ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 Справа №607/18332/22 Провадження №1-кп/607/383/2023 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Тернополі кримінальне провадження №0000192, дані про яке 01.12.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно абзацу 5 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 17.08.2022 №573/2022.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено провести загальну мобілізацію. Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. Строк проведення загальної мобілізації продовжено з 25.05.2022 на 90 діб згідно з Указом Президента від 17.05.2022. Строк проведення загальної мобілізації продовжено з 23.08.2022 на 90 діб згідно з Указом Президента від 12.08.2022.

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов?язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов?язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов?язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов?язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», початком проходження служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

У ОСОБА_3 , після введення воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, виник кримінально-протиправний умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Зокрема, ОСОБА_3 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), був військовозобов?язаним та придатним до військової служби згідно довідки військово-лікарської комісії від 05.10.2022 №6/5676. ОСОБА_3 не мав відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від привозу на військову службу за мобілізацією. ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, переслідуючи мету ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в умовах особливого періоду, в порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, отримавши повістку про виклик 12.10.2022 з вимогою прибути 18.10.2022 о 16 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ) для відправки у складі команди № НОМЕР_1 навчального центру кінологів для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, в отриманні якої розписався особистим підписом, 18.10.2022 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди № НОМЕР_1 навчального центру кінологів для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, будучи придатним за станом здоров?я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до ст.ст.65, 68 Конституції України: Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов?язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з ст.1 Закону України «Про військовий обов?язок та військову службу» Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов?язком громадян України.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» містить перелік випадків, коли військовозобов?язані не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, з урахуванням вищезазначеного ОСОБА_3 не підпадає під перелік випадків, коли громадянин не підлягає призову на військову службу під час мобілізації військовозобов?язаного.

За таких обставин ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України, тобто в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, визнав повністю та підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини його вчинення. Показав, що дійсно, отримавши 12.10.2022 повістку про виклик з вимогою прибути 18.10.2022 о 16-ій год. до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_3 , на вказану дату та час, розуміючи наслідки своєї неявки, до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився, пояснюючи це сімейними обставинами, а саме хворобою матері, яка потребувала догляду. Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням письмових доказів у кримінальному провадженні №0000192 від 01.12.2022, та документів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також стосуються речових доказів. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового процесу змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- письмовим повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 №9576 від 26.10.2022 про кримінальне правопорушення за ст.336 КК України, вчинене ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- повісткою від 12.10.2022, відповідно до якої ОСОБА_3 згідно Закону України «Про оборону», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призваний на військову службу до лав ЗСУ на підставі Указів Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», №574/2022 від 12.08.2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» і викликаний на 18.10.2022 о 16 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_3 , та розпискою про її отримання;

- мобілізаційним розпорядженням від 12.10.2022, виданим на ім`я ОСОБА_3 , згідно якого він є військовозобов`язаним (військове звання солдат), яке він одержав 12.10.2022 о 16 год. 15 хв., про що свідчить його особистий підпис у вказаному розпорядженні;

- довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 №6/5676 від 05.10.2022 про те, що ОСОБА_3 , 1989 року народження, 05.10.2022 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією Тернопільського району, за результатами якого визнаний придатним до військової служби;

- рапортом офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 від 18.10.2022 про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_3 , 1989 року народження, 18.10.2022 о 16 год. 00 хв. не з`явився для відправки в команду в/ч НОМЕР_1 за повісткою, яка йому була вручена 12.10.2022 о 16 год. 15 хв.;

- письмовою заявою ОСОБА_3 про ознайомлення із законодавством та змінами до законодавства щодо проходження військової служби за призовом по мобілізації від 12.10.2022 про те, що йому доведено до відома ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо звільнення від військової служби деяких категорій громадян» зі змінами та ст.336 КК України, у якій він також вказав про відсутність заперечень щодо проходження військової служби за призовом по мобілізації у ЗСУ та інших військових формуваннях.

Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні письмовим доказам, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Крім цього, суд враховує, що наведені письмові докази у даному кримінальному провадженні учасниками судового провадження не оспорюються і під сумнів не ставляться.

Суд також дослідив матеріали кримінального провадження, що подані прокурором, зокрема: ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.11.2022 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів,протокол тимчасового доступу до речей і документів з додатком до нього від 23.11.2022 та постанову слідчого про визнання документу речовим доказом у кримінальному провадженні.

Дані письмові матеріали хоча і не є доказами в розумінні статті 84 КПК України, однак являються процесуальними документами, які підтверджують законність і правомірність проведення органом досудового розслідування процесуальних дій в межах даного кримінального провадження.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази у кримінальному провадженні №0000192 від 01.12.2022 та документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також стосуються речових доказів, суд вважає, що фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість останнього у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, є доведеною та кваліфікує його дії за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується задовільно, а також те, що він на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває.

Окремо суд враховує суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, оскільки ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони та призводить до незабезпечення обороноздатності України, зокрема комплектування її збройних сил, на які відповідно до ч.2 ст.17 Конституції України покладаються найважливіші функції: оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.

За наведеного, підстав для застосування ст.69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею можуть бути застосовані.

Таким чином, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку, вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ст.336 КК України.

Водночас, із урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставин даного кримінального провадження, особи винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, усвідомив протиправність своїх дій, а також беручи до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 положення ст.75 КК України й звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

З метою додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання у даному випадку, на думку суду, можливо досягти мети заходу примусу без ізоляції ОСОБА_3 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою впродовж іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців, який буде достатнім для того, щоб останній довів своє виправлення, а покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України дозволить здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченого.

На думку суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Судом встановлено, що процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Крім того, враховуючи, що на даний час у даному кримінальному провадженні відсутні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суд не вбачає підстав для прийняття рішення про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання даним вироком законної сили.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік 6 (шість) місяців іспитового строку.

Відповідно до ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: корінець повістки про виклик ОСОБА_3 18.10.2022 до ТРЦК та СП з його підписом про отримання, заяву ОСОБА_3 про ознайомлення із законодавством, рапорт офіцера мобілізаційного відділення ТРЦК та СП ОСОБА_7 , мобілізаційне розпорядження від 12.10.2022, завірену копію довідки військово-лікарської комісії ОСОБА_3 від 05.10.2022 №6/5676, які згідно постанови слідчого від 23.11.2022 зберігаються при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1