Справа № 159/5024/22
Провадження № 1-кс/159/1802/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Ковель клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000031 від 09.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2023 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 09.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, 20.01.2023 слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_6 розглянув клопотання старшого слідчого СВ Ковельського РУП НП у Волинській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000031 від 09.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення ( злочину) передбаченого ч.3 ст.332 КК України про арешт на майно з позбавленням права на відчуження, розпоряджання та користування вказаним майном, яке 12.01.2023 року вилучене у заявниці під час обшуку. Протягом періоду часу, на який був накладений арешт на мобільні телефони, заявниця була позбавлена права володіння своєю власністю. На даний час не має необхідності щодо продовження арешту накладеного на мобільні телефони та сім карти, оскільки у заявниці в кримінальному провадженні відсутній процесуальний статус, а також немає будь-яких доказів на підтвердження того, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні або знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яке зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з тим, що на даний час відпала потреба у застосуванні арешту майна на мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картками № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Iphone SE» ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 з сім-карткою № НОМЕР_7 , заявниця просить суд арешт скасувати, майно їй повернути.

Заявниця в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Представник власника майна в судовому засіданні клопотання підтримала, просила скасувати арешт на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, речовим доказом у справі, зокрема. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом статті 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є власником арештованого майна, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, може звертатись до суду з клопотанням про скасування арешту.

Положення ч. 1 ст. 167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Клопотання старшого слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про арешт майна мотивоване тим, що в провадженні СВ Ковельського РУП ГУНП перебуває кримінальне провадження № 0000031 від 09.06.2022 року щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Правовою підставою для арешту майна стало забезпечення збереження речового доказу.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2023, було накладено арешт на мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картками № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Iphone SE» ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 з сім-карткою № НОМЕР_7 , які належать ОСОБА_4 .

Дослідивши всі надані письмові докази, слідчий суддя вважає, що потреба в подальшому перебуванні майна під повним контролем органу досудового розслідування відсутня.

Так, на даний час у ОСОБА_9 відсутній процесуальний статус у кримінальному провадженні № 0000031 від 09.06.2022 року щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, будь яких доказів що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні або знаряддям вчинення кримінального правопорушення слідчому судді не надано.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п. п. 51,52 рішення у справі " Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrongand Lonnroth v Sweden" від 23.09.82, "Новоселецький проти України" від 11.03.2003, "Федоренко проти України" від1.06.2006).

Керуючись змістом арешту майна та його метою, що визначені статтею 170 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним повернути володільцю майна ОСОБА_9 телефон марки «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картками № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Iphone SE» ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 з сім-карткою № НОМЕР_7 , а арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2023, скасувати.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2023 на майно, а саме на мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картками № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Iphone SE» ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 з сім-карткою № НОМЕР_7 , які належать ОСОБА_4 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали відбулося 28.07.2023 року о 15:35 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1