Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1767/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.72 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м.Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31.03.2023,

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про перерахунок строку попереднього ув`язнення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та просить її скасувати, а своїм рішенням зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 29.08.2017 по 22.06.2019 в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015. При цьому, звертає увагу, що знаходився в умовах попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання з 29.08.2017 по час набрання законної сили вироку Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.06.2019, що становить 663 дні, які йому зараховані. Зазначає, що він фактично на даний момент відбуває покарання за сукупністю декількох вироків, за вчиненими злочинами - 20.03.2016 та 08.01.2015. Завертає увагу, в даному випадку на правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 29 серпня 2018 року (провадження №13-31кс18).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який частково підтримав апеляційні вимоги засудженого, перевіривши матеріали провадження №295/9375/21 та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Приписами ст.2 КПК України, встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово - психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом з цим, Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» №2046-VIII від 18.05.2017 до ч.5 ст.72 КК України були внесені відповідні зміни, згідно з якими, починаючи 21.06.2017 строк попереднього ув`язнення зараховується в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 29 серпня 2018 року (провадження № 13-31кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII.

Як вбачається з матеріалів судового провадження №279/1767/23, вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2018 ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.289, 69 КК України до 4 років позбавлення волі, вираховуючи строк відбуття покарання з 29.08.2017. Вирок набрав законної сили 03.05.2018 року (а.п.11-13).

Також, ОСОБА_7 було засуджено вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.05.2019 за ч.1 ст.186 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання обчислено з 29.08.2017, тобто з дня фактичного затримання (а.п.14-15).

Крім того, ОСОБА_7 було засуджено вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2019 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.146, ч.2 ст.121, 70, 71 КК України до 7 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.05.2019 у виді 2 місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді 7 років 2 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання обчислено з 29.08.2017 (а.п.17-19).

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 17.12.2020 застосовано до ОСОБА_7 за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.05.2019 року з урахуванням вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2018 року на підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Початок строку відбування покарання обчислювати з 29.08.2017.

Застосовано до ОСОБА_7 за Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2019 року з урахуванням вироку Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.05.2019 року на підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 роки. Початок строку відбування покарання обчислювати з 29.08.2017 року (а.п.21-22).

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 05.03.2021 постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2019 з урахуванням вироку Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.05.2019 року на підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці. Початок строку відбування покарання обчислювати з 29.08.2017 (а.п.23-24).

Жодним із вище зазначених вироків та ухвал суду питання застосування положень ч.5 ст.72 КК України щодо засудженого ОСОБА_7 судами не вирішувалося.

Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.08.2017 (а.п.10), 29.08.2017 року ОСОБА_7 було затримано.

Кримінальні правопорушення за які ОСОБА_7 засуджено вироками Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2018 та Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.05.2019, скоєно засудженим 20.03.2016 та 08.01.2015 - відповідно.

Таким чином, як встановлено судом апеляційної інстанції, поза увагою суду першої інстанції було залишено, що засуджений ОСОБА_7 фактично перебував в умовах попереднього ув`язнення з 29.08.2017 в кримінальному провадженні як за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.05.2019 (набрав законної сили 22.06.2019, а.п.16), так і за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2018 (набрав законної сили 03.05.2018, а.п.13).

З урахуванням зазначеного та правового висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 29 серпня 2018 року (провадження № 13-31кс18), апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 про необхідність зарахування йому на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції закону від 26.11.2015) у строк відбутого покарання строк його попереднього ув`язнення з 29.08.2017 по 22.06.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За наведених обставин, ухвала суду першої інстанції в порядку п.4 ч.1 ст.409 КПК України підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31.03.2023 - скасувати.

Клопотання засудженого ОСОБА_7 - задовольнити.

Зарахувати на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015) засудженому ОСОБА_7 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 29.08.2017 по 22.06.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :