ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1943/23 Справа № 183/2524/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2023 року про відмову у відстрочці виконання вироку суду у зв`язку із тяжкою хворобою, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2023 року у задоволенні клопотання захисника засудженого про відстрочку виконання вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2021 року у зв`язку із тяжкою хворобою - було відмовлено.

Як встановлено судом, вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2021 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 6 місяців арешту. Початок строку відбування вказаного покарання зазначено з моменту фактичного затримання ОСОБА_9 . Ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2021 року - залишено без змін.

17 листопада 2021 року до суду першої інстанції надійшло клопотання адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 про відстрочку виконання вказаного вироку суду у зв`язку із тяжкою хворобою засудженого.

Клопотання було вмотивовано тим, що ОСОБА_9 має діагноз "Мультирезисцентний туберкульоз легень, десемія", перебуває на паліативному лікуванні, яке полягає у наданні медичної допомоги для людей із серйозними хворобами, що підтверджується довідками КП "Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування", якими зазначено діагноз А - 15.0 "заразна форма туберкульозу", перебування на паліативному лікуванні і наявність обмеження за станом здоров`я перебування в місцях скупчення людей. На підставі висновку медико-соціальної експертизи від 17 березня 2020 року ОСОБА_9 встановлена ІІ група інвалідності. З огляду на те, що на сьогоднішній день в кримінально-виконавчих установах України фактично немає умов для надання кваліфікованого медичного обслуговування, а тим паче для надання паліативного лікування для тяжко хворих засуджених, захисник засудженого просила відстрочити виконання вироку суду.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання суд першої інстанції виходив із того, що захисником не надано будь-яких доказів на підтвердження підстав, зазначених у ч. 1 ст. 536 КПК України для відстрочки виконання вироку засудженому ОСОБА_9 , а надана медична документація, не містить інформації, яка б слугувала причиною неможливості відбувати покарання. При цьому, суд врахував, те що засуджений відмовився від проходження профілактичного лікування, запропонованого лікарями, а також, врахував наявність спеціалізованих установ виконання покарання, де відбувають покарання засуджені, хворі на туберкульоз, у тому числі на активну форму.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Захисник засудженого в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відстрочити засудженому ОСОБА_9 у зв`язку із тяжкою хворобою до січня 2024 року виконання покарання у виді арешту строком на 6 місяців, призначеного за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України, мотивуючи такі вимоги тим, що ОСОБА_9 перебуває на амбулаторному лікуванні і термін лікування 18 місяців, хворий потребує збалансоване харчування, йому протипоказане перебування серед скуплення населення. Захисник зазначає, що відбування покарання у виді арешту строком на 6 місяців позбавить тяжко хворого ОСОБА_9 можливості отримувати лікування, оскільки в Україні відсутні заклади для засуджених, що надають лікування.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник засудженого апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилався на її безпідставність і необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про відстрочку виконання вироку.

Відповідно до положень ст. 536 КПК України виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено в тому числі у разі тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання.

Відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті) та особливо тяжкі злочини незалежно від строку покарання.

При цьому відстрочка виконання вироку суду є правом суду, а не його обов`язком, рішення про відстрочку виконання вироку суд приймає на підставі відповідного клопотання, яке має бути обґрунтованим.

Згідно з абз. 3 п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 1990 року №11 зі змінами, внесеними згідно Постанов Пленуму Верховного Суду України від 03 грудня 1997 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» обставини, які є підставами для надання відстрочки виконання вироку, повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Як вбачається із матеріалів справи, вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2021 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 6 місяців арешту. Початок строку відбування вказаного покарання зазначено з моменту фактичного затримання ОСОБА_9 . Ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2021 року - залишено без змін.

В своїй апеляційній скарзі захисник засудженого вказує на те, що ОСОБА_9 перебуває на амбулаторному лікуванні з діагнозом "мультирезисцентний туберкульоз легень, десемія", А - 15.0 "заразна форма туберкульозу", і термін його лікування становить 18 місяців, хворий потребує збалансованого харчування, йому протипоказане перебування серед скуплення населення, а тому в даному випадку відбування покарання у виді арешту строком на 6 років позбавить тяжко хворого ОСОБА_9 можливості отримувати необхідне лікування, у зв`язку із чим сторона захисту вважає за необхідне відстрочити виконання вироку суду.

Однак, колегія суддів оцінює критично такі доводи апеляційної скарги сторони захисту та вважає, що вони хоча і підтверджують наявність в засудженого хвороби на туберкульоз, проте не дають виключних правових підстав для відстрочки виконання вироку суду. Суд апеляційної інстанції вважає, що захисником засудженогоне доведено неможливість відбування покарання у виді арешту і надана документація, не містить інформації, яка б слугувала причиною неможливості відбувати покарання, а лише підтверджує наявність в останнього хвороби.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги захисника засудженого, колегія суддів враховує наявність в України, зокрема, в Дніпропетровській області, спеціалізованих установ для хворих на туберкульоз, в тому числі на активну (заразну) форму.

Поміж іншого, колегія суддів приймає до уваги встановлений судом факт того, що згідно відповіді з департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації та КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР вбачається, що після призначення паліативного лікування, у жовтні 2021 року ОСОБА_9 оглянуто лікарем-фтизіатром, проведено додаткові методи обстеження, за результатами яких йому запропоновано курс лікування із застосуванням нових протитуберкульозних препаратів, але пацієнт згоди не надав, що свідчить про те, що паліативне лікування, яким обґрунтовано клопотання захисника та апеляційна скарга як підстава для відстрочки виконання вироку суду, для засудженого не є єдиним, що свідчить про можливість відбування ним покарання у виді арешту в спеціалізованій виправній установі, де йому буде надана медична допомога.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та відстрочки засудженому виконання вироку суду.

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2023 року про відмову у відстрочці виконання вироку суду у зв`язку із тяжкою хворобою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4