ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/4491/22 Номер провадження 11-кп/814/1962/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

представника установи ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_9 ? ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борщів Перемишлянського району Львівської області, громадянина України, судимого, засудженого:

21.05.2019 Глобинським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 70 КК України на 6 років позбавлення волі.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений за час відбування мав стягнення, в матеріалах справи відсутні відомості про відшкодування завданої шкоди. Тому вважає, що засуджений не довів своє виправлення.

Не погоджуючись з рішенням суду засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд неповно і необ`єктивно дослідив матеріали справи та дійшов неправильного висновку, оскільки за рішенням комісії установи він за час відбування покарання довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу залишити без змін, представника установи, який вважав, що засуджений заслуговує на умовно-дострокове звільнення, перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні подання.

Згідно з ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На підставі п.2 ч.3 ст. 81 КК України (в редакції Закону на час вчинення кримінального правопорушення) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

За змістом п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під час апеляційного перегляду рішення суду встановлено, що ОСОБА_9 засуджений 21.05.2019 Глобинським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 70 КК України на 6 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 03.09.2018, кінець строку 03.09.2024.

Таким чином, на час звернення з поданням до суду ОСОБА_9 відповідно до положень ст.81 КК України, має право на розгляд питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Проте суд першої інстанції, розглядаючи подання, дійшов висновку, що засуджений не довів своє виправлення.

Даний висновок суду першої інстанції є непереконливим.

З особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_9 з 03.09.2018 знаходиться у місцях позбавлення волі. Під час перебування в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» характеризувався посередньо, мав два стягнення, які погашені, заохочень не отримував, до праці не залучався. З 22.11.2019 відбуває покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)». За час відбування покарання в установі 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашено в установленому законом порядку. Отримав 11 заохочень. Працевлаштований на виробництві установи в бригаді слюсарів. До праці ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує своєчасно та якісно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт з благоустрою установи виконання покарань ставиться сумлінно. Брав участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Вину у вчиненому визнає. За висновком установи заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Крім цього, засуджений ОСОБА_9 отримав заохочення 17.04.2023 та 14.07.2023.

Зі ст. 6 КВК України вбачається, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Як вбачається з особової справи ОСОБА_9 , хоча засуджений впродовж відбування покарання і отримував стягнення, проте вказані стягнення погашені. Після проведення з ним виховних робіт змінив своє ставлення та під час перебування в установі отримав значну кількість заохочень. Працевлаштований. Виконував роботи по благоустрою установи.

З урахуванням даних про особу засудженого, який розкаюється у вчиненому, позитивно характеризується представниками установи протягом усього часу відбування покарання, колегія суддів дійшла висновку, що на даний час ОСОБА_9 не є суспільно-небезпечною особою, за час перебування у виправній колонії ним досягнуто значних успіхів на шляху до соціалізації та доведено можливість стати повноцінним та законослухняним членом суспільства, він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

У зв`язку з вказаним апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 - скасуванню з постановленням нової про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Станом на день постановлення ухвали апеляційного суду невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_9 становить 11 місяців 27 днів, а тому він підлягає звільненню умовно-достроково від відбування покарання на вказаний строк.

Керуючись ст. 404, 407, 419КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2023 року щодо ОСОБА_9 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою спільне подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» та спостережної комісії Подільської районної ради м. Полтави щодо ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення задовольнити.

Звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 21.05.2019 за ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 70 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 27 днів.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4