ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2069/23 Справа № 215/683/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м.Кривий Ріг

07.06.2023р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2023р., якою обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000591 за ч. 4 ст. 185 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженцю м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, який зареєстрований та фактично мешкає в АДРЕСА_1

продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 16.06.2023р. включно

за участю захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000591 за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 16.06.2023р. включно

Ухвалу суду першої інстанції оскаржено захисником ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого, який в апеляційній скарзі:

- вказує, що ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, навіть обґрунтована підозра не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, та продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу (рішення ЄСПЛ Харченко проти України);

- зазначає, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину, піклується матір`ю, яка є інвалідом 3-ї групи, та бабусею, офіційно працював, та у зв`язку із важкою ситуацією у зв`язку із збройною агресією, робочі місця було скорочено, проте після відновлення роботи ОСОБА_7 буде одразу ж прийнято на роботу, негативна характеристика обвинуваченого відсутня;

- вказує, що прокурором та судом не зазначено обставин про те, що для забезпечення належної поведінки обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою буде не достатньо;

- вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а сама по собі тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою;

- прохає оскаржувану ухвалу скасувати, змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Про дату, час та місце судового розгляду прокурор та обвинувачений повідомлені належним чином, обвинувачений клопотання про особисту участь у судовому засіданні не заявив, прокурор до судового засідання не з`явився, тому розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі обвинуваченого та прокурора.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, та прохав її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за таких підстав.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції послався, що на даний час наявні ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що обвинувачений може переховуватись від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Обвинувачений обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти років, тому він усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності провини, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від суду за наявності перебування останнього у розшуку по даному кримінальному провадженні.

Крім того, суд врахував що обвинувачений був раніше засудженим за корисливий злочин, тобто обґрунтовано існує ризик, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою особистого збагачення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні п`яти епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжки), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, а саме у період з 15.07.2022р. по 04.08.2022р. вчинив таємне викрадення чужого майна, завдавши п`ятьом потерпілим матеріальні збитки на загальну суму 29 547,35грн.

Суд апеляційної інстанції досліджуючи можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, не вбачає достатніх та належних підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що тримання під вартою є таким заходом забезпечення кримінального провадження який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, також судом апеляційної інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України не встановлено підстав для визначення щодо обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу у виді застави, суд апеляційної інстанції у даному випадку застосовує свої дискреційні повноваження щодо можливості застосування у кримінальному проваджені застави для обвинуваченого.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою є заходом забезпечення кримінального провадження, тобто заходом кримінального процесуального примусу, оскільки такий захід дає можливість виявляти та зберігати докази, запобігти прогнозованій протиправній поведінці чи унеможливити ухилення від слідства та суду обвинуваченого. Такий превентивний та забезпечувальний захід спрямований на недопущення можливої протидії з боку обвинуваченого провадженню у кримінальній справі, та є ефективним засобом коригування його неправомірної поведінки.

Обмежуючи конституційні права обвинуваченого у вчиненні злочину, запобіжні заходи виконують позитивну роль, реалізуючи у кримінальному процесі матеріальноправовий принцип крайньої необхідності: завдання меншої шкоди, щоб запобігти більшій шкоді.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що на даний час ризики та обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, не зменшилися та продовжують існувати, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є необ`єктивним, оскільки існування ризиків, на які послалися прокурори, не підтверджені доказами, є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги захисника, що ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, навіть обґрунтована підозра не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, та продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу (рішення ЄСПЛ Харченко проти України), є неспроможними, оскільки у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

До такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов з урахуванням того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинення п`яти крадіжок, вчинених у короткий проміжок часу, в умовах воєнного стану, тобто у надскрутний для суспільства та держави час, внаслідок переваги особистих інтересів над суспільними.

Доводи апеляційної скарги захисника, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину, піклується матір`ю, яка є інвалідом 3-ї групи, та бабусею, офіційно працював, та у зв`язку із важкою ситуацією у зв`язку із збройною агресією, робочі місця було скорочено, проте після відновлення роботи ОСОБА_7 буде одразу ж прийнято на роботу, негативна характеристика обвинуваченого відсутня, суд апеляційної інстанції вважає також неспроможними, оскільки наведені позитивні якості обвинуваченого не стали йому перешкодою для вчинення п`яти епізодів кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виключити ризики, пов`язані із звільненням його з-під варти, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, тому апеляційні вимоги обвинуваченого задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2023р., якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 16.06.2023р. включно - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2023р., якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 16.06.2023р. включно - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною, та набирає законної сили після її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді