Справа № 126/1346/23
Провадження №11-сс/801/334/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 8 червня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчої СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про арешт майна по кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000284 від 07.06.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України,

в с т а н о в и в :

До Бершадського районного суду Вінницької області надійшло погоджене з прокурором Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_6 клопотання слідчої СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про накладення арешту на: вантажний автомобіль «HOMO A7», НОМЕР_1 , який завантажений піском, вилучений під час огляду 07.06.2023 та поміщений до арешт майданчика ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області; зразки піску, які поміщено до спеціальних пакетів НПУ № INZ 2016996, № PSP 1417189, № PSP 1417190, № PSP 1417191 та помістити до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Клопотання мотивоване тим, що проводиться досудове розслідування №0000284 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України - видобутку піску на території кар`єру, який розташований на межами населеного пункту с. Флорино Гайсинського району Вінницької області без передбаченого законом дозволу. Під час проведення огляду вилучено вантажний автомобіль «HOMO A7» НОМЕР_1 , який завантажений піском та зразки піску з місця розкопки. Даний автомобіль та зразки піску являються речовими доказами у кримінальному провадженні та з метою забезпечення належного їх збереження необхідно накласти на них арешт, оскільки незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його пошкодження, знищення, відчуження або втрати.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя відмовив в його задоволенні.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, оскільки висновки, викладені у ній, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого.

Своє прохання апелянт мотивує тим, що вилучені речі є речовими доказами та не накладення на них арешту може призвести до їх втрати та унеможливить в подальшому проведення слідчих дій.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відсутність підстав для арешту майна.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що закріплені у ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Тобто, для можливості застосування у кримінальному провадженні будь-якого заходу забезпечення обов`язковому доведенню підлягають одночасно всі наведені обставини. При цьому не доведення попередньої обставини виключає необхідність встановлення усіх наступних обставин.

Так, із клопотання слідчої вбачається, що в провадженні СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування за № 000284 від 07.06.2023 за фактом видобутку піску без передбаченого законом дозволу.

Разом з тим, з матеріалів клопотання не вбачається, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту майна призведе до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування чи передачі майна.

Окрім цього, ухвалами слідчих суддів Бершадського районного суду Вінницької області від 08.06.2023 було відмовлено у задоволенні клопотання слідчої ОСОБА_7 про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні після їх проведення та вилучення майна.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність достатніх підстав стверджувати про необхідність застосування до зазначеного майна заходу забезпечення у виді арешту.

Отже, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 8 червня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчої СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про арешт майна по кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000284 від 07.06.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4