Справа №766/5162/23
н/п 1-кп/766/2105/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 року місто Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000795 від 10.06.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Херсона, українки, громадянки України, має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштована, не заміжня, дітей та утриманців не має, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима

-обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.115 КК України ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

птерпілого - ОСОБА_5 , ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на стадії підготовчого провадження перебуває кримінальне провадження № 0000795 від 10.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.115 КК України.

Прокурор просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Окрім того, прокурором в судовому засіданні подано клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої, в обґрунтування якого прокурор зазначив, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 не зникли та існувати не перестали.

Потерпілий повністю погодився із думкою прокурора.

Захисник обвинуваченої не заперечував щодо призначення справи до розгляду по суті, проте вважав за необхідне змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачена ОСОБА_3 , яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, щодо заявленого клопотання, копію якого із додатками вона отримала заздалегідь, проте від надання з цього приводу розписки відмовилась, що зафіксовано рапортом слідчого, щодо заявленого чіткої позиції щодо можливості призначення справи до розгляду судом по суті не висловила, щодо клопотання про продовження строку тримання її під вартою заперечувала, вважала за необхідне змінити їй запобіжний захід на домашній арешт, проте щодо місця, де б вона могла відбувати такий домашній арешт відмовилась відповідати, вказуючи про те, що за місцем реєстрації перебувати не планує. Окрім того обвинувачена заявила суду про розгляд справи по суті колегією суддів.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши доводи клопотання прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Так, справа підсудна Херсонському міському суду Херсонської області, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України немає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Окрім того, за змістом ч. ч. 4, 5 ст.199 КПК якими суд керується та в силу положень ч.3 ст.315 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Тобто обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження. Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст.8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини. При цьому зазначено, що встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству та, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Пунктом 9 рекомендацій, викладених у листі Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03.03.2022 №1/0/2-22 визначено, що при розгляді клопотань органів досудового розслідування суд використовує всі наявні документи і матеріали, зокрема й судові рішення у формі, в якій їх внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (роздруківки з Реєстру). Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

З огляду на наведене, суд розглядає клопотання прокурора в контексті наявності чи відсутності нових обставин, які могли би змінити підстави застосованого до обвинуваченої запобіжного заходу порівняно з обставинами, які існують на теперішній час, а також з огляду на запровадження в Україні воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації.

При вирішенні питання суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій ОСОБА_3 у разі визнання її винуватою у злочині, у вчиненні якого вона наразі обвинувачується, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років проте у даному випадку із урахуванням положень ст. 15 КК України; вік та стан здоров`я обвинуваченої, щодо якої відсутні відомості, які б перешкоджали триманню її під вартою; те, що вона підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину саме за місцем свого мешкання та реєстрації, де також проживає потерпілий та ряд свідків по справі. Вказані обставини свідчать про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При цьому, судом враховується, що у зв`язку із засадою безпосередності дослідження показань, встановленою ст. 23 КПК України, наразі не допитана сама обвинувачена, потерпілий та свідки, тому на переконання суду це підкреслює існування ризику можливого здійснення обвинуваченою впливу на потерпілого та свідків задля викривлення, спотворення або зміни ними показів.

Таким чином, вказані обставини свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачена ОСОБА_3 перебуваючи на волі може переховатися від суду, здійснювати вплив на потерпілого та свідків, що було доведено прокурором в судовому засіданні, та підверджується дослідженими у суді обставинами.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_3 , яка підозрюється у вчиненні замаху на особливо тяжкий злочин, та те, що судом не допитані потерпілий, свідки та сама обвинувачена, яка згідно наявних характеризуючих її даних, хоча на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проте, має негативну характеристику з місця тимчасового утримання з приводу емоційно-психологічного стану, а тому суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів.

При цьому, з огляду на тяжкість злочину та наявність клопотання обвинуваченої, враховуючи приписи п. 1 ч. 2 ст. 31 КПК України, розгляд кримінального провадження слід здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів.

Керуючись ст. ст. 31, 314, 369-372, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000795 від 10.06.2023 стосовно ОСОБА_3 року народження, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.115 КК України, в приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області на 18.09.2023 о 13 год. 00 хв.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, свідків відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування.

Здійснювати судовий розгляд колегіально судом у складі трьох суддів.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.11.2023 року включно що не більше ніж 60 днів з моменту прийняття рішення.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою припиняє свою дію 04.11.2023 року.

Ухвала суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору та направити у ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" (для виконання).

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СуддяОСОБА_1