1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8291/23 1-кс/335/2278/2023
03 вересня 2023 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, не маючого, на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку, офіційно не працевлаштованого, який має середню освіту, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 12.06.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185 ККУ до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 75 ККУ від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою, що раніше засуджена за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення і перевиховання не став та перебуваючи на іспитовому терміні, знову вчинив корисливий злочин проти власності за наступних обставин:
01.09.2023 приблизно о 13.00 годині ОСОБА_5 , перебуваючи на території дитячого майданчика, що розташований у подвір`ї буд. АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного на території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який продовжено Указом Президента від 18.08.2023 строком на 90 діб, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, таємно викрав дитячу сумку, червоного кольору, що матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якій знаходився мобільний телефон Samsung Galaxy A02s, ІМЕІ НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, в справному стані, вартістю 4 000 гривень, що перебували у користуванні малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого, покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
01.09.2023 слідчим СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України:
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 01.0.9.2023, а саме ділянки місцевості, де було вчинено злочин; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пояснила, що на початку 2021 року, вона придбала за свої власні кошти, доньці ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Самсунг А5», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в новому стані, який оцінює в 4 000 гривень. 01.09.2023 потерпіла пішла на роботу, а діти залишились в квартирі, оскільки заняття в школі проводяться онлайн. В цей день, приблизно о 13:30 год. потерпілій подзвонили з телефону доньки та представились співробітником поліції, після чого повідомили, що невідомий чоловік викрав у доньки мобільний телефон марки «Самсунг А5», в корпусі чорного кольору, чоловіка затримали, телефон в нього вилучили. Після чого, потерпіла приїхала на місце скоєння злочину, за адресою: АДРЕСА_2 . Коли вона приїхала на місце, то співробітники поліції ще раз розповіли що трапилось, потерпіла забрала свою доньку та їх було запрошено до ВП №1, за адресою: АДРЕСА_3 , для дачі показання. Потерпіла зазначила, що донька їй розповіла, що вона разом зі своєю подругою ОСОБА_10 , вийшли до вищевказаного дитячого майданчику та почали гратись. Її мобільний телефон був в сумці через плече, та через те що з сумкою було не зручно гратись, вона її разом з телефоном поклала на землю. Через кілька хвилин, до них підійшов невідомий чоловік та почав розмовляти з ними, та через кілька хвилин пішов. Після того, як невідомий чоловік пішов, то донька звернула увагу, що сумка відсутня. Потім вона з подругою почала її шукати, але марно. Через кілька хвилин, донька, взяла телефон подруги та почала дзвонити на свій мобільний телефон, як слухавку взяв співробітник поліції та спитав її де вона знаходиться. Після чого, до неї підійшли співробітники поліції, які зателефонували потерпілій та повідомили, що сталось; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила, що на початку 2021 року, мати мені придбала їй мобільний телефон марки «Самсунг А5», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в новому стані, який знаходився в її користуванні. 01.09.2023 мати свідка пішла на роботу, а вона з братом залишились в квартирі, оскільки заняття в школі проводяться онлайн. В цей день, приблизно о 13:00 год. свідок разом зі своєю подругою ОСОБА_10 , вийшли до дитячого майданчику, за адресою: АДРЕСА_2 та почали гратись. При цьому, її мобільний телефон був в сумці через плече, та через те що з сумкою їй було не зручно гратись, вона її разом з телефоном поклала на землю. Через кілька хвилин, до них підійшов невідомий чоловік та почав розмовляти з нами, та через кілька хвилин пішов. Після того, як невідомий чоловік пішов, то свідок звернула увагу, що сумка відсутня. Потім, вона з подругою почала її шукати, але марно. Через кілька хвилин, свідок взяла телефон подруги та почала дзвонити на свій мобільний телефон, як слухавку взяв співробітник поліції та спитав її де вона знаходиться. Після чого, до нас підійшли співробітники поліції разом з невідомим чоловіком, котрий вкрав у неї сумку з мобільним телефоном. Співробітники поліції затримали чоловіка та вилучили в нього телефон, що належить моїй матері; протоколом затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого, у останнього було вилучено мобільний телефон «Самсунг А5», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .
Органом досудового розслідування, встановлено наявність в діях ОСОБА_5 ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою до застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана особа може здійснити дії, зазначені у частині першій цієї статті.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та /або суду орган досудового розслідування оцінює, виходячи із обставин кримінального провадження та особистої ситуації підозрюваного, тобто фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання підозрюваного та наявні у нього засоби до існування. З матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного та офіційного місця роботи та джерела прибутку, не одружений. Окрім того, вказаний ризик обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками - суворістю передбаченого покарання. За кримінальне правопорушення, у якому він обґрунтовано підозрюється за ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. І така тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Також, підозрюваний ОСОБА_5 володіє інформацією про місце проживання потерпілої та її доньки, які своїми показаннями підтверджує причетність останнього до скоєння кримінального правопорушення та з метою уникнення кримінальної відповідальності є ризик того, що останній буде намагатися незаконно впливати на потерпілу, що є ризиком, передбаченим п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_5 ніде не працевлаштований, не має жодного джерела доходу, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, має судимість, що не знята та не погашена у встановленому законом порядку. Незважаючи на це ОСОБА_5 продовжив свою злочинну діяльність, спрямовану на вчинення злочину проти власності, що свідчить про те, що підозрюваний на шлях виправлення не став та в подальшому може продовжити вчиняти інші, переважно корисливі, кримінальні правопорушення, що пов`язані із відсутністю у останньої постійного місця роботи та джерел доходів.
Зважаючи на викладене, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,
Більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Так, неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді не надходило відповідних клопотань від поручителів.
Про неможливість обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави свідчить те, що підозрюваний не працевлаштований, обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину, та зважаючи на систематичність вчинення злочинів корисливої спрямованості єдиним джерелом його доходу є матеріальні блага, отримані злочинним шляхом, які не можуть бути внесені як застава з метою забезпечення покладених на нього обов`язків.
Таким чином, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від органів досудового розслідування, суду.
У зв`язку з вище викладеним, з метою недопущення повторення вчинення кримінальних правопорушень підозрюваним ОСОБА_5 слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб з утриманням у ДУ Запорізький слідчий ізолятор № 10 м. Запоріжжя.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, з підозрою згодні частково, просили обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
01.09 2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
01 вересня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Слідчим суддею в ході розгляду клопотання перевірені доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яка ґрунтується на фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, а саме: протоколі огляду місця події від 01.0.9.2023, а саме ділянки місцевості, де було вчинено злочин; протоколі допиту потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пояснила, що на початку 2021 року, вона придбала за свої власні кошти, доньці ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Самсунг А5», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в новому стані, який оцінює в 4 000 гривень. 01.09.2023 потерпіла пішла на роботу, а діти залишились в квартирі, оскільки заняття в школі проводяться онлайн. В цей день, приблизно о 13:30 год. потерпілій подзвонили з телефону доньки та представились співробітником поліції, після чого повідомили, що невідомий чоловік викрав у доньки мобільний телефон марки «Самсунг А5», в корпусі чорного кольору, чоловіка затримали, телефон в нього вилучили. Після чого, потерпіла приїхала на місце скоєння злочину, за адресою: АДРЕСА_2 . Коли вона приїхала на місце, то співробітники поліції ще раз розповіли що трапилось, потерпіла забрала свою доньку та їх було запрошено до ВП №1, за адресою: АДРЕСА_3 , для дачі показання. Потерпіла зазначила, що донька їй розповіла, що вона разом зі своєю подругою ОСОБА_10 , вийшли до вищевказаного дитячого майданчику та почали гратись. Її мобільний телефон був в сумці через плече, та через те що з сумкою було не зручно гратись, вона її разом з телефоном поклала на землю. Через кілька хвилин, до них підійшов невідомий чоловік та почав розмовляти з ними, та через кілька хвилин пішов. Після того, як невідомий чоловік пішов, то донька звернула увагу, що сумка відсутня. Потім вона з подругою почала її шукати, але марно. Через кілька хвилин, донька, взяла телефон подруги та почала дзвонити на свій мобільний телефон, як слухавку взяв співробітник поліції та спитав її де вона знаходиться. Після чого, до неї підійшли співробітники поліції, які зателефонували потерпілій та повідомили, що сталось; протоколі допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила, що на початку 2021 року, мати мені придбала їй мобільний телефон марки «Самсунг А5», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в новому стані, який знаходився в її користуванні. 01.09.2023 мати свідка пішла на роботу, а вона з братом залишились в квартирі, оскільки заняття в школі проводяться онлайн. В цей день, приблизно о 13:00 год. свідок разом зі своєю подругою ОСОБА_10 , вийшли до дитячого майданчику, за адресою: АДРЕСА_2 та почали гратись. При цьому, її мобільний телефон був в сумці через плече, та через те що з сумкою їй було не зручно гратись, вона її разом з телефоном поклала на землю. Через кілька хвилин, до них підійшов невідомий чоловік та почав розмовляти з нами, та через кілька хвилин пішов. Після того, як невідомий чоловік пішов, то свідок звернула увагу, що сумка відсутня. Потім, вона з подругою почала її шукати, але марно. Через кілька хвилин, свідок взяла телефон подруги та почала дзвонити на свій мобільний телефон, як слухавку взяв співробітник поліції та спитав її де вона знаходиться. Після чого, до нас підійшли співробітники поліції разом з невідомим чоловіком, котрий вкрав у неї сумку з мобільним телефоном. Співробітники поліції затримали чоловіка та вилучили в нього телефон, що належить моїй матері; протоколі затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого, у останнього було вилучено мобільний телефон «Самсунг А5», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .
Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи підвартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вагомість доказів щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення тяжкого злочину, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 185 КК України, покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу ОСОБА_5 який не має на утриманні малолітніх дітей, не одружений, раніше засуджений за корисливі злочини, не працевлаштований, злочин скоїв в умовах воєнного стану та в період відбуття призначеного покарання з іспитовим строком, з урахуванням обставин підозри, слідчий суддя дійшов висновку, що існують високі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні.
Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, з урахуванням встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тих обставин, що суду не надано даних на підтвердження таких достатніх стримуючих факторів, які б переважали встановлений високий ступінь ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливу на потерпілої у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, відсутні підстави вважати, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено.
Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя вирішує питання про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, розмір якої у відповідності до ч. 5 п.2 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у зв`язку з чим слід визначити заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684 гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та гарантувати належну його поведінку.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.
Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 01.09.2023 року, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно з якою строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 30.10.2023 року включно.
Керуючись ст.ст. 3, 9, 22, 177, 178, 183, 193, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 30 жовтня 2023 року включно, який обчислювати з 01 вересня 2023 року 13-11 години.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у звязку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Визначити строк дії ухвали до 30 жовтня 2023 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1