Справа № 639/3024/22
Провадження № 1-кс/639/1209/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна та визначення порядку зберігання речових доказів шляхом визначення порядку виконання ухвали про арешт майна по кримінальному провадженню №0000077 від 05.09.2022,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна та визначення порядку зберігання речових доказів шляхом визначення порядку виконання ухвали про арешт майна по кримінальному провадженню №0000077 від 05.09.2022, в обґрунтування якого зазначив, що СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000077, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, за фактом колабораційної діяльності.

Досудове розслідування вказаного кримінального провадження проводиться за фактом можливого здійснення фінансової діяльності на території м. Харкова низки суб`єктів господарської діяльності, кінцевими бенефіціарними власниками їх є громадяни Російської Федерації і Республіки Білорусь та службові особи яких, вступивши у попередню змову з невстановленими в ході досудового розслідування особами, забезпечують на території України провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

Постановою керівника Харківської обласної прокуратури про доручення здійснення досудового розслідування від 09.09.2022, здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження №0000077 від 05.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, доручено слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 в Харківській області.

05.09.2022 до Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова надійшло повідомлення про злочин №70/1-5880 від начальника УСБУ в Харківській області. В повідомленні зазначено, що управлінням СБУ в Харківській області в ході проведення фільтраційних заходів встановлено факти можливої передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора та провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, зокрема колабораційної діяльності підприємствами Новобаварського району м. Харкова, що полягає у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором російською федерацією.

Зокрема встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Оріете" (ТОВ "Оріете"), код ЄРДПОУ 35974030, яке зареєстроване за адресою: м. Харків, провулок Сімферопольський, будинок 6, статутний капітал якого складає 21 000 тисяч гривень, засновниками і кінцевим бенефіціарним власниками є

- ОСОБА_4 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн.;

- ОСОБА_5 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн.;

Процесуальним керівником було надано доручення оперативному підрозділу УСБУ в Харківській області.

На виконання доручення прокурора, УСБУ в Харківській області встановило, що ТОВ " Оріете ", код ЄРДПОУ 35974030, яка після вторгнення військ Російської Федерації на територію України, продовжувала здійснювати свою діяльність та займається передачею матеріальних ресурсів на потреби органів влади, збройних чи воєнізованих формувань держави агресора та у взаємодії з ним (ч.4 ст. 111-1 КК України).

В ході аналізу отриманої інформації ТОВ " Оріете ", код ЄРДПОУ 35974030, зареєстроване: за адресою: м. Харків, провулок Сімферопольський, будинок 6.

Засновниками підприємства є:

- ОСОБА_4 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн.;

- ОСОБА_5 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн.;

Враховуючи те, що власниками ТОВ " Оріете ", код ЄРДПОУ 35974030 є фізична особа яка зареєстрована в країні, яка вчиняє збройну агресію проти України, існує значний ризик прийняття рішень керівництвом ТОВ " Оріете ", код ЄРДПОУ 35974030 щодо подальшої можливої передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, зокрема колабораційної діяльності забезпечення на території України та провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

У зв`язку з чим з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та використання в подальшому в протиправній діяльності виникла необхідність в накладенні арешту .

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках передбачених КПК України, ч. 4 ст. 170 КПК України.

Так, згідно положень ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

12.07.2023 року постановою прокурора окружної прокуратури визнано речовими доказами у кримінальному провадженні корпоративні праватовариства з обмеженою відповідальністю "Оріете" (ТОВ " Оріете "), код ЄРДПОУ 35974030, яке зареєстроване за адресою: м. Харків, провулок Сімферопольський, будинок 6, статутний капітал якого складає 21 000 тисяч гривень, засновниками і кінцевим бенефіціарним власниками є

- ОСОБА_4 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн.;

- ОСОБА_5 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн.;

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 111-1 КК України, передбачено покарання у вигляді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

З урахуванням викладеного, зважаючи на можливе вчинення дій службовими особами вищевказаного суб`єкта господарської діяльності на шкоду України, необхідно заборонити здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Оріете" (ТОВ "Оріете"), код ЄРДПОУ 35974030.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та запобігання можливості відчуження майна і попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на корпоративні праваякі належать засновникам, а саме ОСОБА_4 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн., ОСОБА_5 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн., в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Оріете" (ТОВ "Оріете"), код ЄРДПОУ 35974030, шляхом заборони розпоряджатися ними та вчиняти будь які дії з державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців, у тому числі державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, зазначених в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (та в установчих документах товариства одночасно), які пов`язані зі зміною розміру статутного капіталу, передбачені ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Також, враховуючи, що грошові кошти статутного капіталу, відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, а саме об`єкти набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є необхідність у накладенні на них арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п.1 ч.2 ст. 170 КК України, шляхом заборони здійснювати його відчуження та розпорядження ними.

Крім того, ч. 1 та ч. 2 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 6 ст. 100 КПК України визначено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;

4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.

Речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

При цьому ч. 7 ст. 100 КПК України визначено, що слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, а саме: для вирішення питання про знищення речового доказу, його передання для реалізації чи технологічної переробки або Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних злочинів та інших злочинів» передбачено, що Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.

У п. 4 ч. 1 ст. 9 Закону зазначається, що на Національне агентство покладено функцію з проведенім оцінки, ведення обліку та управління активами, на які накладено арешту кримінальному провадженні.

За абзацом 4 ч. 1 ст. 1 Закону, управляючи активами Національне агентство забезпечує збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 19 Закону встановлено, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону, управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону, управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості. Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів. Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.

Таким чином, враховуючи індивідуальні ознаки та властивості майна у даному кримінальному провадженні, воно не містить слідів кримінального правопорушення, а усі слідчі дії вже проведено, а також уявляє собою предмети, зберігання яких через громіздкість або з інших причин не можливе без зайвих труднощів, тому передача майна Національному агентству для реалізації не спричинить шкоди для кримінального провадження, не перешкоджатиме подальшому досудовому розслідуванню та розгляду справи в суді.

Не вжиття заходів щодо передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних злочинів та інших злочинів арештованого майна утруднить або зробить неможливим (втрата, погіршення фізичного стану майна, зменшення його економічної вартості), унеможливить досягнення завдань кримінального провадження.

Враховуючи, той факт, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , громадяни російської федерації може вчиняти дії щодо розпорядження майном та активами підприємства ТОВ «товариства з обмеженою відповідальністю "Оріете" (ТОВ "Оріете"), код ЄРДПОУ 35974030, тому на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, клопотання необхідно розглядати без повідомлення власника майна, оскільки це може призвести до втрати доказів.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, звернувся із заявою, в якій просив розгляд клопотання проводити за його відсутності та без повідомлення власника майна, клопотання просив задовольнити та накласти арешт на майно.

Враховуючи клопотання прокурора та вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, суд визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна, з метою забезпечення виконання арешту майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судовим розглядом встановлено наступне.

Наразі триває досудове розслідування в кримінальному провадженні, яке внесено в ЄРДР за №0000077 від 05.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, за фактом колабораційної діяльності.

05.09.2022 до Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова надійшло повідомлення про злочин №70/1-5880 від начальника УСБУ в Харківській області. В повідомленні зазначено, що управлінням СБУ в Харківській області в ході проведення фільтраційних заходів встановлено факти можливої передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора та провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, зокрема колабораційної діяльності підприємствами Новобаварського району м. Харкова, що полягає у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором російською федерацією.

Зокрема встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Оріете" (ТОВ "Оріете"), код ЄРДПОУ 35974030, яке зареєстроване за адресою: м. Харків, провулок Сімферопольський, будинок 6, статутний капітал якого складає 21 000 тисяч гривень, засновниками і кінцевим бенефіціарним власниками є

- ОСОБА_4 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн.;

- ОСОБА_5 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн.;

Процесуальним керівником було надано доручення оперативному підрозділу УСБУ в Харківській області.

На виконання доручення прокурора, УСБУ в Харківській області встановило, що ТОВ " Оріете ", код ЄРДПОУ 35974030, яка після вторгнення військ Російської Федерації на територію України, продовжувала здійснювати свою діяльність та займається передачею матеріальних ресурсів на потреби органів влади, збройних чи воєнізованих формувань держави агресора та у взаємодії з ним (ч.4 ст. 111-1 КК України).

В ході аналізу отриманої інформації ТОВ " Оріете ", код ЄРДПОУ 35974030, зареєстроване: за адресою: м. Харків, провулок Сімферопольський, будинок 6.

Засновниками підприємства є:

- ОСОБА_4 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн.;

- ОСОБА_5 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн.;

Враховуючи те, що власниками ТОВ " Оріете ", код ЄРДПОУ 35974030 є фізична особа яка зареєстрована в країні, яка вчиняє збройну агресію проти України, існує значний ризик прийняття рішень керівництвом ТОВ " Оріете ", код ЄРДПОУ 35974030 щодо подальшої можливої передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, зокрема колабораційної діяльності забезпечення на території України та провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

12.07.2023 року постановою прокурора окружної прокуратури визнано речовими доказами у кримінальному провадженні корпоративні праватовариства з обмеженою відповідальністю "Оріете" (ТОВ " Оріете "), код ЄРДПОУ 35974030, яке зареєстроване за адресою: м. Харків, провулок Сімферопольський, будинок 6, статутний капітал якого складає 21 000 тисяч гривень, засновниками і кінцевим бенефіціарним власниками є ОСОБА_4 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн.; ОСОБА_5 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн.

Як на правову підставу накладення арешту прокурор посилався на те, що вказані корпоративні права відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому підлягають арешту з метою збереження речових доказів, а також зазначала, що санкція ч. 4 ст. 111-1 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Мотивуючи своє клопотання прокурор зазначив, що керівництво ТОВ «Оріете», може передавати матеріальні ресурси незаконним збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, зокрема колабораційної діяльності забезпечення на території України та провадження господарської діяльності у взаємодії з державною-агресором.

Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України настає за передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, а також провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

Згідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України дане клопотання містить посилання на конкретні факти і докази, що свідчать про володіння ТОВ «Оріете» майном, яке є предметом даного клопотання, що відповідає вимогам ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Арештовані корпоративні права з великою вірогідністю можуть бути речовим доказом злочину, останні відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що підтверджується відповідним процесуальним рішенням, а саме - постановою прокурора окружної прокуратури від 12.07.2023 про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні №0000077 від 05.09.2022.

Прокурором доведено необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та використання в подальшому в протиправній діяльності.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою запобігання його зникненню (відчуженню), що може перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Слідчим суддею враховується те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Крім того, враховуючи специфіку даного кримінального провадження, клопотання прокурора щодо передачі арештованого майна Національному агенству з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних злочинів та інших злочинів також підлягає задоволенню. Передача майна Національному агенству для управління не спричинить шкоди кримінальному провадженню, не перешкоджатиме подальшому досудовому розслідуванню та розгляду справи в суді. Невжиття заходів щодо передачі в управління вказаному агенству арештованого майна утруднить або унеможливить досягненню завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 98, 100, 131, 170-173, 309 КПК України, ст.ст. 1, 2, 9, 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна та визначення порядку зберігання речових доказів шляхом визначення порядку виконання ухвали про арешт майна по кримінальному провадженню №0000077 від 05.09.2022 - задовольнити.

Накласти арешт на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріете» (ТОВ «Оріете»), , яке зареєстроване за адресою: м. Харків, провулок Сімферопольський, будинок 6, у розмірі 100% зі статутного капіталу в сумі 21 000 тисяча гривень, які належать ОСОБА_4 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн. і ОСОБА_5 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн.

Передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріете» (ТОВ «Оріете»), , яке зареєстроване за адресою: м. Харків, провулок Сімферопольський, будинок 6, у розмірі 100% зі статутного капіталу в сумі 21 000 тисяча гривень, які належать ОСОБА_4 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн. і ОСОБА_5 , громадянин російської федерації, уродженець м. Москва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки який належить йому становить 50%, статутний внесок 10 500 грн.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000077 від 05.09.2022.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала в частині щодо арешту майна може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1