Справа № 173/463/23
Номер провадження1-кп/173/100/2023
В И Р О К

іменем України

25 травня 2023 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000002 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.04.2022 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 185, 70 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 01 січня 2023 року близько 16.30 год., будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого мешкання у АДРЕСА_1 , в результаті особистих непорозумінь із раніше йому знайомим ОСОБА_5 , який умисно незадовго до цього наніс ОСОБА_4 удари невстановленим предметом по голові і таким чином заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани обличчя, керуючись почуттям глибокої образи, та, бажаючи покарати ОСОБА_5 за його протиправні дії, взяв у руки саморобний пристрій у вигляді рушниці, та спорядив його одним мисливським набоєм. Далі ОСОБА_4 , через проєм вікна побачив, що ОСОБА_5 , направився до будинку АДРЕСА_2 , після чого, у цей же день, маючи умисел направлений на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 , шляхом нанесення вогнепального поранення, керуючись почуттям помсти, тримаючи в руках заряджений саморобний пристрій у вигляді рушниці, вийшов зі своєї квартири та прослідував до сусіднього будинку АДРЕСА_2 . Після цього ОСОБА_4 у цей самий день 01.01.2023 року, близько 16.45 год., підійшов до входу у будинок АДРЕСА_2 , де зустрів ОСОБА_5 , який вийшов із будинку йому назустріч. У цей час ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, утримуючи у своїх руках заздалегідь заготовлену вогнепальну зброю - заряджений саморобний пристрій у вигляді рушниці, умисно та цілеспрямовано здійснив один постріл з вищевказаного предмету у ноги потерпілого ОСОБА_5 , тим самим заподіяв йому вогнепальні поранення, внаслідок чого останній впав на землю. У свою чергу ОСОБА_4 , досягнувши своєї мети, утримуючи саморобний пристрій у вигляді рушниці, залишив місце вчинення злочину.

У результаті умисних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 10-Е від 04.01.2023 р., заподіяно тілесні ушкодження у вигляді вогнепального, наскрізного, кульового поранення правого та лівого стегон вогнепальним переломом лівої стегнової кістки у нижній третині відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю (п.п. 2.1.2 та 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6, МОЗ України від 17 січня 1995 року. Ушкодження виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, які мали велику кінетичну енергію та пробивну дію. Враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, давність їх утворення може відповідати терміну 01.01.2023 р.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, а саме за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України визнав частково, а саме стверджує що не мав умислу на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та суду пояснив, що 01.01.2023 року він перебував в гостях у ОСОБА_6 , після чого пішов до себе додому та перебував на лоджії. В цей час до нього зайшов ОСОБА_5 та якийсь хлопець. ОСОБА_5 , нічого не пояснивши наніс йому декілька ударів, внаслідок чого між ними почалася бійка. Через деякий час, ОСОБА_5 , той хлопець, а також дружина ОСОБА_5 ОСОБА_7 вийшли з його квартири та пішли в сторону під`їзду ОСОБА_6 . Він, в цей час, перебуваючи на лоджії взяв рушницю, яку сам зарядив ще на початку війни та яка також перебувала в приміщенні лоджії, вийшовши з квартири попрямував до під`їзду ОСОБА_6 , біля якого знаходився потерпілий. Відстань від його квартири до даного під`їзду становить не менше 30 метрів. Коли він підходив до під`їзду, тримаючи в руках рушницю до нього наблизився ОСОБА_5 та між ними виникла боротьба, в ході якої виник постріл. Потерпілий впав на землю, а він розвернувся та пішов до ставка, в який викинув рушницю, присів там, став курити до того часу, поки не приїхали працівники поліції. Дану рушницю та патрони він знайшов. Марку рушниці він не знає. Умислу робити постріл він не мав та причиною здійснення пострілу вважає саме поведінку потерпілого, який до нього наблизився та став хапати за рушницю. Також пояснив, що рушницю взяв і пішов до потерпілого з метою недопущення його входу до квартири ОСОБА_6 , так як потерпілого туди ніхто не звав.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав частково, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення при обставинах вказаних у мотивувальній частині вироку встановлена сукупністю належних та допустимих доказів досліджених та перевірених судом.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснив, що 01.01.2023 року йому зателефонувала дружина ОСОБА_7 та сказала, що її подругу ОСОБА_8 закрили в туалеті та просила допомогти їй. Він прийшов до місця мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , зайшов до будинку та почав запитувати де ОСОБА_8 ,на що відповіді не отримав. Між ним та ОСОБА_4 виникла бійка, в ході якої він розсік брову ОСОБА_4 . Після того, як бійка завершилася, він пішов до сусіднього будинку. Коли заходив у вказаний будинок, боковим зором побачив, що йшов ОСОБА_4 з чимось у руках. Він вийшов йому назустріч і побачив, що ОСОБА_4 тримає рушницю, яка направлена на нього. Спочатку рушниця була направлена йому в голову. Він схопився за рушницю та намагався відвести її в сторону, ОСОБА_4 почав викручувати рушницю та здійснив один постріл йому в ноги, після якого він впав на землю. Потім ОСОБА_4 перезарядив рушницю другий раз і знову націлився, але вибіг ОСОБА_9 та ОСОБА_4 пішов до свого будинку. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснила, що 01.01.2023 року вона разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 святкували Новий Рік у неї вдома за адресою: м. Верхньодніпровськ, вул. Абрикосова 1/4. Декілька годин вони посиділи та вона лягла спати. ОСОБА_8 залишалася у неї вдома. Очевидцем вчиненого кримінального правопорушення вона не була. Про те, що ОСОБА_4 стріляв в ОСОБА_5 знає лише зі слів. Коли вона прокинулася і вийшла зі свого будинку, то побачила в себе в дворі, на відстані приблизно 3-4 метри від порогу будинку калюжу крові.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні суду пояснила, що 01.01.2023 року вона разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_11 у ОСОБА_6 святкували Новий Рік. Після закінчення святкування, вона замовила собі таксі та чекала з речами на вулиці. Через деякий час вона побачила, як йде ОСОБА_5 ,який був злий, в руках в нього була палка, поруч з ним йшов який чоловік та ОСОБА_5 кричав «де ОСОБА_4 .?». Потім ОСОБА_5 разом з іншим чоловіком пішли до будинку ОСОБА_4 , там почалися якісь крики, шум та вона побігла туди і побачила, що ОСОБА_4 вже був побитий та у крові. Потім дружина ОСОБА_5 ОСОБА_7 вийшла з будинку ОСОБА_4 і пішла в сусідній двір. За нею згодом вийшов ОСОБА_5 . Через деякий час зі свого будинку вийшов ОСОБА_4 , підійшов до двору ОСОБА_6 і вона почула хлопок, а потім стогін та побачила, що ОСОБА_4 повертається додому. Сам момент пострілу та хто саме стріляв вона не бачила.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні суду пояснив, що того дня, він був вдома у ОСОБА_5 , вони пили горілку. Потім ОСОБА_5 зателефонувала його дружина ОСОБА_7 та сказала, що ОСОБА_8 закрили в туалеті. Вони разом з ОСОБА_5 пішли до будинку ОСОБА_4 і між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник конфлікт та почалася бійка. Через деякий час до будинку забігла дружина ОСОБА_5 , почала шукати ОСОБА_8 , однак останньої там не було та вона пішла до сусіднього будинку. Він пішов слідом за ОСОБА_7 . Підіймаючись сходами він почув з вулиці крик ОСОБА_4 : «Стій!», а потім постріл. Вибігши на вулицю він побачив, що ОСОБА_4 стояв з рушницею в руках, а ОСОБА_5 лежав на землі і кричав. Він почав казати ОСОБА_4 «Що ти робиш?» і той побіг до себе додому, а він почав перев`язувати ОСОБА_5 ноги. Сам момент пострілу він не бачив.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні суду пояснила, що того дня, їй зателефонувала її подруга ОСОБА_8 , плакала та казала, що її закрили в туалеті. Вона зателефонувала своєму чоловіку ОСОБА_5 та розповіла йому це та попросила допомогти. Вона разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 пішла до будинку ОСОБА_4 . Перший туди дійшов ОСОБА_5 та коли вона вже дійшла до будинку ОСОБА_4 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вже відбулася бійка, в ОСОБА_4 була кров. Потім вона пішла до будинку ОСОБА_6 шукати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішов за нею. Через деякий час вона почула звук пострілу і крик ОСОБА_5 . Перебуваючи в цей момент в квартирі ОСОБА_6 вона виглянула у вікно і побачила, що ОСОБА_5 лежить на землі. Момент пострілу та хто саме стріляв вона не бачила. Про те, що стріляв саме ОСОБА_4 їй сказав потім ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду пояснив, що він проживає в АДРЕСА_3 . 01.01.2023 року він почув, що надворі якісь крики та шум, вийшов подивитися та побачив якісь силуети, в одного з яких в руках був якийсь предмет, потім почув вистріл та через кілька секунд крик. Хто стріляв та в кого він не бачив.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні суду пояснила, що 01.01.2023 року вона перебувала в гостях у ОСОБА_6 , де також перебував і ОСОБА_4 . Всі вони вживали алкогольні напої, обвинувачений також. Через деякий час вона зайшла в туалет, ОСОБА_6 в цей час спала і її зовні хтось зачинив в туалеті (вважає, що це зробив обвинувачений ОСОБА_4 ). Намагаючись вийти вона кричала і стукала, проте двері ніхто не відчиняв, після чого вона зателефонувала подрузі ОСОБА_7 та розповіла їй про те, що трапилось. Через якийсь час ОСОБА_7 прийшла та відчинила її. Вийшовши на вулицю вона побачила ОСОБА_5 , в якого були прострелені ноги та була кров. Обставин даної події вона не бачила, але їй хтось з присутніх пояснив, що постріл здійснив ОСОБА_4 .

Крім показань допитаних вищезазначених свідків та потерпілого, у судовому засіданні безпосередньо досліджені і усі письмові докази, на які сторона обвинувачення послалася як на доказ, а саме:

Із Витягу з ЄРДР від 07.06.25022 року встановлено, що за №0000002 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.121 КК України

Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу огляду місця події від 01.01.2023 року та фототаблиці до нього встановлено, що в ході проведення даної слідчої дії було оглянуто та зафіксовано місце скоєння кримінального правопорушення територія домоволодіння по АДРЕСА_2 та виявлено футболку з плямами РБК, виявлено плями РБК на недобудованій цегляній стіні, плями РБК на асфальтній доріжці, що йде від хвіртки до порогу. На порозі з правої стороні при вході в будинок виявлений металевий фрагмент зовні схожий на кулю, сірого кольору в середині з округлим металевим предметом жовтого кольору. Вказані речі та сліди були вилучені.

Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу огляду місця події від 01.01.2023 року та фототаблиці до нього встановлено, що в ході проведення даної слідчої дії було оглянуто територію домоволодіння по АДРЕСА_1 та виявлено 16 мисливських патронів.

Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.01.2023 року та фототаблиці до нього встановлено що в ході проведення даної слідчої дії свідок ОСОБА_9 впізнав особу,яка здійснила постріл в ОСОБА_5 та яка зображена на фотознімку під цифрою 3, на якому розміщене зображення ОСОБА_4 .

Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.01.2023 року та фототаблиці до нього встановлено що в ході проведення даної слідчої дії потерпілий ОСОБА_5 впізнав особу, яка здійснила постріл в нього з рушниці та яка зображена на фотознімку під цифрою 1, на якому розміщене зображення ОСОБА_4 .

Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу огляду місця події від 03.01.2023 року та фототаблиці до нього встановлено, що в ході проведення даної слідчої дії було оглянуто територію домоволодіння по АДРЕСА_1 та виявлено в приміщенні веранди на стінах та підлозі плями РБК, а також виявлено кофту синього кольору зі слідами РБК.

Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 03.01.2023 року та фототаблиці до нього встановлено, що в ході проведення даної слідчої дії свідок вказав де саме бачив силует чоловіка, який здійснив постріл.

Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 04.01.2023 року та фототаблиці до нього встановлено, що в ході проведення даної слідчої дії свідок показав місце розташування потерпілого ОСОБА_14 на землі та ОСОБА_4 з рушницею, а також направлення в якому ОСОБА_4 з рушницею залишив місце скоєння кримінального правопорушення.

Із досліджених в судовому засіданні даних висновку судово-медичної експертизи № 10-Е від 04.01.2023 року встановлено, що при проведенні судово медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_5 виявлені ушкодження у вигляді вогнепального, наскрізного, кульового поранення правого та лівого стегон з вогнепальним переломом лівої стегнової кістки у нижній третині,які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю (п.п. 2.1.2 та 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6, МОЗ України від 17 січня 1995 року. Ушкодження виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, які мали велику кінетичну енергію та пробивну дію. Враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, давність їх утворення може відповідати терміну 01.01.2023 р.

Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 05.01.2023 року встановлено, що під час проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_4 розповів та показав, як, де та при яких обставинах він скоїв постріл в ОСОБА_5 та показав місце куди викинув знаряддя кримінального правопорушення.

Із досліджених в судовому засіданні даних висновку судової експертизи зброї № СЕ-19/104-23/1557-БЛ від 19.01.2023 року встановлено, що шістнадцять патронів, вилучених 01.01.2023 року в ході проведення огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 / є бойовими припасами мисливськими патронами 12 калібру. Дані патрони призначені для стрільби з мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї 12 калібру: мисливських рушниць «ІЖ-12», «ІЖ-43К», «ТОЗ-94», «ТОЗ-106», «МР-153», «Сайга-12», «Remington-870», «Protecta» та інші. Патрони придатні до стрільби.

Із досліджених в судовому засіданні даних висновку судової експертизи № 281/376-БД від 14.02.2023 року встановлено, що в слідах на чоловічій футболці, вилученій 01.01.2023 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 встановлена наявність крові людини. Оскільки сліди об`єктів №1-11 могли бути утвореними за рахунок крові особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, тому не виключена можливість утворення їх за рахунок крові потерпілого ОСОБА_5 , оскільки кров його належить саме до вказаної групи. Даних про присутність слідів крові ОСОБА_4 в цих слідах не отримано.

Із досліджених в судовому засіданні даних висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2023 року встановлено, що ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

При оцінці доказів, які були надані сторонами кримінального провадження, суд керується ч.2 ст.17 КПК України та критерієм доведення «поза розумним сумнівом «Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» та вважає, що докази надані стороною обвинувачення є належними та допустимими, а їх сукупність достатня для визнання вини обвинуваченого.

Так, оцінюючи свідчення потерпілого, свідків, кожного окремо та в сукупності суд вважає, що вказані свідчення,які дані під присягою, за своїм змістом істинні, отримані в судовому засіданні відповідно до вимог КПК України, узгоджуються між собою та з письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні і відповідають фактичним обставинам справи, а тому є належними та допустимими доказами. Підстав у потерпілого чи свідків, яких попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, обмовляти обвинуваченого, судом не встановлено, а тому свідчення вказаних свідків та потерпілого суд вважає правдивими та достовірними, а в сукупності з дослідженими письмовими доказами достатніми для визнання винним ОСОБА_4 у скоєнні даного кримінального правопорушення.

В той же час, суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_4 про те, що він не мав умислу на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 взявши рушницю знав, що вказана рушниця заряджена (сам обвинувачений вказав, що зарядив рушницю ще на початку війни). Тримаючи у руках вказану рушницю обвинувачений пройшовши більше 30 метрів і підходячи до під`їзду, де знаходився ОСОБА_5 направив рушницю в бік потерпілого. Постріл відбувся не з причини падіння рушниці на землю, а саме в той момент, коли рушниця була направлена в сторону ОСОБА_5 та знаходилася в руках ОСОБА_4 і технічно постріл міг відбутися від натискання на курок саме обвинуваченим.

Крім того, суд зауважує про те, що після пострілу ОСОБА_4 , розуміючи наслідки вчиненого пішов з місця вчинення кримінального правопорушення до ставку в який викинув знаряддя вчинення кримінального правопорушення, з якою саме метою пояснити в судовому засіданні не зміг.

Оцінюючи дії обвинуваченого ОСОБА_4 до пострілу та щодо приховання рушниці, яку не було знайдено під час досудового розслідування, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого були направленні саме на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя у момент заподіяння.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, рецидив кримінальних правопорушень.

Також, при призначенні покарання суд враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , який в ході судового засідання вказав, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має та просив призначити ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавленням волі так як вважає, що в даній події є його якась вина.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставини, які обтяжують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2022 року, остаточне покарання необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Питання про відшкодування завданої матеріальної чи моральної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не заявив, цивільний позов до суду не надав.

Що стосується питання продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує в сукупності всі обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше судимий, тяжкість скоєного кримінального правопорушення та призначеного покарання, а тому з метою запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України переховуватися від суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судові витрати за проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/104-23/1557-БЛ від 19.01.2023 року у розмірі 943 гривні 90 копійок, судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу №СЕ-19/104-23/1790 ФХВР від 06.02.2023 року у розмірі 1510 гривень 24 копійки підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2022 року, остаточно призначити покарання до відбуття у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Продовжити ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу, а саме з 05 січня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/104-23/1557-БЛ від 19.01.2023 року у розмірі 943 (дев`ятсот сорок три) гривні 90 копійок, судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу №СЕ-19/104-23/1790 ФХВР від 06.02.2023 року у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Речові докази у кримінальному провадженні змиви з поверхні долонь ОСОБА_4 , 16 мисливських набоїв, залишки змиву з об`єкту №1 на фрагментах марлі, два вирізи шпалери з плямами РБК, кофту синього кольору зі слідами РБК, футболку блакитного кольору зі слідами РБК, змив з поверхні стіни, змив РБК на марлевий тампон, металевий фрагмент зовні схожий на кулю сірого кольору, осади та витяжки з об`єктів, нігтьові зрізи з обох рук ОСОБА_4 , суху кров на марлевому відрізку ОСОБА_4 , суху кров на марлевому відрізку ОСОБА_5 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити;

диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1