Справа № 703/3958/23

УХВАЛА

24 серпня 2023 року м. Сміла

встановила:
Клопотання обґрунтовує тим, що 18 серпня 2023 року до ВП № 2 Черкаського РУП ГНП в Черкаській області надійшло повідомлення про факт крадіжки, що мав місце в с. Костянтинівка Черкаського району Черкаської області.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в перід часу з 03.08.2023 по 04.08.2023 невідома особа, мисно, таємно, в період воєнного часу, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинила крадіжку мобільного телефону марки «Хуавей», що належить ОСОБА_5 , спричинивши матеріальну шкоду.
18.08.2023 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_6 добровільно видала мобільний телефон марки «Хуавей» в коричневому шкіряному чохлі та пояснила, що 06.08.2023 до її домоволодіння прийшла її знайома ОСОБА_7 та обміняла вказаний телефон на кип`ятильник.
Постановою слідчого від 18.08.2023 мобільний телефон марки «Хуавей» в коричневому шкіряному чохлі визнано речовим доказом у даному проваджені.
Для забезпечення збереження речових доказів даного кримінального провадження, а також з метою подальшого запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, перепродажу, виникла необхідність у здійснені заходів забезпечення кримінального провадження, а саме накладенні арешту на майно мобільний телефон марки «Хуавей» в коричневому шкіряному чохлі, який вилучено в ході проведення огляду місця події від 18.08.2023.
В судове засідання слідчий не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 5 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; заборону обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно.
Згідно ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Проте у клопотанні слідчий не навів та не довів наявності будь-яких ризиків із передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, які б свідчили, що належне ОСОБА_5 майно може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено або ж відчужено.
Також, у клопотанні слідчого не обґрунтовано вагомість накладення арешту на светр, які саме сліди кримінального правопорушення воно на собі зберегло, які відомості можна отримати за його допомогою, що в подальшому можуть бути використанні як доказ факту чи обставини у кримінальному провадженні. Також з матеріалів клопотання не вбачається, що у даному кримінальному провадженні повідомлено будь-якій особі про підозру.
Водночас, частиною 4 ст. 173 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначається на інтересах інших осіб.
За приписами ч. 1 ст. 173 КПК України якщо особа, що подала клопотання про арешт майна, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, суд відмовляє у задоволенні такого клопотання.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
Керуючись ст.ст.170-173,372,376,392 КПК України, слідчий суддя -

постановила:
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1