ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/2229/23

Провадження № 1-кс/210/1055/23

"08" травня 2023 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг клопотання потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000470 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку статті 174 КПК України надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000470 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2023 року.

В клопотанні ставиться питання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2023 року у справі № 210/2229/23 на грошові кошти, гроші загальною сумою: 3900 грн., а також картки банку «ПриватБанк» Універсальна, - НОМЕР_1 ; та банку «NeoBank», НОМЕР_2 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ клопотання в порядку статті 35 КПК України передано в провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

Клопотання подано до суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні (за місцем знаходження СВ ВП № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області)

2.Позиція учасників судового розгляду.

Заявник - потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась. Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, правом надання пояснень не скористались, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, проте причину неявки суду не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за їх відсутності, що не суперечить положенням статті 172 КПК України.

Згідно з частинами 1-2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом . Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, слідчий суддя розглядає клопотання за наявними матеріалами справи.

3. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні клопотання.

За змістом положень статей 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», та у справі «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдастьсядосягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінальногоправопорушення.

Частиною 10 статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В той же час, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема,під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу).

4.Встановлені слідчим суддею обставини та мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали

В провадженні СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000470 від 20.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знов підозрюється у вчиненні нового корисливого злочину за наступних обставин.

ОСОБА_4 , 28.04.2023 близько о 16 год. 00 хв., проходив повз будинок АДРЕСА_1 та побачив, що йде раніше йому невідома потерпіла ОСОБА_3 , наздогнавши останню ОСОБА_4 побачив в руці жіночу сумку, та в даний момент у останнього, виник прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме жіночої сумки потерпілої, з корисливого мотиву, для обернення його у подальшому на свою користь, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, діючи умисно й цілеспрямовано, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи, протиправно, підійшов до потерпілої зі спини та з силою, шляхом ривку вирвав з лівої руки потерпілої жіночу сумку, яка матеріальної цінності для останньої не становить, в якій знаходились грошові кошти в сумі 3900 грн., дві зв`язки ключів банківські карти в кількості трьох штук, паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_3 . Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, таким чином вчинив всі дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, у зв`язку з чим реалізував злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд, у зв`язку з чим своїми діями завдав потерпілій ОСОБА_3 майнової шкоди.

28.04.2023 за участю ОСОБА_4 було проведено огляд місцевості, за адресою вул. Стрельникова, 11, в ході якого було виявлено та вилучено: картка бонусна «EVA мозаїка» (штрих-код: 343); картка банку «ПриватБанк» Універсальна, - НОМЕР_1 ; картка бонусна «ProStor», (штрих-код: 629); картка банку «NeoBank», НОМЕР_2 , на поверхні якої, при обробці дактилоскопічним порошком було виявлено та вилучено на дактило-плівку сліди папілярних ліній, які поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; картка бонусна «Аптека оптових Ц..»; гаманець по типу портмоне, жіночій, з чорної шкіри, бувший у вжитку, на застібці по типу «кнопка», з відділеннями для грошей та карток.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2023 року у справі № 210/2229/23 задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна, подане в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 20 квітня 2023 року за № 0000470 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Таким чином арешт накладено на тимчасово вилучено майно.

При вирішенні питання про подальшу чинність арешту майна, повного чи часткового скасування арешту, слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173, 174 КПК України враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для обвинувачених, третіх осіб.

Відповідні дані мають бути доведені сторонами час розгляду клопотання в порядку статті 174 КПК України, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту слідчим суддею враховано захід забезпечення кримінального провадження застосовано з метою попередження можливості зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, тобто арешт майна накладено з метою збереження речового доказу.

В той же час слідчий суддя не вбачає необхідності подальшого обмеження права власності потерпілого ОСОБА_3 .

З матеріалів судового провадження встановлено, що подальше збереження накладеного арешту на грошові кошти, та кошти що перебувають на банківських рахунках, що належать потерпілому, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

З цих норм слідує висновок, що на банківському рахунку не зберігаються індивідуально визначені кошти власника рахунку, відповідна сума грошових коштів обліковуються банком на рахунку під зобов`язання банку за дорученням власника рахунку перерахувати/зарахувати відповідну суму грошових котів у межах такої суми.

Тобто, безготівкові кошти не є індивідуалізованими матеріальними об`єктами, відповідно режим поводження з ними не може бути аналогічний тому, який запроваджений до речових доказів. Отже, грошові кошти у безготівковій формі на банківському рахунку (без найменування номіналів купюр, їх серійних номерів та інших родових та індивідуальних ознак, властивих для готівкових коштів), не підпадають під визначення речових доказів в кримінальному провадженні, оскільки не є матеріальними об`єктами, які можуть зберегти сліди злочинів.

На етапі розгляду клопотання власника майна про скасування арешту, стороною обвинувачення не надано достовірних даних того, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках ОСОБА_3 , мають ознаки речового доказу та відповідають критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вказані грошові кошти, що перебувають на рахунках, які належать заявнику, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, з наданих до суду матеріалів провадження не вбачається.

Крім того шошти у сумі 3900,00грн. є особистою власністю потерпіолої, та на них накладався арешт саме з метою першочергового збереження доказової бази, яка була отримана під час огляду місцевості в порядку ст. 237 КПК України.

Згідно частини 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що майно на яке накладено арешт належить потерпілому ОСОБА_3 та в даний час в застосуванні цього заходу відпала потреба, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити заяву та скасувати арешт на майно, накладене ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2023 року на: гроші загальною сумою: 3900 грн., купюрами по 200 грн. - 19 штук, 100 грн. - 1 штука; картка банку «ПриватБанк» Універсальна, - НОМЕР_1 ; картка банку «NeoBank», НОМЕР_2 .

В силу статті 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 130, 131, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000470 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2023 року - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати частково захід забезпечення кримінального провадження, а саме арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 червня 2021 року у справі № 210/2229/23 (пр. № 1-кс/210/1012/23) в кримінальному провадженні №0000470 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК УкраїниКК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2023 року у справі № 210/2229/23 (пр. № 1-кс/210/1012/23) на грошові кошти, загальною сумою: 3900 грн., купюрами по 200 грн. - 19 штук, 100 грн. - 1 штука; картка банку «ПриватБанк» Універсальна, - НОМЕР_1 ; картка банку «NeoBank», НОМЕР_2 - скасувати.

Грошові кошти, загальною сумою: 3900 грн., купюрами по 200 грн. - 19 штук, 100 грн. - 1 штука; картка банку «ПриватБанк» Універсальна, - НОМЕР_1 ; картка банку «NeoBank», НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1