Справа № 521/5786/23
Пр. № 1-кп/521/1262/23
ВИРОК
12 червня 2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Городище Черкаської області, громадянина України, не одруженого, із середньо спеціальною освітою, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2007 року народження та мати похилого віку 1961 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, зокрема, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
31.01.2023 о 09:40 год., ОСОБА_4 знаходячись на вулиці біля магазину «Сільпо», що знаходиться за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова, 49, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, діючи в умовах воєнного стану, відкрито, без застосування фізичного насильства з підлоги біля закритого входу вищезазначеного магазину «Сільпо» взяв, користуючись тим, що потерпіла відвернулась і не бачила момент протиправного вилучення, при цьому, усвідомлюючи, що його дії можуть бути поміченими оточуючими, оскільки поруч з ним ішли ще особи, які можуть бачити даний факт і розуміти протиправність вилучення майна, поліетиленовий пакет чорного кольору, із вмістом продуктів харчування, а саме: банку консерви «Milonka konserwowa, Massa neto:300 g, Canned meat» (молочний коктейль), банку консерви «Zester, White Beans in Tomato, Sauce, Domates Soslu Fasule, Net Weight 400g, Drained Weight 240 g» (фасоль белая в томате, вес 400 г, маса без рідини 240г), цукерку «конфета неглазурованная с корпусом из зорновых круп, Мультизлаковые конфеты, ECO-botanica, Natural, с черносливом, абрикосом и морковью», цукерку глазуровану «Хайпер, 35г.», хліб «Краснопільський, упакований, масою нетто 550 g, (пачку із крупою «Пшено шлифованное. Маса нетто 800гр.», пачку із пластівцями вівсяними «Цільнозерновими «Супер Геркулес, вагою 500гр.» згідно висновку судового експерта ОСОБА_6 від 08.02.2023 №662/23 загальна вартість яких становить 223,85 грн., які належать потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якими намагався відкрито заволодіти, не реагуючи на вимоги потерпілої, яка своєчасно побачила підозрюваного уже з її майном, повернути належне їй майно та переслідувала останнього з вказаною вимогою, покинувши місце відкритого заволодіння майном, намагався уникнути переслідування та отримати реальну можливість розпорядження майном, однак, вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не довів його до кінця з причин, що не залежали від його волі, був зупинений перехожими.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі та показав, що дійсно 31.01.2023 року він знаходячись біля магазину «Сільпо» викрав пакет з продуктами харчування, який знаходився біля магазину на підлозі. Також обвинувачений пояснив, що викрав зазначені продукти харчування оскільки хотів їсти. На момент вчинення злочину у нього не було роботи, на життя заробляв випадковими заробітками. У той день, неподалік від місця вчинення злочину, він намагався отримати гуманітарну допомогу, але йому її не надали, оскільки у нього не було документів. Безпосередньо перед заволодінням зазначеною сумкою з продуктами, він не бачив конкретно когось, кому вона могла належати, там проходило багато людей. Вже після того як він її взяв, він побачив потерпілу та інших осіб, які його затримали. Має двох дітей, одна з яких є неповнолітньою та хвору матір похилого віку, які проживають на Черкащині та очікують його повернення. У скоєному щиро розкаявся.
Окрім повного визнання своєї вини, винна обвинуваченого ОСОБА_4 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників кримінального провадження судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.
Також доцільним судом було визначено дослідження документів, пов`язаних з застосованими заходами забезпечення кримінального провадження, речовими доказами та судовими витратами по справі.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та учасниками обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доказана та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на відкрите викрадання чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його соціальне та матеріальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, позитивну поведінку обвинуваченого як після скоєного злочину, так і в ході досудового слідства та розгляду справи в суді, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , його щире каяття, повне визнання вини у скоєному злочину, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок тяжких особистих обставин.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Разом з цим, не зважаючи на наявність зазначеної обтяжуючої обставини, суд вважає, що у даному випадку вона є дещо формальною, оскільки обвинувачений заздалегідь не знав, що сумка належала саме особі похилого віку, а дізнався про зазначені обставини вже після фактичного заволодіння майном. Тобто усвідомлення обвинуваченим того, що він вчиняє злочин щодо особи похилого віку, і як наслідок, використовує її безпорадний стан, на момент вчинення у нього не було. Крім того суд враховує, що з боку обвинуваченого не здійснювалось в бік потерпілої жодного фізичного чи психологічного примусу.
В якості даних, що характеризують особу обвинуваченого, суд також враховує, що ОСОБА_4 є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання, має на утриманні мати похилого віку та неповнолітню дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки, на обліку нарколога, психіатра не перебуває.
При обранні виду та міри покарання, суд також враховує наступне.
У рішенні від 2 листопада 2004 року у справі про призначення судом більш м`якого покарання, КСУ зазначив:
«Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину»
Закон не може ставити в більш несприятливе становище винних осіб, які вчинили злочини невеликої тяжкості, порівняно з винними особами, які вчинили більш тяжкі злочини».
В рішенні від 15 червня 2022 року у справі щодо індивідуалізації юридичної відповідальності КСУ зазначив:
«Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим. Встановлення законодавцем недиференційованого покарання та неможливість його зниження не дозволяє застосовувати покарання до осіб, які вчинили злочини невеликої тяжкості, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, розміру заподіяних збитків, форми вини і мотивів злочину, майнового стану підсудного та інших істотних обставин, що є порушенням принципу справедливості покарання, його індивідуалізації та домірності…
Виходячи з позиції, зазначеній у рішенні КСУ від 2 листопада 2004 року, суд вважає, що принцип індивідуалізації і пропорційності покарання вимагає також не ставити осіб, які вчинили злочини різної тяжкості в однакове становище. Особи, які використали фактичні обставини воєнного чи надзвичайного стану, і особи, які вчинили злочини за звичайних обставин, знаходяться у суттєво різному становищі. Недискримінаційне застосування до них однакових покарань не тільки не переслідує мету, заявлену законодавцем, але й не забезпечує розумну пропорційність ужитих заходів і поставленої мети, навіть якщо б така мета була заявлена.
Ще більш очевидним стає порушення принципу домірності, коли однакова відповідальність настає за злочини, що очевидно є більш тяжкими, і за правопорушення, які до внесення обговорюваних змін (дії воєнного стану) розглядалися як злочини невеликої тяжкості або навіть як проступки.
З урахуванням зазначених принципів, не можуть поза увагою суду залишитися обставини, які відбувалися у житті обвинуваченого в період що передував безпосередньо вчиненню злочину. Обвинувачений виїхав на заробітки на сільськогосподарське підприємство до Херсонської області. Під час окупації його роботодавець покинув територію Херсонської області не розрахувавшись з ним та іншими робітниками та виїхав з сім`єю до Криму. Під час окупації та безпосередньо після звільнення тимчасово окупованих територій Херсонської області, було складно знайти будь-яку роботу і він виживав за рахунок випадкових заробітків, було важко. Гуманітарну допомогу він намагався отримати, але не зміг, оскільки у нього були відсутні документи.
Зазначені обставини, на думку суду, могли у своєї сукупності сприяти вчиненню злочину.
Окремо судом враховується факт відсутності будь якої шкоди, завданої злочином, оскільки викрадені продукти харчування, отримані потерпілою у день злочину як гуманітарну допомогу, на загальну суму 223 грн. 85 коп., були їй одразу повернуті. Потерпіла, згідно наявної заяви, жодних претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має.
Таким чином, виходячи з зазначених принципів індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, який полягає у справедливому співвідношенні між тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, враховуючи обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину внаслідок тяжких особистих обставин, та зазначену обставину, що його обтяжує покарання, відсутність будь яких наслідків для потерпілої та держави, оскільки майно повернуто власнику, враховуючи поведінку обвинуваченого, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв з`ясуванню обставин вчинення даного кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, що в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає можливим, застосувати до обвинуваченого дію ч. 1 ст. 69 КК України, тобто призначити покарання нижче від нижньої межі, встановленої у санкції осудної статті, у виді позбавлення волі, з випробуванням, тобто із застосуванням ст. 75, 76 КК України, вважаючи, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а обрані судом вид та міра покарання будуть достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст.118-126 КПК України.
Питання, пов`язані з речовими доказами по справі, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, цивільний позов по справі відсутній.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Змінити до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти, а саме з ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», з моменту отримання копії даного вироку, у тому числі його електронної версії завіреної належним чином.
Речові докази по справі:
- продукти харчування вважати повернутими за належністю потерпілої;
- запальнички чорного, срібного та з надписом «Fox» - знищити;
- складний кишеньковий ніж знищити;
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , МО322617 повернути власнику у встановленому законом порядку, а у випадку неможливості повернення знищити у встановленому законом порядку.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експерта у сумі 340 гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1