ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року

м. Київ

справа № 484/3868/15-к

провадження № 51-591км23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального

суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

особи, щодо якої

кримінальне

провадження закрито ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 серпня 2022 року та Миколаївського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001002, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3, 4 ст. 190, частинами 2, 3 ст. 358 КК.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою районного суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3, 4 ст. 190, частинами 2, 3 ст. 358 КК, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК закрито, у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК.

Апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу районного суду - без зміни.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК введені в дію 15 березня 2018 року, вони не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін. Проте, відомості про кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , було внесено до ЄРДР у 2015 році, тобто до введення в дію цих змін, а тому застосування судом п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, як підстави для закриття кримінального провадження, не ґрунтується на вимогах закону. Про вказані порушення прокурор вказував в апеляційній скарзі, проте вони залишились поза увагою суду апеляційної інстанції, тому його рішення не відповідає вимогам ст. 419 КПК і також підлягає скасуванню.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити. ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти задоволення касаційної скарги прокурора.

Мотиви Суду

Положенням ст. 433 КПК визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу; переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).

За приписами ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як убачається з рішення суду першої інстанції, 22 грудня 2021 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001002 від 7 квітня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3, 4 ст. 190, частинами 2, 3 ст.358 КК.

Під час підготовчого судового засідання захисником заявлене клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування на момент звернення прокурора до суду з обвинувальним актом, яке було задоволено та ухвалою суду від 5 серпня 2022 року закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 .

В обґрунтування свого рішення суд зазначив, що ОСОБА_7 21 грудня 2021 року пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених частинами 2, 3, 4 ст. 190, частинами 2, 3 ст.358 КК.

ОСОБА_7 повідомлено про підозру 30 квітня 2015 року за ч. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 191 КК, 22 травня 2015 року за ч. 3 ст.191 КК, 26 червня 2015 року за ч. 3 ст.191 КК, 25 вересня 2015 року за частинами 2, 3, 4 ст. 190 КК, 26 вересня 2015 року за ч. 2, 3 ст. 358 КК, що підтверджується інформацією з Реєстру матеріалів досудового розслідування та самим повідомленням про підозру.

28 червня 2015 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 30 липня 2015 року. Постановою прокурора Первомайської міжрайонної прокуратури 30 липня 2015 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 30 вересня 2015 року.

Як вбачається з повідомлення про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів та про завершення досудового розслідування, підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 та потерпілих здійснене 28 вересня 2015 року та 29 вересня 2015 року. 29 вересня 2015 року обвинувачений та його захисник завершили ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в наданому кримінальному провадженні.

Дні 28 вересня 2015 року та 29 вересня 2015 року не включаються у строки досудового розслідування, оскільки це термін, протягом якого сторона захисту та потерпілі здійснювала ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. За таких обставин строк досудового розслідування в наданому кримінальному провадженні тривав до 3 жовтня 2015 року.

30 вересня 2015 року, тобто за два дні до закінчення строку досудового розслідування прокурором обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 було направлено до суду. 15 грудня 2020 року ухвалою суду у справі № 484/3868/15-к наданий обвинувальний акт повернуто прокурору. Ухвала набрала законної сили 27 липня 2021 року після перегляду Миколаївським апеляційним судом. Згідно відомостей, наданих прокуратурою, зазначена ухвала з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 разом з додатками (за вихідний номером 484/3868/15-к/15108/2021 від 12 серпня 2021 року) направлені до Первомайської місцевої прокуратури, де отримані канцелярією.

Тобто, саме з часу повернення прокурору обвинувального акта 12 серпня 2021 року строк досудового розслідування продовжився. Як вбачається з повідомлення про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів та про завершення досудового розслідування підозрюваному та захиснику ОСОБА_9 було повідомлено про завершення досудового розслідування і надання доступу до матеріалів досудового розслідування з 13 серпня 2021 року по 20 серпня 2021 року, тобто 8 днів. Дні з 13 серпня 2021 року по 20 серпня 2021 року не включаються у строки досудового розслідування, оскільки це термін, протягом якого сторона захисту та потерпілі здійснювала ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин строк досудового розслідування в наданому кримінальному провадженні тривав до 22 серпня 2021 року. З 12 серпня 2021 року строк досудового розслідування у наданому кримінальному провадженні фактично продовжив перебіг. При цьому, враховуючи, що залишок строку досудового розслідування на момент звернення прокурора до суду з обвинувальним актом, який було повернуто, склав 8 днів та 2 дні при зверненні прокурора до суду з обвинувальним актом 30 вересня 2015 року, тобто останнім днем строку досудового розслідування є 22 серпня 2021 року.

22 серпня 2021 року є кінцевим днем двомісячного строку досудового розслідування, у який сторона обвинувачення, дотримуючись строків досудового розслідування, була зобов`язана звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або ухвалити рішення про закриття кримінального провадження. Проте, новий обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 складено 20 грудня 2021 року і направлено до суду 22 грудня 2021 року.

Враховуючи, що прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 22 грудня 2021 року, тобто після закінчення строків досудового розслідування, надане кримінальне провадження закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК (в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року) кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Однак, положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК введені в дію 15 березня 2018 року, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після введення в дію цих змін (п. 4 § 2 Прикінцевих положень Закону №2147- VIII від 3 жовтня 2017 року).

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що відомості про кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань ще у 2015 році, тобто до введення в дію змін. Відтак застосування судами в даному випадку п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК як підстави для закриття кримінального провадження не ґрунтується на вимогах закону.

Така позиція узгоджується з усталеною практикою ККС ВС, відображеною, зокрема, в постановах від 20 жовтня 2022 року (справа № 148/1223/19, провадження

№ 51-315км22) та від 19 травня 2022 року (справа № 722/151/20, провадження

№ 51-71 км22).

За таких обставин ухвали судів першої та апеляційної інстанцій стосовно ОСОБА_7 не можна вважати законними та обґрунтованими, а тому вони підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з чим касаційну скаргу прокурора слід задовольнити.

Під час нового розгляду суду першої інстанції належить врахувати викладене, розглянути провадження з дотриманням вимог КПК та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 серпня 2022 року та Миколаївського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3