ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/394/23 Справа № 711/5081/23 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 182 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора підозрюваного захисниківОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2023 року про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сергіївка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, українця, громадянина Україна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням по матеріалам кримінального провадження № 0000243 від 12.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332 КК України, про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі, відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України.

Просив суд, заставу, внесену ОСОБА_8 , згідно з ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.01.2023 року (справа № 711/26/23) в сумі 187 880,00 грн., звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі трьохсот мінімумів для працездатних осіб, тобто 805200 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2023 року клопотання прокурора задоволено частково.

Заставу, внесену ОСОБА_8 , згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.01.2023 року за ОСОБА_6 , в сумі 187 880,00 грн., звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету Україну.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 402600,00 грн.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_6 , що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, прокурору та слідчому судді.

Покладено на ОСОБА_6 , обов`язки, а саме:

прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого судді/суду;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора, слідчого судді/суду;

повідомляти прокурора, слідчого суддю/суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

здати на зберігання до уповноважених органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії обов`язків покладених на ОСОБА_6 встановлено на два місяці тобто до 04.10.2023 року, але не більше до закінчення строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що з урахуванням обставин кримінального провадження, особи підозрюваного, порушення покладених на нього обов`язків, а саме: неявка підозрюваного за вимогою до прокурора для виконання вимог ст. 290 КПК України, та наявності доведених ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення про звернення застави в дохід держави, та обрання запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі до ОСОБА_6 ..

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про звернення застави в дохід держави та застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник підозрюваного зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною та не відповідає обставинам справи, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

15 серпня 2023 року адвокат ОСОБА_7 надав апеляційному суду доповнення до апеляційної скарги, де зазначив, що слідчий суддя дійшов висновку про необхідність звернення застави в дохід держави у зв`язку із нібито порушенням ОСОБА_6 своїх обов`язків, як підозрюваного. Дані порушення, на думку слідчого судді та прокурора, полягають у поважності неприбуття ОСОБА_6 на виклики прокурора 07ю07.2023, 14.03.2023, 24.07.2023 та 25.07.2023 з метою ознайомлення ОСОБА_6 з матеріалами досудового розслідування, в порядку ст. 290 КПК України.

Проте, відповідно до ст. 290 КПК України, прокурор зобов`язаний повідомити підозрюваного про завершення досудового розслідування та надати доступ до матеріалів досудового розслідування. Тобто, прокурор зобов`язаний надіслати відповідне повідомлення, а не здійснювати виклик особи, шляхом направлення повісток про виклик.

Адвокат звертає увагу, що положення ст. 290 КПК України не містять обов`язку підозрюваного ознайомлюватись з матеріалами досудового розслідування, це є виключно правом підозрюваного, яке особа може реалізувати, так і не реалізувати.

При цьому, прокурор здійснював направлення повісток про виклик, вказуючи саме дату та час, коли ОСОБА_6 зобов`язаний прибути та ознайомитися із матеріалами досудового розслідування, попередньо узгодивши дату та час із прокурором ОСОБА_5 .

Разом з тим, слідчий суддя не проаналізував законність направлення прокурором повісток про виклик, в контексті того, що прокурор здійснював направлення повісток про виклик виключно з метою ознайомлення ОСОБА_6 з матеріалами досудового розслідування, що є правом, а не обов`язком підозрюваного ОСОБА_6 .

Разом з тим, 08.08.2023 року сторона захисту повністю ознайомилась із матеріалами досудового розслідування, у зв`язку із чим, лише наразі прокурор викликає підозрюваного для вручення йому копії обвинувального акту та реєстрів матеріалів досудового розслідування, тобто для проведення тих процесуальних дій, про які зазначав слідчий суддя.

Тобто, вказане підтверджує те, що прокурор здійснював направлення повісток про виклик виключно з метою надання матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, однак, слідчий суддя не дослідив мету, необхідність, законність направлення вказаних повісток прокурором, а тому дійшов до невірного висновку, що нез`явлення за протиправними повістками є підставою для звернення застави в дохід держави.

Щодо застосування запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі та покладення на підозрюваного обов`язків, захисник підозрюваного зазначає наступне, що наразі підозрюваний та захисник підозрюваного ознайомились із усіма матеріалами досудового розслідування, у зв`язку із чим, стадія ознайомлення із матеріалами є завершеною, а тому посилання слідчого судді на те, що запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 402600,00 грн. забезпечить недопущення негативного впливу підозрюваного ОСОБА_6 на хід кримінального провадження, є абсурдним. ОСОБА_6 ніяким чином жодного разу негативно не впливав на хід кримінального провадження, а, враховуючи, що наразі досудове розслідування є завершено, будь-який вплив взагалі не є можливим.

Крім того, слідчий суддя хоч і вказав, що врахував матеріальний та соціальний стан ОСОБА_6 , однак це не відповідає дійсності. Захисники в судовому засіданні повідомляли, що для ОСОБА_6 вказаний розмір застави є надмірним. Прокурором не було надано жодних доказів на підтвердження матеріального та соціального стану підозрюваного, у зв`язку з чим, невідомо на якій підставі слідчий суддя дійшов висновку, що саме такий розмір застави буде саме стимулюючим засобом не порушувати, покладені судом обов`язки.

Також захисник підозрюваного звертає увагу, що слідчий суддя в ухвалі вказав, що вважає за необхідне додатково покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, визначенні п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

У даній частині слідчий суддя, постановляючи ухвалу, вийшов за межі вимог сторони обвинувачення, оскільки прокурором у клопотанні про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі, не зазначав про необхідність покладення на ОСОБА_6 будь-яких обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 , які просили скасувати ухвалу слідчого судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Щодо можливості перегляду в апеляційному порядку оскаржуваної ухвали.

Вказівка слідчого судді про те, що ухвала не підлягає апеляційному оскарженню, є помилковою. В силу ст.ст. 8, 129 Конституції України судові рішення підлягають апеляційному оскарженню. Стаття 309 КПК України не містить прямого дозволу на апеляційне оскарження такої категорії ухвал слідчого судді. Однак, в цій нормі немає заборони на таке її оскарження.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування, передбачений ч. ч. 1 і 2 ст. 309 КПК. До цього переліку, зокрема, віднесено ряд ухвал слідчого судді, які стосуються застосування заходів забезпечення кримінального провадження та відмови в їх застосуванні, у тому числі щодо запобіжного заходу у вигляді застави (п. 5-1 ч. 1 ст. 309 КПК). При цьому на підставі закону України від 04.10.2019 №187-IX лише із 17.10.2019 ч. 1 ст. 309 КПК було доповнено п. 5-1.

У відповідності до п. 5-1 ч. 1 ст. 309 КПК «під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу». Й подібними до цієї норми за своїм змістом є п. п. 2 і 4 ч. 1 ст. 309 КПК, згідно яких: «під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді: тримання під вартою або відмову в його застосуванні (п. 2); домашнього арешту або відмову в його застосуванні (п. 4)».

Отже, у разі постановлення слідчим суддею ухвали про звернення застави в дохід держави згідно ч. 8 ст. 182 КПК такою ухвалою підозрюваному фактично змінюється запобіжний захід. Зокрема, в подібній ситуації на підставі ч. 10 ст. 182 КПК до підозрюваного застосовується застава в більшому розмірі чи інший запобіжний захід. І, виходячи з п. 5-1 ч. 1 ст. 309 КПК, ухвала слідчого судді про звернення застави в дохід держави з одночасною зміною підозрюваному запобіжного заходу може бути предметом апеляційного оскарження на стадії досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що факт звернення застави в дохід держави на підставі ч. 8 ст. 182 КПК чи відмови в її зверненні у дохід держави для слідчого судді, що розглядає подане стороною в порядку ч. ч. 8, 10 ст. 182 і ст. 200 КПК клопотання, слугує не підставою для розгляду або не розгляду питання про зміну запобіжного заходу (збільшення застави чи застосування іншого запобіжного заходу відповідно до ч. 10 ст. 182 КПК), а доказом доведеності чи недоведеності стороною обвинувачення наявності обставин, які в розумінні п.1 ч.2 ст.200 КПК виникли після прийняття попереднього рішення щодо застосування запобіжного заходу. Адже, підставою для розгляду питання про зміну запобіжного заходу слугує сам по собі факт звернення прокурора з клопотанням, в якому фактично ставиться на вирішення слідчому судді питання щодо зміни підозрюваному запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді про задоволення клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави згідно ч. 8 ст. 182 КПК й у зв`язку з цим застосував запобіжний захід у вигляді застави у більшому розмірі згідно ч. 10 ст. 182 КПК може бути предметом апеляційного оскарження на стадії досудового розслідування, так як за змістом п. 5-1 ч. 1 ст. 309 КПК вона повністю, а не її частина, є ухвалою про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Апеляційним судом встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва прокурорів Черкаської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000243 від 12.09.2022 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.332 КК України.

04.01.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.01.2023 (справа №711/26/23; провадження №1-кс/711/21/23) до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.03.2023 та визначено альтернативний запобіжний захід у виді заставу в розмірі 70 прожиткових мінімуму для працездатних осіб, що становить 187 880, 00 грн. При цьому, у випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, на ОСОБА_6 , на строк до 04.03.2023, покладено наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або місця роботи; не відлучатися із повідомленого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматися від спілкування у будь-якій формі з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України. Вказані обов`язки в разі внесення застави покладені на ОСОБА_6 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

Відповідно до повідомлення ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» №6/163/ВС від 09.01.2023 ОСОБА_6 звільнений з-під варти 09.01.2023 у зв`язку із внесенням застави в сумі 187 880 грн.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.03.2023 продовжено строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 до 29.05.2023 включно.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.05.2023 залишено без розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , у зв`язку з закінченням строку дії ухвали в цій частині.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.06.2023 у задоволенні клопотання прокурора про покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах запобіжного заходу, відносно ОСОБА_6 відмовлено.

22.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.332 КК України.

26.06.2023 прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 відповідним листом від №09/2-937вих23 повідомлено підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників про завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000243 від 12.09.2022 року, про що містяться відповідні підписи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 .

Слідчим суддею встановлено, що після повідомлення про завершення досудового розслідування прокурором ОСОБА_5 неодноразово здійснювались виклики ОСОБА_6 для участі у процесуальних діях з його участю у кримінальному провадженні №0000243 від 12.09.2022 року, а саме ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та проведення інших процесуальних дій, зокрема 27.06.2023 - на 11:00 годину 28.06.2023, на 11:00 годину 29.06.2023, на 11:00 годину 30.06.2023, 03.07.2023 - на 11:00 годину 07.07.2023, 10.07.2023 - на 11:00 годину 11.07.2023, на 11:00 годину 12.07.2023, на 11:00 годину 13.07.2023, на 11:00 годину 14.07.2023, 18.07.2023 - на 11:00 годину 19.07.2023, на 11:00 годину 20.07.2023, на 11:00 годину 21.07.2023, на 11:00 годину 24.07.2023, на 11:00 годину 25.07.2023.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що з урахуванням обставин кримінального провадження, особи підозрюваного, порушення покладених на нього обов`язків та наявності доведених ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та вважає, що після звернення застави в дохід держави, до останнього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді застави у більшому розмірі. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.133 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного для участі в процесуальній дії.

Нормами ч.2 ст.133 КПК України передбачено, що прокурор під час досудового розслідування має право викликати особу, якщо її участь у процесуальній дії є обов`язковою.

Колегія суддів зазначає, що процесуальними діями є дії, спрямовані на виконання завдань кримінального провадження на різних стадіях кримінального процесу, проведення яких забезпечується силами, засобами кримінального провадження на підставах і в порядку, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

Згідно з вимогами ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Сторона захисту за запитом прокурора зобов`язана надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем сторони захисту, якщо сторона захисту має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Таким чином, прокурор здійснюючи виклики підозрюваного ОСОБА_6 виконував свій обов`язок, визначений ст. 290 КПК України.

Встановлено, що прокурором виклик підозрюваного ОСОБА_6 здійснювався телефонним зв`язком, шляхом надсилання на месенджер «Viber» повісток про виклик.

Факт отримання таких повісток про виклик, підтверджується і листами ОСОБА_6 , які останній надсилав у відповідь.

Так, 28.06.2023 підозрюваним ОСОБА_6 прокурору було направлено лист-повідомлення про те, що ним 27.06.2023 були отримані повістки про виклик на 28.06.2023, 29.06.2023, 30.06.2023 для участі у процесуальних діях, а саме для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, однак вважаючи те, що положення ст. 290 КПК України не містять обов`язку підозрюваного ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування та це є виключно правом підозрюваного, а відтак дії прокурора щодо виклику для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування шляхом направлення повісток про виклик є протиправним. Разом з цим послався на ч.9 ст.135 та п.7 ст.138 КПК України як поважну причину неприбуття - несвоєчасне одержання повістки про виклик.

03.07.2023 прокурором ОСОБА_5 була направлена повістка про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 11:00 годину 07.07.2023 року.

06.07.2023 підозрюваним прокурору ОСОБА_5 було направлено лист-повідомлення датованого 04.07.2023 про те, що ним отримано повістку про виклик на 07.07.2023, для участі у процесуальних діях, а саме ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та проведення інших процесуальних дій, однак вважаючи те, що положення ст. 290 КПК України не містять обов`язку підозрюваного ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування та це є виключно правом підозрюваного, а відтак дії прокурора щодо виклику для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування шляхом направлення повісток про виклик є протиправним. Відтак, з метою подальшої реалізації свого права на ознайомлення, він прибуде до Черкаської обласної прокуратури, попередньо узгодивши з прокурором ОСОБА_5 дату та час прибуття.

Разом з цим, в месенджері «Viber» підозрюваний ОСОБА_6 запитав у прокурора чи може він приїхати на ознайомлення в понеділок (10.07.), однак 10.07.2023 року до прокурора не з`явився.

10.07.2023 прокурором ОСОБА_5 були направлені повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 11:00 годину 11.07.2023 року, на 11:00 годину 12.07.2023 року, на 11:00 годину 13.07.2023 року, на 11:00 годину 14.07.2023 року.

11.07.2023 підозрюваним було направлено прокурору лист-повідомлення про те, що ним отримано повістки про виклик на 12.07.2023 та 13.07.2023, для участі у процесуальних діях, а саме ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та проведення інших процесуальних дій, однак вважаючи те, що положення ст.290 КПК України не містять обов`язку підозрюваного ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування та це є виключно правом підозрюваного, а відтак дії прокурора щодо виклику для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування шляхом направлення повісток про виклик є протиправним.

11.07.2023 року, 12.07.2023 року та 14.07.2023 року підозрюваний ОСОБА_6 на виклик до прокурора не з`явився.

Разом з цим, підозрюваний ОСОБА_6 з`явився до прокурора 13.07.2023 року та ознайомився з першим томом матеріалів досудового розслідування.

18.07.2023 прокурором ОСОБА_5 були направлені повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 11:00 годину 19.07.2023 року, на 11:00 годину 20.07.2023 року, на 11:00 годину 21.07.2023 року, на 11:00 годину 24.07.2023 року та на 11:00 25.07.2023 року.

11.07.2023 підозрюваним ОСОБА_6 було направлено прокурору лист-повідомлення про те, що ним отримано повістки про виклик на 19.07.2023, 20.07.2023, 21.07.2023, 24.07.2023 та 25.07.2023, для участі у процесуальних діях, а саме ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та проведення інших процесуальних дій, однак вважаючи те, що положення ст.290 КПК України не містять обов`язку підозрюваного ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування та це є виключно правом підозрюваного, а відтак дії прокурора щодо виклику для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування шляхом направлення повісток про виклик є протиправним.

19.07.2023 року, 20.07.2023 року, 24.04.2023 та 25.07.2023 року підозрюваний ОСОБА_6 на виклик до прокурора не з`явився

Разом з цим, підозрюваний ОСОБА_6 з`явився до прокурора 21.07.2023 року та ознайомився з другим томом матеріалів досудового розслідування.

В подальшому підозрюваний ОСОБА_6 до прокурора для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не з`являвся.

В зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя прийшов до висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 маніпулюючи своїм правом ознайомлення з матеріалами справи досудового розслідування проігнорував свій обов`язок з`являтися за викликом до прокурора, який здійснював такі виклики у зв`язку з виконанням вимог ст. 290 КПК України.

Апеляційний суд детально перевірив доводи прокурора про порушення обов`язку з`являтися до прокурора та доводи сторони захисту про недотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо виклик підозрюваного для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування і дійшов до наступних висновків.

Відповідно до приписів ст. 290 КПК, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості, або сприяти пом`якшенню покарання.

Законодавець у ст. 290 КПК встановив процедуру, яка забезпечує реалізацію одного з елементів права на справедливий суд, а саме надає сторонам майбутнього судового розгляду можливість ознайомитися з доказами і підготувати правову позицію, що буде ними обстоюватись у змагальній процедурі судового розгляду. З цією метою відповідно до ч. 2 ст. 290 КПК відкриття має бути здійснено до початку судового розгляду, оскільки сторони мають право на достатній час і можливості для підготовки до розгляду.

Колегія судів виходить із того, що приписами ст. 290 КПК забезпечується право сторін кримінального провадження на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та покладено відповідний обов`язок щодо їх відкриття для ознайомлення та підтвердження факту ознайомлення, встановлено в частинах 9, 12 ст. 290 цього Кодексу негативні наслідки невиконання таких обов`язків. Водночас кримінальні процесуальні норми не встановлюють обов`язку сторони захисту знайомитися з матеріалами, відкритими стороною обвинуваченням, і реалізація права на ознайомлення з такими матеріалами залежить від власного уявлення про його доцільність та обрану стратегію і тактику процесуальної поведінки задля досягнення бажаного процесуального результату.

Разом з цим, відповідно до п. 3 ч. 2 ст.283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру звернутися до суду з обвинувальним актом.

При цьому, згідно з вимогами ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.

Згідно з вимогами ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

В даному випадку, колегія суддів зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 вчиняв дії, якими знехтував та свідомо проігнорував виклики прокурора, які були спрямовані на виконання останнім своїх обов`язків, визначених ст. 290 КПК України, чим порушив свої процесуальні обов`язки як підозрюваного у кримінальному провадженні, визначені ст. 42 КПК України, та забезпечені застосованим до нього запобіжним заходом у вигляді застави.

Посилання захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про те, що прокурор після повідомлення про завершення досудового розслідування не мав права проводити будь-які слідчі (розшукові) та процесуальні дії є необґрунтованим, оскільки направлення повістки про виклик не є слідчою (розшуковою) дією, а реалізація обов`язку надати доступ до матеріалів досудового розслідування та ознайомити підозрюваного з ними, вручити йому копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування та направлення обвинувального ату до суду є процесуальними діями, передбаченими положеннями ст.290, 293 та 283 КПК України.

Доводи сторони захисту на неналежний спосіб повідомлення підозрюваного ОСОБА_6 та несвоєчасне отримання останнім повідомлення про виклик до прокурора спростовуються положеннями ч.1 ст.135 та ст.136 КПК України та не вказують на поважність неприбуття зокрема на виклики 07.07.2023, 14.07.2023, 24.07.2023 та 25.07.2023.

Разом з цим, посилання захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , що будь-яких обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 не мав, оскільки ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.06.2023 у задоволені клопотання прокурора про покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_6 в межах запобіжного заходу у вигляді застави було відмовлено, а тому більше двох місяців ОСОБА_6 не є обмежений будь-якими обов`язками, у зв`язку з чим останній не повинен був з`являтися на виклик до прокурора є безпідставними, оскільки не спростовують обов`язку підозрюваного ОСОБА_6 , визначеного п.1 ч.7 ст.42 КПК України.

Положення п.1 ч.7 ст.42 КПК України покладають зобов`язання прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на особу, яка набула статусу підозрюваної, обвинуваченої, а положення п.2 та п.3 ч.7 ст.42 КПК України покладають зобов`язання на підозрюваного, обвинуваченого виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження та підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Такі обов`язки покладені саме на підозрювану особу, в даному випадку ОСОБА_6 , а не на його захисників.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 підтвердив, що повістки про виклик до прокурора надіслані йому телефонним зв`язком за допомогою месенджера «Viber» він отримував, у відповідь надсилав листи-повідомлення, також підтвердив, що йому відомі обов`язки визначені ст.42 КПК України, запобіжний захід який відносно нього застосований, а також наслідки порушення обов`язків, забезпечених заставою, однак переконливо вважав, що в даному випадку це було його правом не з`являтися до прокурора.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що обираючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід, слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.01.2023 по справі 711/23/23 зазначив, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Разом з цим, слідчий суддя вказав у даній ухвалі, що не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає.

Згідно з ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до положень ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Порушення підозрюваним ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків, вказує на несумлінне ставлення останнього до їх виконання та недостатності застосованого запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. 8 та ч. 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

В зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що прокурором доведено та в судовому засіданні встановлено про наявні достатні підстави для звернення застави, внесеної заставодавцем за підозрюваного ОСОБА_6 , у дохід держави, оскільки останній допустив системні та свідомі порушення процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді застави у більшому розмірі.

Визначаючи розмір застави слідчий суддя врахував, що її розмір спрямований на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з метою виконання покладених на нього обов`язків, недопущення продовження злочинної діяльності, вчинення нових кримінальних правопорушень чи вчинення дій, спрямованих на перешкоджанню встановленні усіх обставин у кримінальному провадженні, при цьому розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, визначаючи розмір застави у більшому розмірі, слідчий суддя вірно врахував тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 , існуючі ризики у кримінальному провадженні, обставини допущених порушень запобіжного заходу у вигляді застави у попередньому розмірі, достатність застави у збільшеному розмірі для запобігання та недопущення повторних чи інших процесуальних порушень, покладених на підозрюваного обов`язків як загальними нормами кримінально-процесуального закону так і обов`язків застосованого запобіжного заходу, характеризуючи даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , його матеріальний та соціальний стан, а також співмірність застосованих обмежень відносно підозрюваного та мети і завдань кримінального провадження.

Між тим, підозрюваний та його захисник не навели переконливих доводів та не надали жодних доказів на підтвердження того, що матеріальне становище ОСОБА_6 не дозволяє реалізувати внесення даного розміру застави.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що обрання запобіжного заходу не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст. 2 КПК України.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які наведені в апеляційній скарзі були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2023 року про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3