Провадження № 1-кп/344/578/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Посвірж Рогатинського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше судимого: 13.05.2022 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України до покарання у вигляді 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, іспитовий строк 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_6 , в період часу з 20.09.2021 по 09.10.2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічних страждань і погіршило якість життя потерпілої. Так, 20 вересня 2021 року близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_8 , яке виразилось у словесних образах нецензурними словами та нанесенні ударів ногою по ногах потерпілої.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 16.11.2021, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Після цього, 07 січня 2022 року близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_7 , яке виразилось у погрозах фізичною розправою та словесних образах нецензурними словами.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 22.02.2022, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Надалі, 10 квітня 2022 року близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_7 , яке виразилось у погрозах фізичною розправою та словесних образах нецензурними словами.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 27.04.2022, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Окрім цього, 24 квітня 2022 року близько 00 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_7 , яке виразилось у погрозах фізичною розправою та словесних образах нецензурними словами.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 04.05.2022, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Після вжиття вказаних заходів реагування щодо недопущення вчинення домашнього насильства, ОСОБА_6 правильних висновків для себе не зробив, будучи неодноразово притягненим до адміністративної відповідальності за вчинення насильства у сім`ї, усвідомлюючи свою фізичну перевагу, діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті неприязних відносин, 09.10.2022 приблизно 15 годині, перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_7 психологічне насильство, що виразилось в словесних образах нецензурною лайкою та демонстрації своєї фізичної переваги, тим самим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої. Його систематичні протиправні дії призвели до психологічних страждань дружини та погіршення якості її життя, вона перебуває у пригніченому тривожному стані, хоче захиститись від насильства чоловіка.

Однак, після вжиття вказаних заходів реагування щодо недопущення вчинення домашнього насильства, ОСОБА_6 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та 09.10.2022 приблизно 15 години, у порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», усвідомлюючи характер своїх противоправних дій, маючи прямий умисел спрямований на вчинення систематичного домашнього насильства, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: в АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно останньої дії психологічного насильства, що виразилися в словесних образах, погрозах та приниженні, які викликали у ОСОБА_7 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Систематичні умисні протиправні дії ОСОБА_6 спрямовані на вчинення фізичного та психологічного насильства, спричинили ОСОБА_7 моральні страждання та біль, приниження її честі та гідності, погіршення якості життя потерпілої загалом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав. Дав показання, з яких слідує, що він справді вчиняв домашнє насильство відносно своєї дружини через те, що зловживав алкоголем. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, та просить суд його суворо не карати, запевняючи суд, що такого більше не повториться.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї дружини, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні просить суворо не карати обвинуваченого.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; дані про особу винного, зокрема те, що він не працює, пенсіонер, одружений, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» в 2021 році з діагнозом:Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, абстинент ний синдром неускладнений, раніше судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку.

Також, згідно висновку судово-психіатричного експерта №297/2022 від 28.11.2022, під експертний ОСОБА_6 будь-якими психічними розладами, в тому числі тимчасовим хворобливим станом, не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій. Виявляє ознаки РПП внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності що згідно МКХ-10 F10,2. На період часу, що відноситься до інкриміновних йому дій підекспертний ОСОБА_6 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру підекспертний ОСОБА_6 не потребує.

Суд враховує також досудову доповідь органу пробації, який вважає середню ймовірність вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення та як середній оцінюється ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а його виправлення без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів щодо сприяння обвинуваченому у вирішенні проблеми із вживанням алкоголю та контролю над поведінкою та мисленням.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_6 .

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи всі пом`якшувальні обставини та обставини, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, та враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, з урахуванням вчинення нового злочину в період іспитового строку, слід призначити основне покарання в межах санкції статті ст. 126-1 КК України, за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.

В свою чергу, згідно вимог ч. 1 ст. 71 КК України суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Разом з цим, при складанні покарань за сукупністю вироків, суд при призначені покарання застосовує норми, передбачені п.п. "а" п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, таке покарання на переконання суду буде адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів; відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 129, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 ( три) місяці.

На підставі ч. 1, 4 ст. 71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.05.2022 року остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 (двох) років і 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_9