КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

за участю скаржника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що із змісту заяви ОСОБА_5 від 06 березня 2023 року, що викладена у скарзі на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, убачається, що у ній заявник повідомляє про можливе вчинення групою психіатрів, що перебувають у злочинній змові з громадянами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.126, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 151, ч. 2 ст.162 КК України, проте заява ОСОБА_5 від 06 березня 2023 року не містить викладу обставин про вчинення кримінального правопорушення, слідчим суддею не встановлено відомостей, які б могли об`єктивно свідчити, що подане заявником повідомлення про кримінальне правопорушення містить достатні відомості про реальність конкретної події кримінального правопорушення, а тому підстав для задоволення скарги не вбачається.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року, якою було незаконно відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність слідчого, та постановити нову ухвалу, якою спрямувати матеріали скарги на новий розгляд до Печерського районного суду м. Києва в іншому складі суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначає, що внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є обов`язковим, незалежно від думки керівника органу досудового розслідування, слідчого чи прокурора, оскільки встановити наявність чи відсутність ознак злочину можливо лише після внесення відомостей до ЄРДР.

Також апелянт зазначає, слідчий суддя був зобов`язаний витребувати у ТУ ДБР у м. Києві оригінал заяви та усі матеріали, що стосуються звернення ОСОБА_5 , всебічно, повно та неупереджено з`ясувати обставини справи з урахуванням доводів обох сторін.

Зазначає, що заявниками були дві особи, він та ОСОБА_8 , які дуже докладно виклали обставини вчинених злочинів, зазначили час, місце, спосіб вчинених злочинів, прізвища осіб причетних до злочинів та правові наслідки, що настали від такої злочинної діяльності.

Також апелянт вказує на те, що заява була подана 17 березня 2023 року цінним листом з описом вкладеного, кур`єрською експрес доставкою, вручена кур`єром Печерському районному суду м. Києва, 19 березня, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 306 КПК України, з урахуванням приписів передбачених ст. 113, ч. 7 ст. 115 КПК України, його скарга повинна бути розглянута не пізніше ніж 22 березня 2023 року обов`язково у його присутності.

Проте, на думку апелянта, слідчий суддя, діючи всупереч вимог вищезазначених норм кримінального процесуального права, призначив розгляд його скарги лише на 14 квітня 2023 року, чим порушив норми кримінального процесуального закону.

Сама ж оскаржувана ухвала, на думку ОСОБА_5 , є невмотивованою, та необґрунтованою належним чином, містить підміну понять, спотворені та неправдиві дані, вільне тлумачення норм кримінального та кримінального процесуального права, а тому є безумовно незаконною.

Окрім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерского районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року, оскільки розгляд скарги відбувся без його участі та без належного повідомлення про дату час і місце розгляду скарги, а копія ухвали слідчого судді була ним отримана лише 22 травня 2023 року .

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Що стосується доводів апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року, то враховуючи те, що оскаржувана ухвала була постановлена без участі скаржника, а копія ухвали отримана ОСОБА_5 лише 22 травня 2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, колегія суддів приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів приходить до такого.

Висновок, викладений в ухвалі слідчого судді щодо підстав відмови у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 06 березня 2023 року, відповідає фактичним обставинам провадження та ґрунтується на вимогах закону.

Як убачається з матеріалів провадження, зокрема, скарги ОСОБА_5 06 березня 2023 року він подав на ім`я директора ТУ ДБР у м. Києві заяву, в якій просив керівника органу досудового розслідування та слідчого, уповноваженого внести відомості до ЄРДР за заявою №06/03/2023 за фактом вчинення неправомірних дій щодо ОСОБА_8 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.151, ч.2 ст.314, ч.2 ст.162, ч.2 ст.126, ч.2 ст.127 КК України, негайно розпочати досудове розслідування, а також надати витяг з ЄРДР ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя виходив з того, що заява №06/03/2023 не містить викладу обставин про вчинення кримінального правопорушення, які б могли об`єктивно свідчити, що подане заявником повідомлення про кримінальне правопорушення містить достатні відомості про реальність конкретної події кримінального правопорушення та є суспільно небезпечним, тому в уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, не виникло обов`язку внести відомості до ЄРДР.

Такий висновок слідчого судді, колегія суддів вважає обґрунтованим.

Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, зміст заяви ОСОБА_5 в розумінні ст. ст. 2, 11 КПК України, не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним.

ОСОБА_5 у своїй заяві не навів об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про ознаки злочину та підтвердили реальність конкретної події злочину, а тому в уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, не виникло обов`язку внести відомості до ЄРДР.

При цьому слідчий суддя не порушив вимог ст. 26 КПК України, як це стверджує апелянт, оскільки відповідно до вимог частини третьої вказаної статті вирішив лише те питання, яке було винесене на його розгляд заявником, а саме: розглянув скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що слідчий суддя був зобов`язаний витребувати у ТУ ДБР у м. Києві оригінал заяви та усі матеріали, що стосуються звернення ОСОБА_5 , всебічно, повно та неупереджено з`ясувати обставини справи з урахуванням доводів обох сторін є безпідставними, оскільки у скарзі до суду на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, викладена суть заяви, з якою ОСОБА_5 звертався до ДБР з докладним викладенням обставин, які, на думку скаржника, свідчили про вчинення злочинів.

Доводи апелянта про те, що розгляд його скарги відбувся без його участі та без наявності клопотання щодо розгляду скарги без нього є безпідставними, оскільки з матеріалів судового провадження убачається, що ОСОБА_5 подав до суду клопотання в якому просив розгляд скарги проводити без його участі (а.п. 12).

Отже, враховуючи те, що скаржник був належним чином повідомленим про судове засідання, його неявка в судове засідання не може бути підставою для скасування ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого.

Посилання апелянта на те, що слідчий суддя не розглянув його скаргу протягом 72 годин є слушними, проте недотримання слідчим суддею строків розгляду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого не може вплинути на суть судового рішення та бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ухвали за скаргою ОСОБА_5 та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерского районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №757/12675/23-к

Провадження №11-сс/824/3569/2023

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9

Доповідач ОСОБА_1