміни смертної кари довічним позбавленням волі та був етапований до УВП №1 м. Вінниці лише 02.02.2002, де наразі перебуває. Однак, перебування засудженого ОСОБА_4 в слідчому ізоляторі №1 м. Сімферополя, після набрання вироку стосовно нього законної сили, не є попереднім ув`язненням, оскільки у вказаний час запобіжний захід до засудженого не застосовується.

Таким чином, ОСОБА_4 було вірно зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 23.02.1996 по 15.05.1997, а період, після набрання вироком законної сили, який просить зарахувати адвокат ОСОБА_5 засудженому ОСОБА_4 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, не є попереднім ув`язненням, відповідно до вимог чинного законодавства, а тому в задоволенні клопотання адвоката, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області на протязі семи днів з дня її оголошення, а засудженим який тримається під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали вручити прокурору та засудженому.

Суддя: ОСОБА_1