Справа № 314/1329/23
Провадження № 1-кп/314/254/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження №0000016 від 25.01.2023 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Люцерна Вільнянського району Запорізької області, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, малолітніх дітей на утриманні не має, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, безробітної, раніше не судимої,

яка обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді молодшого інспектора (оператора охоронної теле - (відео) системи) відділу інженерно-технічних засобів охорони, зв`язку та інформатизації Державної установи «Софіївська виправна колонія (№55), будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу, 25.01.2023 року близько о 14 год. 00 хв. перебуваючи на паркувальному майданчику ТЦ «Амстор», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 74, знайшла один прозорий сліп-пакет в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина блакитного кольору, яку ОСОБА_3 , будучи особою, котра раніше інколи вживала наркотичні засоби та психотропні речовини, визначила як психотропну речовину - «PVP», тим самим придбала шляхом привласнення знайденого.

Знайдений прозорий полімерний пакет з психотропною речовину ОСОБА_3 поклала у лівий карман своєї куртки та почала зберігати при собі.

Далі, ОСОБА_3 , перебуваючи на паркувальному майданчику ТЦ «Амстор», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 74, замовила послуги служби таксі на що прибув автомобіль марки Рено д.н.з. НОМЕР_1 , та почала незаконно перевозити вищевказану психотропну речовину автодорогами м. Запоріжжя та Запорізької області.

Після чого, того ж дня співробітники Національної поліції України на блокпосту, який розташований у с. Задорожнє Запорізького (Вільнянського) району Запорізької області, на 25км. автодороги «Н-15 Запоріжжя-Донецьк» зупинили автомобіль марки Рено д.н.з. НОМЕР_1 , на передньому пасажирському сидінні якого перебувала ОСОБА_3 , яка на запитання працівників поліції повідомила, що в лівому кармані одягнутої на неї куртки зберігає психотропну речовина PVP.

В ході проведення огляду 25.01.2023 о 18 годині 31 хвилин вилучено добровільно виданий ОСОБА_3 один прозорий сліп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини блакитного кольору, яка відповідно до висновку експертизи є психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл- 2- піролідин- 1-іл-пентан-1-он), маса якої складає 7,8069 г, в перерахунку на основу.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винну у скоєному кримінальному правопорушенні (злочину) визнала у повному обсязі, подію та обставини встановлені під час досудового розслідування беззаперечно визнала, реалізуючи право передбачене ст.63 Конституції України від дачі показань відмовилась.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні беззастережно визнала свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні (злочину) в повному обсязі, ніхто з учасників процесу не оспорював встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини та докази у цьому кримінальному провадженні, суд, керуючись ч.3 ст.349 КПК України, обмежив дослідження доказів, доказами, що характеризують особу обвинуваченої, висновком експерта. Судом роз`яснено наслідки визнання обставин, які ніким не оспорюються, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 повністю доведена в судовому засіданні, та кваліфікує її дії за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин у великих розмірах, без мети збуту.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, в порядку ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Обвинувачена в судовому засіданні щиро розкаялась, просила суд суворо не карати.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка є особою раніше не судимою, психічними захворюваннями не страждає, на обліку в наркодиспансері не перебуває, характеризується за місцем несення служби посередньо.

Відповідно до ст.66 КК України в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення;

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, з урахуванням особи ОСОБА_3 , суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Зазначений вид покарання за санкцією ч.2 ст.309 КК України є найтяжчим, з альтернатив видів покарання штраф або позбавлення волі.

При цьому розмір покарання - позбавлення волі на строк 1 (один) рік є найменшим в межах виду покарання - позбавлення волі, оскільки санкція статті передбачає позбавлення волі на строк до трьох років, та з урахуванням положень ч.2 ст.63 КК України, покарання у виді позбавлення волі призначається від одного року.

Суд не вбачає можливості призначити покарання у виді штрафу, оскільки ОСОБА_3 є особою не працевлаштованою, доказів матеріального стану обвинуваченої, який би забезпечив виконання покарання у виді штрафу, в обсязі розміру визначеного санкцією ч.2 ст.309 КК України, без надмірного втручання в майнові права обвинуваченої матеріали кримінального провадження не містять, а отже призначення покарання у виді штрафу (з урахуванням його розміру) буде не співмірним втручанням в конвенційні права захищені ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з захисту прав людини.

Вирішуючи питання відносно можливості звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 КК України, суд враховує, що особа обвинуваченої не є особою, яка систематично порушує правопорядок, обставин того, що наявні ризики продовження протиправної поведінки з боку обвинуваченої матеріали кримінального провадження не містять.

Суд також враховує позицію прокурора, яка зводиться до того, що інтереси суспільства в частині призначення покарання не потребують реального відбуття покарання (кари), а мета покарання (виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень) може бути досягнута зі звільненням обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням.

Отже, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, поклавши на обвинувачену на період іспитового строку обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На переконання суду зазначене покарання в повному обсязі буде відповідати меті визначеній ч.2 ст.50 КК України.

Цивільний позов відсутній.

Судові витрати на проведення судово-хімічної експертизи складають 1132,68 грн.

Витрати на проведення експертизи згідно зі ст.124 КПК України належить покласти на обвинувачену.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався, клопотань прокурора про обрання запобіжного заходу до суду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368,369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 на період встановленого іспитового строку обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судово-хімічної експертизи № СЕ-19/108-23/1129 - НЗПРАП від 27.01.2023 року в розмірі 1132,68 грн. на користь держави.

Речовий доказ особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 0,891г., особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої складає 7,8069 г, в перерахунку на основу, передані за квитанцією про отримання на зберігання речових доказів №1441 до Першого СВ ТУ ДБР у м. Мелітополі - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_5

28.06.2023