УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_4 , представника особи щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту адвоката ОСОБА_5 , під час розгляду у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000265 від 01.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000265 від 01.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що впровадженні Миколаївського апеляційного суду перебувало кримінальне провадження №0000109 від 24.02.2015 стосовно ОСОБА_6 за ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_4 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України (справа № 469/1409/15к).

За результатами розгляду зазначеного кримінального провадження апеляційним судом 21.06.2023 винесено ухвалу якою вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.03.2019 (справа №496/1409/15к), стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , яких визнано невинуватими у вчинені злочинів за ч.3 ст.368, ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України та виправдано на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України залишено без змін.

За результатами розгляду зазначеного кримінального провадження, встановлено, що на виконання ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 14.09.2016, до суду надійшов лист заступника Міністра МВС № 14635/05/15-2016 від 25.10.2016, в якому зазначається, що в період з 13 по 16 березня 2015 сума коштів в розмірі 130 000 тисяч гривень, які надавались в якості неправомірної вигоди ОСОБА_6 та ОСОБА_4 згідно обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000109 від 25.02.2015, по касовому ордеру не видавались посадовим особам органу досудового розслідування, а також не надано даних про належу конвертацію коштів з національної валюти в долари США.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000109 від 25.02.2015 закупнику ОСОБА_7 оперуповноваженими УБОЗ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 на підставі постанови прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 про проведення НСРД - контроль за вчиненням злочину, 17.03.2015 вручено помічені грошові кошти у розмірі 2000 доларів США номіналом по 100 доларів США в кількості 20 штук з серійними номерами: HL22256433C, HB17525725N, DF08536767B, KB40922518K, KB66865907G, KF42303233D, HB87174394M, HB02773609H, HF88151834B, KB04342529I, KB68389405P, KL52873768D, KI01609633A, KF10866502C, KB69159306C, KF10866501C, FG85329607A.

Окрім цього, відповідно до протоколу огляду помічених грошових коштів від 18.03.2015 закупнику ОСОБА_7 оперуповноваженими УБОЗ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 на підставі постанови прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 про проведення НСРД - контроль за вчиненням злочину, 18.03.2015 вручено помічені грошові кошти у розмірі 3000 доларів США номіналом по 100 доларів США в кількості 30 штук з серійними номерами: FB81866578B, LL10247319E, LB26250201M, LC64505900A, LB96166808A, LB04512719F, LJ34645582A, HE22096444A, BB63571052A, FF46407782B, KK69843046C, KF62189494C, LL10247315E, LL70223098D, LB33501983K, LB07101179J, HK36628206B, HB53312306M, HF75727360C, KF47822296A, HB79771152A, KK19808326C, HB80074518G, LL57132315D, LB96684193E, KL88580839C, KL88580838C, HK13941955B, KB44390400R, AB33139782A.

В подальшому грошові кошти у сумі 500 доларів США 5 купюрами номіналом 100 доларів США кожна 18.03.2015, які добровільно видано суддею Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 із лівого карману брюк, слідчим під час обшуку вилучено: LB96684193EB2, HK36628206BK11, KL885800838CL12,HK13941955B11,KK19808326CK11.

Також, 18.03.2015 слідчим під час обшуку вилучено грошові кошти у сумі 2000 доларів США 20 купюрами номіналом 100 доларів США кожна, з барсетки належної ОСОБА_6 : HL22256433C, HB17525725N, DF08536767B, KB40922518K, KB66865907G, KF42303233D, HB87174394M, HB02773609H, HF88151834B, KB04342529I, KB85832313E, HL94410094F, KB68389408P, KB68389405P, KL52873768D, KI01609633A, KL88580839C, HB79771152A.

Грошові кошти у сумі 500 доларів США 5 купюр номіналом 100 доларів США кожна, що виявлено слідчим під час проведення 18.03.2015 обшуку службового кабінету судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 , з робочого столу його помічника ОСОБА_10 вилучено: LL57132315D, HB80074518G, LB96166808A, KL88580839C, HB79771152A.

Грошові кошти у сумі 1900 доларів США 19 купюрами номіналом по 100 доларів США кожна, виявлено слідчим 18.03.2015 під час проведення обшуку належного ОСОБА_4 автомобіля марки «ЗАЗ Сенс» та його особистого обшуку після затримання із сумки чорного кольору вилучено: LL10247315E, LB04512719F, KF47822296A, LB26250201M, KK69843046C, FF46407782B, LL70223098D, LB33501983K, KF62189494C, BB63571052A, FB81866578B, KB44390400R, AB33139782A, HF75727360C, HB53312306M, HE22096444A, LC64505900A, LJ34645582A, LL10247319E.

Постановами слідчих від 18.03.2015 зазначені вилучені грошові кошти визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000109.

Рішеннями слідчих суддів Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_11 від 06.05.2015 та Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_12 від 16.06.2015 частково задоволено скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , які є адвокатами підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та ухвалено повернути останнім майно вилучене у ході проведених 18.03.2015 санкціонованих обшуків, у тому числі належні державі грошові кошти, які використовувалися для документування злочинної діяльності підозрюваних.

В подальшому на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.08.2015 проведено тимчасовий доступ до зазначених речових доказів в експертній установі НДЕКЦ при МВС в Одеській області, які вилучено та в подальшому ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2015 на них накладено арешт. Ухвалою Одеського апеляційного суду ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2015 скасовано.

Зазначені грошові кошти вилучені в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000109 на даний час зберігаються у банківській установі АТ АБ «Південний» на підставі договорів про оренду індивідуального банківського сейфу №12376/1580-2023 від 17.02.2023 та №12377/1580-2023 від 17.02.2023, які укладено Одеською обласною прокуратурою.

Крім цього, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000109 в ході досудового розслідування здійснювались дії щодо виділення грошових коштів із спеціального державного фонду, які досліджені під час судового розгляду кримінального провадження, а саме: лист першому заступнику начальника ГУБОЗ МВС України про виділення 130 тисяч гривень від 13.03.2015 (Реєстр - № 19, розділ І); рапорт на заміну 130 тисяч гривень на 5 тисяч доларів США від 17.03.2015 (Реєстр - № 20, розділ І); запит про надання інформації виділення з ДФЗБО МВС України 130 тисяч гривень від 15.07.2015 (Реєстр № 21, розділ І); відповідь на запит про виділення з ДФЗБО МВС України 130 тисяч гривень від 04.08.2015 (Реєстр № 22, розділ І).

У зв`язку з цим до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області направлено запит про надання зазначених документів.

В подальшому, постановою прокурора від 09.08.2023 року вищевказані грошові кошти були визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000265 від 01.08.2023року.

Прокурор звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів, враховуючи те, що на даний час органом досудового розслідування не встановлено походження зазначених грошових коштів, та наявні суперечності, які необхідно усунути в ході розслідування кримінального провадження № 0000265 від 01.08.2023, виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з даним клопотанням про арешт вилучених в рамках кримінального провадження №0000109 грошових коштів.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання та просив слідчого суддю накласти арешт на зазначене в клопотанні майно з метою збереження речових доказів, пояснив, що фактично зазначені грошові кошти є предметом неправомірної вигоди, яка була отримана ОСОБА_4 , ОСОБА_6 .

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що належне його підзахисному майно вилучене безпідставно а тому останнє підлягає поверненню на підставі судових рішень

Власник майна ОСОБА_4 пояснив, що є власником зазначеного майна та воно не має ознак речового доказу.

Слідчий суддя, вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали, надані з клопотанням, приходить до наступного.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положеннями ст.2, ст.7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, з матеріалів, доданих з клопотанням вбачається, що прокурором під час складання вищевказаного клопотання не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України.

Так, на думку слідчого судді клопотання про арешт майна не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З поданого клопотання вбачається, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

В даному клопотанні прокурор зазначає, що вилучене майно визнано речовим доказом, тому з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Разом з тим, будь-яке обґрунтування, на підставі якого слідчий суддя міг би вирішити питання обґрунтованості вказаних доводів сторони обвинувачення, зокрема перевірити факт відповідності такого майна категорії речових доказів (ч.1 ст.98 КПК України), дане клопотання не містить.

Крім того, прокурором при складанні клопотання про накладення арешту на майно не дотримані вимоги ч.2 ст.171 КПК України.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що на даний час органом досудового розслідування не встановлено походження зазначених грошових коштів, та наявні суперечності, які необхідно усунути в ході розслідування кримінального провадження та з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, уникнення негативних наслідків для кримінального провадження №0000265 від 01.08.2023, виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з даним клопотанням про арешт вилучених в рамках кримінального провадження №0000109 грошових коштів.

Водночас, до клопотання долучений вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.03.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_6 та ОСОБА_4 визнано невинуватими у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України. Зазначеним вироком грошові кошти вилучені у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 повернуті останнім (перелічені купюри номіналом по 100 доларів США), однак в клопотанні прокурора зазначені грошові кошти, які не співпадають за індивідуально визначеними ознаками майна, а саме перелік серій та номерів купюр, з вироком суду, який набрав законної сили та підлягає виконанню.

Так, сам по собі факт визнання вилучених речей та документів речовими доказами, не доводить тих обставин, що зазначені речі та документи повністю відповідають критеріям ч.1 ст.98 КПК України, як доказ у кримінальному провадженні, що вилучене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, згідно п.3 ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, у цьому конкретному випадку слідчим не зазначено в клопотанні про накладення арешту на вилучене майно належність цього майна, хто є власником вищезазначених речей та у кого в користуванні вони перебували.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що в резолютивній частині клопотання кількість банківських банкнот та їх перелік не співпадають, а також є помилки в номерах купюр, які не співпадають із іншими матеріалами долученими до клопотання.

Таким чином, стороною обвинувачення не дотримано вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України.

Згідно з ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору, для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000265 від 01.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1