Справа № 520/5382/18
Провадження № 1-кп/947/114/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 року колегія суддів Київського районного суду м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі об`єднанні кримінальні провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України,українця, з вищою освітою, працюючого за наймом, одруженого, має доньку ОСОБА_8 , 2017 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Так, у невстановлений час та у невстановленому місці ОСОБА_7 отримав від невстановленої особи підроблену довідку за вх. N 009/2016 від 12.06.2016 року, про працевлаштування та складання контракту морехідного плавання, через крюінгову компанію «TideMarine LL.C», яка не відповідає критеріям офіційного бланку крюінгової компанії «TideMarine LLC».

В подальшому, 16.06.2016 року більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 знаходячись в приміщенні ПАТ «АБ «РАДАБАНК» (КБ 321024, ), за адресою: м. Одеса, Велика Арнаутська, 86, усвідомлюючи та завідомо знаючи про те, що вказана довідка є підробленою та такою, що не відповідає дійсності, надав вказану довідку, до ПАТ «АБ «РАДАБАНК», з метою отримання кредитних коштів, у формі овердрафту з початковим лімітом, на загальну суму 100 000 гривень, на підставі якої було. складено кредитний договір N 3126/ФКР513/0.

На підставі наданих документів ПАТ «АБ «РАДАБАНК» відкрив картковий рахунок N НОМЕР_1 , на ім?я ОСОБА_7 , на який зарахованого кредитні грошові кошти у формі овердрафту з початковим лімітом на загальну суму 100 000 гривень, з кінцевим строком повернення ліміту овердрафту 20.09.2016 року, відповідно кредитного договору.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру 02.07.2016 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 знаходячись в приміщенні ПАТ «АБ «РАДАБАНК» (КБ 321024, ), що розташоване за адресою: м. Одеса, Велика Арнаутська, 86, здійснив зняття грошових коштів з відкритого карткового рахунку N° НОМЕР_1 , відкритого в ПАТ «АБ «РАДАБАНК» (КБ 321024, ) відповідно до кредитного договору N° 3126/ФКР513/0 за кінцевим строком повернення ліміту овердрафту 20.09.2016 року.

Однак, 20.09.2016 по закінченню строку повернення ліміту овердрафту ОСОБА_7 грошові кошти не повернув, тим самим вчинив шахрайські дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами та спричинив ПАТ «АБ «РАДАБАНК» матеріальний збиток на загальну суму 97 000 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підроблених документів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значну шкоду потерпілому.

Крім того, 16.10.2016 року, в невстановлений час, разом з невстановленою особою, ОСОБА_7 знаходячись зупинці 4-ї станції Фонтанської дороги в м. Одесі, завчасно маючи злочинний намір, та усвідомлюючи, що їх дії спрямовані, на отримання грошових коштів, від надання підроблених дозвільних документів морехідної компанії «Zakher Marine International», для направлення ОСОБА_9 в морехідне плавання, с не правомірними, при цьому запевнивши ОСОБА_9 ,та його батька ОСОБА_10 про дійсність своїх намірів, отримали від останнього, належний йому паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , та закордонний паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 .

Реалізуючи свій злочинний намір, 21.10.2016 року приблизно о 12.00 год., ОСОБА_7 разом з невстановленою особою, знаходячись в приміщенні в бізнес центру крюінгового агентства «Almar shipping согр», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Солнічна, 5, дотримуючись раніше досягнутої домовленості, шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами ОСОБА_10 , при цьому надавши йому підроблені дозвільні сертифікати, на працевлаштування останнього, в морехідне плавання, які згідно відповіді «Інституту післядипломної освіти» Одеського морського тренажерного центру та ТОВ «Медичного центру «Медмарін», є недійсними, та такими, що не відповідають, вимогам зазначених установ. В результаті чого, шахрайськими діями ОСОБА_7 та невстановленої особи, ОСОБА_10 , було завдано матеріальний збиток на суму 72 837 гривень.

Крім того, в ході проведення огляду 05.11.2016 року, в службовому кабінеті № 312, в приміщенні Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області, ОСОБА_7 добровільно видав з внутрішніх карманів одягнутої, на ньому куртки паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , заповнений на ім?я ОСОБА_11 , закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_5 , заповнений на ім?я ОСОБА_11 , та надав пояснення що зазначені документи, йому були надані ОСОБА_12 , з метою працевлаштування, останнього в морехідне плавання, через компанію «Zakher Marine International».

Згідно висновку експертизи Х° 433-П від 02.12.2016 року, у паспорті громадянина України серійним номером НОМЕР_6 , на ім?я ОСОБА_11 , має місце заміна фотокартки. Також, на першій сторінці в графі «Дата народження», наявна часткова підчистка елементів двох перших літер місця народження і другої цифри року народження з подальшим їх об веденням барвником синього кольору, а також цифр «1» і «», які не піддавались зміні. На першій і другій сторінках у графах «Дата народження» проводилось повне видалення шляхом підчистки третьої цифри року народження. У закордонному паспорті громадянина України серійним номером НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_11 , ознак внесення змін у первині реквізити не виявлено, однак наявне пошкодження полікарбонатової сторінки паспорта у вигляді відсутності її нижньої частини.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками: підроблення посвідчення або іншого офіційного документа.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Захисник ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 190, ч.1, ч.4 ст. 358 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, обґрунтування викладені в письмовому клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2ст.190, ч.1, ч.4 ст. 358 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки дійсно на теперішній час закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений статтею 49 КК України за зазначеними статтями.

Обвинуваченому ОСОБА_7 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст. 49 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання заявлене захисником ОСОБА_6 та просив його задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти задоволення клопотання, суд вважає, що заявлене клопотання є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Санкція ч. 2 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Санкція ч.1 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Санкція ч.4 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно ч.2 ст. 12 КК України дані злочини відноситься до категорії кримінальних проступків та нетяжкого кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Так, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 наявні обвинувальні акти щодо притягнення його до кримінальної відповідальності, які перебувають на розгляді в суді.

Суд розглядаючи заявлене клопотання захисника ОСОБА_6 щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.190, ч.1, ч.4 ст. 358 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, враховує принцип презумпції невинуватості, закріплений у ратифікованих Верховною Радою України міжнародно-правових актах, зокрема у ч. 1 ст.11 Загальної декларації прав людини та у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Також у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Вказане положення становить підґрунтя для регламентації цього принципу в національному законодавстві.

Так, у ч. 1 ст. 62 Конституції України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Цей конституційний принцип презумпції невинуватості майже аналогічно закріплено безпосередньо у тексті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 2 КК України), а також відображено у кримінальному процесуальному законі (ст. 7 та ч. 1 ст. 17 КПК України). Отже, згідно з чинним законодавством винуватість особи може бути встановлено лише обвинувальним вироком суду.

Тобто, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Так, об`єднанна палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в своєї постанові від 06.12.2021 року у справі № 521/8873/18 щодо належного застосування положень ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України, зазначила наступне.

Звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави в особі відповідного суду від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у випадках передбачених КК України та у порядку встановленому КПК України.

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Чинна ч. 1 ст. 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Вказаною нормою встановлено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ст. 285 КПК України).

Виходячи з системного аналізу норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, та правову позицію Верховного Суду, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Так, судом встановлено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 190, ч.1. ч.4 ст.358 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 скоєні в 2016 році, отже, після вчинення зазначених кримінальних правопорушень до дати вирішення питання про звільнення останньої від кримінальної відповідальності, минуло фактично сім років, у зв`язку з чим ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Перевіривши законність заявленого клопотання захисником ОСОБА_6 підтриманого обвинуваченим ОСОБА_7 з огляду на те, що злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 є кримінальними проступками та нетяжким злочином, минуло фактично сім років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відносно ОСОБА_7 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1, ч.4 ст.358 КК України - закриттю.

Керуючись ст.ст. 284,286,288,369-372,395 КПК України, ст. 49 КК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_6 підтримане обвинуваченим ОСОБА_13 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 358 КК України, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.190, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 358 КК України, в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.190, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 358 КК України, закрити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 11.11.2016 року на паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , та закордонний паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 .

Речові докази: паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , та закордонний паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 , вважати повернутим за належністю власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3