справа №991/4895/23
провадження №1-кс/991/4915/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

«12» червня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Обставини, якими обґрунтована скарга.

Скарга ОСОБА_3 обґрунтована тим, що 05 червня 2023 року ним, як головою ГО «НОН-СТОП», до НАБУ була подана заява про вчинення кримінальних правопорушень, встановлених в ході здійснення правозахисної діяльності ГО «НОН-СТОП», а саме щодо незаконних дій: керівництва КМДА, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, зокрема, щодо зловживання ними службовим становищем в інтересах власників мережі ресторанів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », внаслідок чого було розтрачено і безпідставно передано у власність вказаного ресторану цокольне приміщення за адресою: АДРЕСА_1, що мало використовуватися жителями вказаного будинку в якості бомбосховища; начальника Оболонського управління поліції ГУНП в м. Києві та за його злочинним наказом патрульних, закріплених за вказаним управлінням поліції ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , зокрема, щодо зловживань і перевищення службовим становищем в інтересах Керівництва КМДА, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, власників мережі ресторанів «ІНФОРМАЦІЯ_1», прикриття їх незаконної діяльності та не притягнення останніх до відповідальності, та як наслідок - вжито заходів щодо укриття злочину, а саме, тиску і протидії громадській діяльності ГО «НОН-СТОП» і її голови - ОСОБА_3 , неприйняття заяви, незаконного затримання, незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, складання неправдивих процесуальних документів і внесення до них неправдивих відомостей. Однак, всупереч положенням ст. 214 КПК України, на даний час відомості за вказаною заявою до ЄРДР не внесені, що заявник вважає протиправною бездіяльністю і просить зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести відомості за його заявою та розпочати розслідування.

Позиція сторін у судовому засіданні.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, в прохальній частині скарги просив суд проводити судовий розгляд без його участі.

Представник НАБУ в судове засідання не з`явився, однак це не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України.

Встановлені обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Дослідивши матеріали скарги з додатками, слідчий суддя зазначає про наступне.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива) в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За змістом ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

У своїй заяві про злочин від 05 червня 2023 року ОСОБА_3 зазначає, зокрема, що, на його думку, за викладених у заяві обставин, в діях керівництва КМДА, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації вбачається зловживання службовим становищем в інтересах власників мережі ресторанів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме розтрата і безпідставна передача у власність останніх цокольного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що мало використовуватися жителями вказаного будинку в якості бомбосховища, а отже, на його переконання, вбачаються ознаки злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України, а в діях начальника Оболонського управління поліції ГУНП в м. Києві та, за його злочинним наказом, патрульних, закріплених за вказаним управлінням поліції ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , вбачаються зловживання і перевищення службовим становищем в інтересах керівництва КМДА, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, власників мережі ресторанів «ІНФОРМАЦІЯ_1», прикриття їх незаконної діяльності та не притягнення останніх до відповідальності, які вжили заходів щодо укриття злочину - тиску і протидії громадській діяльності ГО «НОН-СТОП» і її голови - ОСОБА_3 , неприйняття заяви, незаконного затримання, незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, складання неправдивих процесуальних документів і внесення до них неправдивих відомостей, а тому в їх діях, на думку заявника, вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 170 ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1. ст. 371, ст. 396 КК України.

Втім, на думку слідчого судді, викладені у заяві ОСОБА_3 обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який в свою чергу розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а як вбачається з самої заяви, у ній не наведено конкретних відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, про які він зазначає у своїй заяві. При цьому, заявник не наводить у заяві будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене, а лише висуває загальне припущення про можливе вчинення зазначених ним у заяві протиправних дій, ґрунтуючись виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності таких дій та власному аналізі і бачені норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Вказане, на думку слідчого судді, позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана в тому числі для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

За наведених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зобов`язання уповноважених осіб НАБУ виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 01 червня 2023 року, відсутні, а тому в задоволенні таких його вимог слід відмовити.

Вважаю за необхідне додатково зазначити, що кожне висловлене твердження у заяві по злочин (незаконна передача у власність приміщень, тиск і протидія працівниками поліції громадській діяльності) повинно бути підтверджено будь-якими розумними поясненнями та/або доданими матеріалами, у тому числі в частині підслідності НАБУ та підсудності ВАКС. Лише самих відомостей із скарг про незаконну передачу у власність цокольного приміщення та інформації із витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно щодо його власників, на переконання слідчого судді, не достатньо на підтвердження наявності ознак скоєння злочинів, які підслідні НАБУ, інакше будь-які дії, за такою логікою, можливо піддати сумніву та неправомірній перевірці.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1