Провадження № 1-кп/761/865/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференці з ДУ «Київський слідчий ізолятор» в приміщенні суду кримінальне провадження № 120 211 000 000 000 08 відносно обвинувачених:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Ялтушків Барського району Вінницької області, громадянки України, не заміжньої, не працюючої, раніше судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.187 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Прокурор звернувся до суду із клопотаннями про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно кожного з обвинувачених, посилаючись на наявність ризиків їх неналежної процесуальної поведінки, оскільки останні можуть ухилитися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених, вважаючи клопотання прокурора не обґрунтованим, а належну процесуальну поведінку обвинувачених здатен забезпечити інший запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Обвинуваченні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовилися висловлювати будь-яку позицію з даного приводу, оскільки заперечували проти проведення судового засідання в режимі відео конференції та наполягали на особистій присутності в залі суду.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно положень ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, при цьому ч. 3 згаданої статті передбачено обов`язок суду щодо розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, а отже суд, керуючись такими загальними засадами кримінального провадження як верховенство права та законності (ст. 7-9 КПК України), зважаючи на те, що до обвинувачених вже застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважає за необхідне розглянути питання щодо доцільності саме продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Шевченківським районним судом м. Києва під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснюється розгляд вищевказаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.187 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Так, ухвалою суду від 17.05.2023 було продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до 15.07.2023.

При цьому, суддя ОСОБА_8 з 03.07.2023 перебуває у відпустці.

З урахуванням змін кримінального процесу внесених Законом України №2111-IX від 03.03.2022 в умовах воєнного стану через агресію РФ, беручи до уваги невідкладність розгляду заявленого прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою головуючий у справі з урахуванням положень ст..8-9, ч. 6 ст. 615 КПКУкраїни, вважає за необхідним розглянути дане питання.

Таким чином вказана обставина надає суду можливість розглянути клопотання прокурора щодо продовження дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , одноособово, суддею із складу колегії суддів.

Щодо заперечень обвинувачених проти проведення судового засідання в режимі відео конференції, судом такі заперечення залишаються поза увагою з огляду на таке.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Такою обставиною судом визнається подія, що сталися 05.07.2023 у конвойному приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва за наслідком якої доставка обвинувачених до суду тимчасово неможлива.

З огляду на вказане, суд ухвалив рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою з урахуванням положень ч.2 ст.336 КПК України.

При вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , судвраховує дані про його особу, який не одружений, не працює, є раніше судимою особою за вчинення корисливих злочинів проти власності, обвинувачується у вчиненні злочинів один з яких відноситься до особливо тяжких, що призвів до загибелі людини, за який передбачено покарання на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, а тому ризик щодо переховування від суду з метою уникнення покарання є цілком ймовірним.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченими не будуть вживатися перешкоди в уникненні від правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, стороною захисту не наведено та не надано доказів на підтвердження цього.

При цьому, суд уважає наявними існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, зокрема можливості перебуваючи на волі перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальні правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від суду теж залишаться існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що ризики визначені ст.177 КПК України на які посилався прокурор а також доведеність тієї обставини, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для зміни обвинуваченому раніше застосованого запобіжного заходу, а тому є доцільним продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

Обговорюючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , суд враховує дані про її особу, яка є раніше судимою особою за вчинення корисливих злочинів проти власності, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, а тому є наявним ризик щодо можливості переховування обвинуваченої від суду з метою уникнення покарання.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченими не будуть вживатися перешкоди в уникненні від правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, стороною захисту не наведено та не надано доказів на підтвердження цього.

Також суд уважає наявними існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченої, зокрема можливості перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальні правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від суду теж залишаться існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ризики визначені ст.177 КПК України на які посилався прокурор а також доведеність тієї обставини, що обвинувачена може переховуватися від суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для можливості зміни відносно обвинуваченої раніше застосованого запобіжного заходу, а тому є доцільним продовжити дію раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 без визначення розміру застави..

Враховуючи викладене, керуючись 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 09.09.2023.

Продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 09.09.2023.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Повний текст ухвали проголошений 14.07.2023 об 11 год. 45 хв.

Суддя: