ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні у м. Дніпро у режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадженняза № 0001530 від 18.05.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Велика Обухівка Миргородського району Полтавської області, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, військовослужбовця за призовом під час мобілізації, старший стрілець 3 механізованого відділення 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисників адвокатів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 01 квітня 2023 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, тобто в умовах воєнного стану, під час шикування частини особового складу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону у АДРЕСА_2 командиром 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_7 , доведено для виконання бойове розпорядження (наказ) командира НОМЕР_2 омбр АДРЕСА_3 №2193дск від 31.03.2023р. про проведення ротації особового складу на позиції «Крішна» створивши при цьому зведений підрозділ та висування на позиції до 13 години 00 хвилин 01.04.2023 року. Бойове розпорядження було доведено зокрема до старшого стрільця 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який знаходився в строю під час вказаного шикування.

При цьому наказ виданий в установленому законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу не суперечить чинному законодавству, та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод солдата ОСОБА_3 , не носив в собі явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.

Однак, солдат ОСОБА_3 у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 01 квітня 2023 року приблизно о 09 годин 00 хвилин, тобто в умовах воєнного стану, знаходячись у місці тимчасової дислокації 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону у АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, доведений йому командиром 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_7 .

Умисне невиконання солдатом ОСОБА_3 наказу потягло за собою підрив дисципліни підрозділу, зниження рівня бойової готовності та невиконання завдань за призначенням.

Таким чином дії ОСОБА_3 , виразилися у непокорі, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

21 липня 2023року між прокурором прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_3 під час судового розгляду повністю визнав свою винуватість у висунутому йому обвинуваченні, щиро покаявся у скоєному. За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язався сумлінно співпрацювати, тобто правдиво та повною мірою відповідати на всі поставлені питання, добровільно надавати всю відому інформацію по кримінальному провадженню стосовно себе; в умовах воєнного стану на території України не вчиняти інших військових, тяжких та особливо тяжких злочинів, виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником та на визначеному місці служби або у військовій частині.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ч.4 ст. 402 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік і шість місяців, яке на підставі ст. 62 КК України буде замінене на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на один рік і шість місяців.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, злочин, передбачений ч. 4 ст. 402 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 липня 2023 року між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборониОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік і шість місяців.

Відповідно до ст. 62 КК України замінити ОСОБА_3 призначене цим вироком покарання у виді одного року і шести місяців позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк один рік і шість місяців.

До набранням вироком законної сили застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті Військової Служби Правопорядку залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання з 01 квітня 2023 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1