Справа № 308/9691/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду у якому зазначає, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000119 від 16.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб, у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи єдиний умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 за № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995 № 62/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України за № 188, від 01.08.2000, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 № 770, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше травня 2022 року, з метою досягнення запланованого результату та незаконного збагачення здійснювали заборонені операції в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, та з метою недопущення викриття своїх злочинних дій, застосовували заходи конспірації, яких дотримувались всі учасники, а саме у телефонних розмовах між собою не називаючи дійсної назви наркотичного засобу чи психотропної речовини, пакунків, у яких вони його зберігали та у подальшому збували, використовували при цьому різного роду «жаргонні» назви наркотичних засобів чи психотропних речовин, при цьому розуміючи, що мова йде про особливо небезпечний наркотичний засіб та психотропну речовину.

Зокрема, на виконання вищевказаного єдиного злочинного умислу ОСОБА_5 , у невстановлені досудовим розслідуванням спосіб, місце та час, отримав з метою збуту від ОСОБА_7 , психотропну речовину метамфетамін, після чого вказану речовину незаконно зберігав з метою збуту за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту, коли 22.12.2022 о 16:16 год., перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 500 грн., особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_11 один згорток фольги, всередині якого знаходилась, згідно висновку експерта, психотропна речовина - метамфетамін, масою 0,2452 г., який останнім в подальшому одразу добровільно видано співробітникам УБН в Закарпатській області.

За таких обставин, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут, психотропних речовин, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, на виконання вищевказаного єдиного злочинного умислу ОСОБА_5 діючи повторно, у невстановлені досудовим розслідуванням спосіб, місце та час, отримав з метою збуту від ОСОБА_7 , психотропну речовину метамфетамін, після чого вказану речовину незаконно зберігав з метою збуту за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту, коли 13.01.2023 о 17:24 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збув за 1000 грн., особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_12 зіп-пакет, в якому знаходились два згортки фольги, всередині яких, знаходилась, згідно висновку експерта, психотропна речовина метамфетамін, масою 0,2374 г, які останнім в подальшому одразу добровільно видано співробітникам УБН в Закарпатській області.

За таких обставин, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий вказує, що 17.06.2023 об 09 год. 25 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Того ж дня, 17.06.2023 о 09:25 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 22.12.2022; висновком експерта №СЕ-19/107-23-/1076 НЗРПРАП від 03.03.2023; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 13.01.2023; висновком експерта №СЕ-19/107-23-/1075 НЗРПРАП від 02.03.2023; протоколом про результати негласної слідчої (розшукової) дії (аудіо-, відео контроль особи) від 27.01.2023; протоколом обшуку від 17.06.2023; протоколом затримання ОСОБА_5 від. 17.06.2023 року, іншими матеріалами кримінального провадження.

Обгрунтовуючи заявлене клопотання, слідчий зазначає, що зважаючи на встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, злочин, який інкримінуються ОСОБА_5 , є тяжким і передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, що у разі визнання винним останнього у вчиненні даного кримінального правопорушення, вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Також наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. Зокрема, у вказаному кримінальному провадженні є необхідність у проведенні ряду судових експертиз, а саме експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів та молекулярно-генетичних експертиз, щодо наявності біологічних зразків на вилучених під час обшуку об`єктах у підозрюваного.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати, що підозрюваний перебуваючи на волі зможе вчинити спробу вплинути на експертів які будуть проводити дані експертизи (шляхом умовляння, погроз, підкупу та інше).

Також у даному кримінальному провадженні є необхідність у відібранні біологічних зразків у підозрюваного для порівняльного дослідження з біологічними зразками на об`єктах вилучених в ході обшуку речей, для чого необхідно залучати спеціалістів на яких підозрюваний також зможе вчинити спроби вплинути (шляхом умовляння, погроз, підкупу та інше); у допиті осіб, а саме понятих в якості свідків із обставин, що мають значення для кримінального провадження щодо проведеної слідчої дії, а саме, обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а також підозрюваний зможе вчиняти дії спрямовані на пошук особи, яка була залучена для проведення оперативної закупки психотропної речовини у підозрюваного.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слід виходити із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, їх родичів, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, приховування їх від органів досудового розслідування та суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи.

Аналогічні протиправні методи впливу можуть бути застосовані як до експертів, які виконуватимуть експертизи у даному кримінальному провадженні, так і до свідків, дані яких відомі підозрюваному, виходячи зі способу вчинення правопорушень, з метою надання ними неправдивих показань, складання неправдивих висновків, або відмови від надання таких.

Також слідчий зазначає, що наразі, зважаючи на спосіб здійснення підозрюваним злочинної діяльності із застосуванням заходів конспірації, яких дотримуються всі співучасники злочинних дій, що значно утруднює процес збирання доказів, досудове розслідування вказаного кримінального провадження не закінчено, органом досудового розслідування здійснюється встановлення інших обставин даного кримінального правопорушення, свідків, які тим чи іншим чином можуть підтвердити або спростувати факт вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, а тому перебуваючи на свободі підозрюваний може вдатися до дій спрямованих на знищення, приховування або спотворення речей і документів, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушення.

Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, чи штучно створити докази, в тому числі в електронному вигляді, які б підтвреджували його невинуватість у вчиненні інкримінованого злочину.

Також, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , будучи обізнаним щодо осіб в яких він зможе придбати наркотичні засоби чи психотропні речовини, а також наркозалежних осіб яким він зможе збути такі наркотичні засоби та психотропні речовини, окрім того ОСОБА_5 зможе продовжити вчинення злочину, у якому підозрюється, оскільки може змінити місце для збуту наркотичних засобів а також схилити інших осіб для вчинення злочинів у сфері обігу пов`язаних із наркотичними засобами та психотропними речовинами.

В ході досудового розслідування не встановлено та стороною захисту не надано даних, щодо наявності у підозрюваного тяжких захворювань або інших обставин, які б перешкоджали його утриманню під вартою.

Слідчий вказує, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки всі вони передбачають перебування підозрюваного на волі.

А тому на підставі вищенаведеного слідчий просить задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному та його захиснику вчасно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, та наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експертів чи спеціалістів у кримінальному провадженні, може знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а інші більш м"які запобіжні заходи з вищезазначених причин не зможуть запобігти вказаним ризикам. Також, зважаючи на те, що підозрюваному інкримінується вчинення злочину пов"язаному із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту, а також незаконним збутом психотропних речовин, вчиненого за попередньою змовою групою осіб просив слідчого суддю вийти за встановлені ч.5 ст. 182 КК України межі застави, передбачені для особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що за місцем його проживання не знайдено жодних речей, які б свідчили про його причетність до кримінального правопорушення, а підвальне приміщення є приміщенням загального користування. Пояснив, що ухилятися від органів досудового розслідування та суду чи впливати на свідків він не буде. Немає наміру іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Просив суд обрати відносно нього запобіжний західу виді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що прокурором не доведено неможливість застосування щодо ОСОБА_5 іншого більш м"якого запобіжного заходу, а також обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Вказував, що за місцем проживання ОСОБА_5 нічого не вилучено, віднайдення незаконних речей у місці загального користування не може інкримінуватися ОСОБА_5 . Просив слідчого суддю врахувати що ОСОБА_5 має на утриманні дружину, двоє неповнолітніх дітей, матір-пенсіонерку. Також зазначив, що сам факт тяжкості кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу та просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та позицію його захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».

За визначенням ЄСПЛ "обгрунтована підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин" (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Зокрема, згідно з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати повідомлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею згідно клопотання та матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

При цьому при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд бере до уваги, що суспільна небезпека кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 визначається поширенням та згубним впливом наркоманії на свідомість та спосіб життя громадян, що призводить до поступового занепаду та деградації особистості.

Під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги ст. ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також положення викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Лабита проти Італії від 06.04.2000 року, згідно якого тримання підозрюваного під вартою на початку розслідування може бути обгрунтовано лише показаннями свідків, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі Фераро- Бараво проти Італії від 14.03.1984 року, в якому зазначено що затримання і тримання під вартою особи під вартою, безумовно, допустимі не тільки у випадках доведеності факту вчинення злочину і його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого служить тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, дані, що характеризують підозрюваного.

Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, чи може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя враховуючи обгрунтованість підозри, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного, вважає, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо обставин, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Для того щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення у якому підозрюється, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного та вважає, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі передбаченому ч.5 ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов"язків, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вважає за необхідним визначити її у розмірі 186 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 499224,00 (чотириста дев"яносто дев"ять тисяч двісті двадцять чотири грн. 00 коп.) грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; не відлучатися із м. Ужгород Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи;здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою по 14 серпня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України 499224,00 (чотириста дев"яносто дев"ять тисяч двісті двадцять чотири грн. 00 коп.) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;

-не відлучатися із м. Ужгород Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1