Справа №295/5089/23
УХВАЛА

Іменем України

02.05.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення,

В С Т А Н О В И В :

26.04.2023 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про його умовно-дострокове звільнення.

Представник установи в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його присутності, питання про застосування вимог ст.81 КК України до засудженого ОСОБА_5 просив вирішити відповідно до вимог закону.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду подання повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ст. 539 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи, тому суд розглядає заяву у його відсутність.

Захисник ОСОБА_4 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала заяву засудженого ОСОБА_5 та просила задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого про його умовно-дострокового звільнення.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд доходить висновку про наступне.

Судом встановлено, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.02.2019 ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.115, ч.2 ст.189, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить обвинуваченому на праві приватної власності.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01.09.2022 змінено вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.02.2019, на підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 11.08.2016 по 01.09.2022 включно з розрахунку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 11.08.2016. Кінець строку: 21.07.2023.

Встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.

Як вбачається із характеристики, затвердженої начальником ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі з 06.09.2016. За час перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» характеризувався негативно, допустив сім порушень режиму тримання, за що сім разів притягувався до дисциплінарної відповідальності начальником установи. Заохочень не мав.

З 26.10.2022 перебуває в ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)». За час вібрування міри покарання порушень режиму тримання не допускає, стягнень та заохочень не має. До праці на виробництві установи не залучається, у зв`язку з небажанням працювати. За характером скритний, хитрий. Заходи виховного та профілактичного характеру відвідує, але не завжди робить для себе належні висновки. Намагається відповідально ставитися до виконання робіт із благоустрою установи. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст.123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт».

За формальними ознаками застосуванню ст. 82 Кримінального кодексу України підлягає після 21.03.2019 року, а ст. 81 КК України після 20.04.2020.

25.11.2022 року комісією установи виконання покарань розглядалося питання про застосування до ОСОБА_5 ст.81 та ст. 82 КК України, та згідно висновку комісії в застосуванні ст. 81 та ст. 82 КК України, відмовлено.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, затвердженої начальником ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)», засуджений ОСОБА_5 має сім стягнень, заохочення відсутні.

Відповідно до довідки посадової особи ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» невідбутий строк покарання ОСОБА_5 складає 02 місяці 19 днів.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України засуджений може бути звільнений умовно-достроково від відбуття призначеного покарання після фактичного відбуття певного строку покарання та за умови якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно правових позицій Верховного Суду України, викладених у п. п. 2, 17 постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Суд наголошує, що в аспекті ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Вирішуючи заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд звертає увагу, що засуджений за час попереднього ув`язнення має сім стягнень за порушення режиму тримання, які він вчиняв протягом чотирьох років відбуття покарання з серпня 2017 року по серпень 2021 року, заохочення відсутні, тобто не намагався і не прагнув до виправлення та ресоціалізації, про що свідчать дані, наведенні в його характеристиці. При цьому дій, які б свідчили про реальне бажання засудженого довести своє виправлення через сумлінну поведінку та ставлення до праці у вказаних установах останній не вживав.

Таким чином, надаючи оцінку наданим суду матеріалам щодо засудженого ОСОБА_5 , суд вважає, що засуджений не довів своє виправлення, у зв`язку із чим, слід відмовити у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 372, 537, 539 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1