Провадження № 1-кс/761/8194/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які діють в інтересах ТОВ «САНТРЕЙД АВТО», про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10.03.2023 у справі № 761/8031/23 в рамках кримінального провадження № 0000018, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2022,

установив:

10.04.2023 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вхід. № 30922) клопотання адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які діють в інтересах ТОВ «САНТРЕЙД АВТО», про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10.03.2023 у справі № 761/8031/23 в рамках кримінального провадження № 0000018, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2022.

В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначив, що 10.03.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/8031/23 задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000018, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, та накладено арешт на майно, що належить на праві власності ТОВ «САНТРЕЙД АВТО», а саме на транспортні засоби з номерами шасі (заводський номер) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Розгляд зазначеного клопотання про накладення арешту майна проводився без участі представника власника майна. 24.03.2023 адвокат ОСОБА_3 отримав лист від Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області щодо підстав для накладення арешту на сільськогосподарську техніку ТОВ «САНТРЕЙД АВТО», до якого було долучено копію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/8031/23 від 10.03.2023.

На думку заявників, з огляду на обставини кримінального провадження, зазначений арешт майна є необґрунтованим, безпідставним і таким, що порушує права власника, оскільки з ухвали слідчого судді про накладення арешту майна не вбачається зв`язку між обставинами, які розслідуються у кримінальному провадженні та майном третьої особи, на яке накладено арешт з метою збереження речових доказів. Крім того, заявники зазначають у клопотанні, що ні директору, ні засновнику, ні будь-якому іншому співробітнику ТОВ «САНТРЕЙД АВТО» у цьому кримінальному провадженні не повідомлено про підозру.

Також заявник у клопотанні зазначає, що належні ТОВ «САНТРЕЙД АВТО» транспортні засоби не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі сліди злочину та не містять інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а постанова детектива про визнання речовими доказами, на яке міститься посилання в ухвалі, є формальною постановою, яка не може ґрунтуватися на вимогах закону та бути належним чином вмотивованою.

На думку заявників, позбавлення впродовж тривалого часу можливості володіти та користуватися транспортними засобами, спричиняє їх власнику збитки, як у виді упущеної вигоди, так і у витратах, які він буде змушений понести для приведення їх у належний технічний стан після тривалого простою, а також призводить до неможливості виконання зобов`язань перед контрагентами.

А тому заявники частково просили скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10.03.2023 у справі № 761/8031/23 в рамках кримінального провадження № 0000018, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2022.

У судовому засіданні адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтримали доводи клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна, просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив про законність ухвали слідчого судді про арешт майна, та вказав, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 від 16.12.2022 триває.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та матеріали справи № 761/8031/23 про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів клопотання, детективами Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 від 16.12.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10.03.2023 у справі № 761/8031/23 накладено арешт на транспортні засоби з номерами шасі (заводськими номерами) НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_9, НОМЕР_8 , НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_1, НОМЕР_2, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження зазначеним майном для забезпечення його збереження як речових доказів у кримінальному провадженні № 0000018 від 16.12.2022.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому, підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали слідчого судді про арешт майна, підставою для задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене майно, послугував той факт, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом із цим, ані клопотання прокурора про арешт майна, ані ухвала слідчого судді, постановлена за наслідками його розгляду, не містить посилання на матеріали кримінального провадження, здобуті в ході досудового розслідування, які свідчать про наявність розумних підозр вважати, що арештоване майно є доказом злочину, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування.

Крім того, прокурором у судовому засіданні не доведено того, що зазначене у клопотанні майно, що на думку органу досудового розслідування є речовим доказом у кримінальному провадженні, набутий кримінально протиправним шляхом або отриманий юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення; може бути відчужено, знищено чи власник майна іншим шляхом буде заважати ефективному досудовому розслідуванню.

Частина 1 статті 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України, в даному кримінальному провадженні жодній особі ТОВ «САНТРЕЙД АВТО» про підозру не повідомлено, власник чи інша уповноважена особа на допити не викликались, що безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема принципу розумності строків, та істотно порушує право власності на таке майно.

Враховуючи наведене, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у володіння майном ТОВ «САНТРЕЙД АВТО», оскільки прокурором не доведено необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна з огляду на сумніви щодо співмірності такого обмеження права власності з завданням кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання, а відтак наявність підстав для часткового скасування вжитого заходу забезпечення у виді арешту.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які діють в інтересах ТОВ «САНТРЕЙД АВТО», про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10.03.2023 у справі № 761/8031/23 в рамках кримінального провадження № 0000018, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2022 - задовольнити.

Скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва 10.03.2023 у справі № 761/8031/23 в рамках кримінального провадження № 0000018, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2022, в частині арешту, накладеного на майно, що належить на праві власності ТОВ «САНТРЕЙД АВТО», а саме: транспортні засоби з номерами шасі (заводськими номерами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1