Справа № 203/1505/18
Провадження № 1-кп/0203/65/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю :

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000514, №0001229 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

26.10.2022 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 70, КК України, до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 190 КК України.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим повторно 05 лютого 2018 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, прибув на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , та маючи злочинний умисел направлений на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, побачив раніше незнайомого неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшовши до якого у ОСОБА_4 виник умисел на самовільне присвоєння звання службової особи та представившись оперуповноваженим відділу поліції, тим самим присвоївши собі владні повноваження службової особи, попрохав у останнього мобільний телефон сіро-білого кольору марки «AOSON G 507» ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 під приводом перевірки номеру ІМЕ1, при цьому визначивши його предметом свого злочинного посягання. У результаті чого ОСОБА_6 , сприйняв ОСОБА_4 , як працівника поліції, не став давати опір та добровільно віддав останньому вищевказаний мобільний телефон.

Після чого, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , тримаючи в руках вищевказаний мобільний телефон, направився у бік проспекту Олександра Поля у м. Дніпрі та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману, заволодів мобільним телефоном сіро-білого кольору марки «AOSON G 507» ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартість якого, відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 145 від 12.03.2018, становить 2294 гривні 06 копійок, тим самим завдав представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2294 гривні 06 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в самовільному присвоєнні владних повноважень, поєднаному із вчиненням суспільно небезпечного діяння, кваліфікуються за ч.1 ст. 353 КК України.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, кваліфікується за ч.2 ст. 190 КК України.

Також, ОСОБА_4 , приблизно о 08 год. 15 хв., перебуваючи поблизу будинку № 97, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Юрія Савченко, побачив раніше невідомого йому малолітнього ОСОБА_8 , який тримав в руках свій мобільний телефон марки «Vivo» imei: НОМЕР_3 , з сім картами в ньому НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , який ОСОБА_4 , визначив, як об`єкт свого злочинного посягання, в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману і звернення його на власну користь.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману і звернення його на власну користь, ОСОБА_4 підійшов до малолітнього ОСОБА_8 , та ввівши останнього в оману стосовно своїх дійсних намірів, представився малолітньому потерпілому ОСОБА_8 співробітником поліції, продемонструвавши при цьому документ, який видав за службове посвідчення працівника правоохоронного органу, тим самим присвоїв владні повноваження службової особи.

Надалі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 , представившись малолітньому потерпілому ОСОБА_8 , співробітником поліції, під приводом перевірки мобільного телефону, попросив у останнього мобільний телефон марки «Vivo» imei: НОМЕР_3 , вартістю 1280 грн, який належав малолітньому потерпілому ОСОБА_8 .

Малолітній потерпілий ОСОБА_8 , будучи впевнений у доброчесних намірах ОСОБА_4 , сприймаючи його як співробітника поліції, добровільно передав останньому мобільний телефон марки «Vivo» ішеі: НОМЕР_3 , вартістю 1280 грн.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, використавши майно, яким він заволодів шахрайським шляхом, на власний розсуд, чим спричинив малолітньому потерпілому ОСОБА_8 , матеріальний збиток на суму 1280 грн. '

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в самовільному присвоєнні владних повноважень, поєднаному із вчиненням суспільно небезпечного діяння, кваліфікуються за 4.1 ст. 353 КК України.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, кваліфікується за ч.2 ст. 190 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 12.10.2021 близько о 14 год. 30 хв., знаходячись поблизу середньої загальноосвітньої школи № 96, яка розташована у м. Дніпро по вул. Коробова, 3, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману і звернення його на власну користь, ввівши в оману стосовно своїх дійсних намірів, представився малолітньому потерпілому ОСОБА_9 , співробітником поліції, продемонструвавши при цьому документ, який видав за службове посвідчення працівника правоохоронного органу, тим самим присвоїв владні повноваження службової особи.

Надалі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 , представившись малолітньому потерпілому ОСОБА_9 , співробітником поліції, під приводом перевірки мобільного телефону, попросив у останнього мобільний телефон марки «Хіоті Redmi А4», який належав малолітньому потерпілому ОСОБА_9 .

Малолітній потерпілий ОСОБА_9 , будучи впевнений у доброчесних намірах ОСОБА_4 , сприймаючи його як співробітника поліції, добровільно передав останньому мобільний телефон марки «Хіоті Redmi А4», вартістю 1399 грн. 50 коп.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, використавши майно, яким він заволодів шахрайським шляхом, на власний розсуд, чим спричинив малолітньому потерпілому ОСОБА_9 , матеріальний збиток на суму 1399 грн. 50 коп.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в самовільному присвоєнні владних повноважень, поєднаному із вчиненням суспільно небезпечного діяння, кваліфікуються за 4.1 ст. 353 КК України.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, кваліфікується за ч.2 ст. 190 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі, обставини викладені в обвинувальному акті підтвердив.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники кримінального провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину.

Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 , яка виразилась в самовільному присвоєнні владних повноважень, поєднаному із вчиненням суспільно небезпечного діяння та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину і особи обвинуваченого.

Обговорюючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд бере до уваги, що обвинувачений щиросердо розкаявся в скоєному злочину.

Обтяжуючих вину ОСОБА_4 обставин - не встановлено.

Водночас, обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, сукупність зазначеного призводить суд до думки, що ОСОБА_4 має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, та ч. 4 ст. 70 КК України (за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 -у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 353 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 та остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 3 (трьох) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід у цій справі не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 - витрати на проведення експертизи №5677/5678-21 від 08.11.2021 326,88 грн.

Речові докази: спец пакет №ЕХР 10206856 повернути за належністю власнику, мобільний телефон марки «VIVO», мобільний телефон марки «Xiomi Redmi A4», мобільний телефон «AOSON» - залишити за належністю власникам.

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1