Справа № 297/596/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово кримінальне провадження№0000024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , без освіти, не працюючого, не одружений, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

08.01.2023 року, близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в полі позаду будинку АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, тримаючи в своїй правій руці предмет, який ззовні схожий на дитячу іграшку, наніс потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бічною поверхнею даного предмету один удар в обличчя зліва, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді контузії лівого ока важкого ступеня, тотального гемофтальму лівого ока, проникаючого поранення лівого ока та повною сліпотою лівого ока, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що викликали значну стійку втрату працездатності більше ніж 1/3 (33%), перелому нижньої стінки орбіти зліва, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такого, що викликає тривалий розлад здоров`я, який перевищує період 21 доби, перелому кісток носа, забійної рани лівої лобної ділянки та верхньої повіки лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я або незначної втрати працездатності та гематоми повік лівого ока, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №13/Б від 27.02.2023.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, тобто як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю та пояснив, що 08.01.2023 року, близько 17 години перебуваючи за місце свого проживання, під час словесної суперечки з ОСОБА_7 , який на той час перебував в стані алкогольного сп`яніння, став провокувати його та намагався нанести йому тілесні ушкодження. Щоб уникнути побиття, він відмахнувся від ОСОБА_7 наявною у його руках іграшкою, якою випадково потрапив останньому в око. Додав, що вдарив ОСОБА_7 іграшкою один раз, з необережностіта не мав наміру спричинити останньому тяжких тілесних ушкоджень. У вчиненому розкаявся, обіцяв у майбутньому подібного не вчиняти.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засідання підтвердив факт нанесення обвинуваченим йому тілесного ушкодження, однак пояснив , що він сам будучи в стані алкогольного сп`яніння став провокувати ОСОБА_4 і намагався вдарити останнього, однак той у наявній в його руці іграшкою замахнувся в його бік в результаті чого потрапив потерпілому в око. Так як ОСОБА_4 є його тестем і вони в хороших відносинах є і були завжди , тому він претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має та в подальшому мати не буде. Просить звільнити від покарання.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням його характеризуючих даних. При цьому, судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за зазначеною статтею правильною.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Те, що ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, у вчиненому розкаявся, є раніше не судимим, суд відповідно до ст. 66 КК України, враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

Як вбачається з досудової доповіді, наданої Берегівським РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, ОСОБА_4 є раніше не судимим, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався та враховуючи спосіб життя останнього, інформацію, що характеризує його особистість, середній ризик вчинення повторного правопорушення, середній ризик небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у.т.ч. окремих осіб).

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого в їх сукупності та відсутність обставин, які б обтяжували його покарання, суд вважає можливим виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України, вважає звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Долю речових доказів, суд вважає вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки та з покладенням відповідно ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти останніх про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити попередню - грошову заставу 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.. Після вступу вироку в законну силу, заставу повернути заставодавцю.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.01.2023 року про накладення арешту на майно скасувати.

Речові докази: пластмасову дитячу іграшку у вигляді трактора (червоного кольору) з причепом (зеленого кольору); змиви з обох рук гр. ОСОБА_4 , які знаходяться на стерильних марлевих серветках та нігті з обох рук гр. ОСОБА_4 , які зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_8