Справа № 323/3175/17
Провадження №1-кп/336/612/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000951 від 09.11.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запорожець, Запорізького району, Запорізької області, українця, громадянина України, який має не повну середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, утриманців немає, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1.27.10.2004 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

2.26.10.2005 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, 69, 70 КК України 5 років 9 місяців позбавлення волі.

3.10.09.2015 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.286 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2017 року, в після обідній час, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власника будинку та сторонніх осіб, діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав грошові кошти в розмірі 4 200 гри., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні. Суду пояснив, що, точної дати не пам`ятає, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , таємно викрав грошові кошти в розмірі 4 200 гри. Просив суд суворо не карати, зазначив, що висновки для себе зробив, щиро розкаявся, в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що обвинувачений виріс в їх сім`ї, що простила його та просила суд суворо не карати. Просила суд задовольнити цивільний позов.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням речових доказів.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин.

Обставинами, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, судимість у встановленому законом порядку погашена, перебував у розшуку, на обліку у лікаря-психіатра та лікарянарколога не перебуває, працює не офіційно, має зареєстроване та постійне місце проживання.

На підставі викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, що є достатнім для виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч.2 ст.50 КК України.

Зазначений вид покарання за санкцією ч.2 ст.185 КК України є найтяжчим, з альтернативних видів покарання.

При цьому, розмір покарання - позбавлення волі на строк 2 (два) роки не є найтяжчим в межах виду покарання - позбавлення волі, оскільки санкція статті передбачає позбавлення волі на строк до п`яти років.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та конкретні обставини справи, а саме те, що наявні ризики продовження протиправної поведінки з боку обвинуваченого матеріали кримінального провадження не містять, щиро розкаявся в судовому засіданні та попросив вибачення у потерпілої, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування реального покарання з випробуванням і про можливість звільнити від відбування покарання з випробуванням, згідно зі ст.75 КК України, із встановленням іспитового строку, що буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших кримінальних правопорушень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Отже, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, поклавши на обвинуваченого на період іспитового строку обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На переконання суду, іспитовий строк буде дисциплінувати засудженого, привчати до додержання законів, оскільки він не виправданий, а проходить випробування, від результатів якого залежить подальша його доля - звільнення від відбування призначеної міри покарання або реальне відбуття покарання, що сприятиме формуванню у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Потерпілою по справі ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а саме грошові кошти у розмірі 4 200, 00 грн.

ОСОБА_4 цивільний позов визнав повністю.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовується норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з ст.1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час розгляду кримінального провадження доведено вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення відносно майна потерпілої-цивільного позивача, а відтак і у заподіянні останнім шкоди на заявлену у позові суми, що визнано обвинуваченим у повному обсязі. Відтак цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 статті 129 КПК України передбачено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Тому з урахуванням наведених вище підстав і мотивів, заявлений цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальної шкоди у розмірі 4 200,00 грн.

Клопотань щодо обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження не надходило.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65 КК України, ст.ст. 100, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_4 , не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 4 200,00 грн.

Речові докази: зимова куртка з відстібними рукавами та кросівки, які зберігаються у ОСОБА_4 , залишити по приналежності.

На вирок може бути подана апеляційна скарга, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1