Справа № 206/2233/23
Провадження № 1-кп/206/151/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" вересня 2023 р. в залі суду в м.Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001159 від 27.04.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Греково, Котовського району, Одеської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 436-2 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України.

ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . використовуючи належний їй мобільний телефон марки VIVО, іmеі НОМЕР_1 , іmеі НОМЕР_2 та використовуючи вказаний телефон у невстановлений досудовим розслідуванням день та час встановила на ньому програмного забезпечення, авторизувавшись у соціальній мережі «Однокласники» як користувач « ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 )» за допомогою якого здійснювала перегляд сторінок окремих осіб, що поширювали інформацію в якій містилось виправдовування, визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, та як наслідок тимчасову окупацію територій України, а також глорифікація дій осіб, які причетні до вказаної збройної агресії, та осіб, які були учасниками іррегулярних збройних формувань контрольованих РФ, діяльність яких була направлена на тимчасову окупацію територій України, розпочату у 2014 році.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , 25.04.2022 року перебуваючи за адресою свого фактичного мешкання, використовуючи особистий мобільний телефон марки VIVO, imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , через додаток «Однокласники» в ході огляду зазначених сторінок та груп у соціальній мережі, виокремила окрему публікацію у вигляді графічного зображення та надписом наступного змісту "Самая хорошая новость Бабушка и дедушка живы. Их спасли ополченцы ДНР и ЛНР и увезли в Луганск. Дочь и зять прилетели с Барнаула. Сейчас они в Барнауле находятся. Бабушка и дедушка пригласили на Красную площадь 9 мая", яка відповідає її ідейним і політичним поглядам та доводячи свій злочинний умисел до кінця, шляхом натиснення на клавішу «вподобати», що розміщувалась внизу кожної публікації, які містили вищевказану інформацію, здійснила поширення даної публікацій на власній сторінці, у зв`язку з чим вона стала доступна для ознайомлення та прочитання невизначеній кількості людей.

Відповідно до висновку експерта судово-лінгвістичної (сематико- текстуальної) експертизи №160/22 від 30.03.2023 року встановлено, що ОСОБА_3 у публікації, що міститься у стрічці профілю користувача « ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 )» в соціальній мережі «Однокласники», від 25 квітня йдеться про так звані «ЛНР», «ДНР» як окремі державні утворення: «Их спасли ополченця ДНР и ЛНР и увезли в Луганск», що є запереченням тимчасової окупації частини території України.

Таким чином ОСОБА_3 поширила матеріали, шо містять запереченням тимчасової окупації частини території України.

11.05.2023 року між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001159 та обвинуваченою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 436-2 КК України. Обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення у вигляді 2 років позбавлення волі із застосуванням положень статей 75, 76 КК України, що передбачає звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання та призначення їй випробування з визначенням іспитового строку, з одночасним покладанням на неї обов`язків, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій ОСОБА_3 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити угоду, укладену з обвинуваченою ОСОБА_3 і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатнна реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Обвинувачена розкаюється у вчиненому злочині.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Так, ОСОБА_3 раніше несудима (том 1 а.п. 114), в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР не знаходиться і раніше за архівною документацією не значиться, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не значиться (том 1 а.п. 115,116).

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 не встановлені.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.436-2 КК України, що виразилося у поширенні матеріалів в яких міститься запереченням тимчасової окупації частини території України та за угодою про визнання винуватості слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання у вигляді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням положень статей 75, 76 КК України, що передбачає звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання та призначення їй випробувального іспитового строку, з одночасним покладанням на неї обов`язків, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 342, 350, 373, 374, 468, 469, 473- 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.05.2023 року між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001159.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 11.05.2023 року покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням 1 (один) рік та з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки VIVO, imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 залишити власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1