Провадження № 1-кс/761/8307/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_5 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 ,

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Луганської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5, ст. 111-1, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 29.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001016,

установив:

12.04.2023 слідчий 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_5 звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001016, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2022, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5, ст. 111-1, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Вказане клопотання мотивоване тим, що головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001016 від 29.07.2022, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 111-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5, ст. 111-1, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не раніше 24.02.2022, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Луганську, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з березня 2016 року по теперішній час обіймає посаду так званого «директора державного казначейства Луганської народної республіки», виник умисел на вчинення пособництва громадянам України у зайнятті ними посад, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме в так званих «районных управлениях Государственного казначейства Луганской Народной Республики», що безпосередньо полягало у сприянні їх злочинним діям вказівками, наданням засобів та знарядь для зайняття посад і безпосереднього керівництва незаконно створеними органами влади на тимчасово окупованій території Луганської області.

Так, ОСОБА_7 , після 24.02.2022, перебуваючи у м. Луганськ, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи всупереч інтересам держави Україна, її суверенітетові та територіальній цілісності, маючи на меті забезпечення функціонування на тимчасово окупованій території Луганської області підконтрольних їй як «директору державного казначейства Луганської народної республіки» незаконних органів влади, розпочала організацію процесу підшукання осіб серед місцевих мешканців тимчасово окупованих районів Луганської області, які за своїми навичками та здібностями готові були добровільно зайняти керівні посади в «районных управлениях Государственного казначейства Луганской Народной Республики» та здійснювати загальне керівництво діяльністю вказаних незаконних органів влади.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 у березні 2022 року, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у м. Луганську, надала вказівку невстановленим на даний час особам здійснити підшукання осіб серед мешканців тимчасово окупованих з березня 2022 року Старобільського, Новопсковського, Новоайдарського, Марковського та Міловського районів Луганської області, зокрема серед колишніх працівників районних управлінь Державної казначейської служби України, які б добровільно погодилися обійняти посаду керівників «районных управлений Государственного казначейства Луганской Народной Республики».

У подальшому протягом березня-квітня 2022 року, діючи на виконання вказівки ОСОБА_7 невстановлені під час досудового розслідування особи підшукали в тимчасово окупованих Старобільському, Новопсковському, Новоайдарському, Марковському та Міловському районах Луганської області осіб, які добровільно погодились зайняти посади в незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованих територіях вказаних населених пунктів.

При цьому, ОСОБА_7 , будучи «директором державного казначейства Луганської народної республіки», після отримання згоди від громадян України на вчинення вищевказаного кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, сприяла добровільному зайняттю вказаними особами керівних посад в незаконних органах влади шляхом призначення на посади та надання їм вказівок щодо безпосереднього початку роботи в незаконних органах влади, надання ним службових приміщень для ведення незаконної діяльності, а також комп`ютерної техніки та іншого майна для забезпечення функціонування вищевказаних незаконних органів влади, доступу до комп`ютерного програмного забезпечення, яке надало останнім змогу здійснювати свою незаконну діяльність, пов`язану із виконанням функцій казначейських органів в тимчасово окупованих районах Луганської області.

Окрім того, у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 06.04.2022, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , колишня працівниця Управління державної казначейської служби Новоайдарівського району Луганської області, яка 28.03.2020 звільнилася з вказаного органу за власним бажанням, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх намірів та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи за вказівками та порадами ОСОБА_7 , добровільно зайняла посаду в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, а саме - начальника «Управления Государственного казначейства Луганской Народной Республики в Новоайдарском районе».

Так, ОСОБА_7 в кінці березня 2022 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, сприяючи ОСОБА_6 у зайнятті нею керівної посади в незаконному органі влади - «Управлении Государственного казначейства Луганской Народной Республики в Новоайдарском районе», на спільній нараді в приміщенні Управління Державної казначейської служби у Новоайдарському районі, за адресою: Луганська область, Щастинський район, смт Новоайдар, вул. Центральна, буд. 27 у присутності колишніх працівників вказаного районного управління ДКСУ, запропонувала ОСОБА_6 зайняти посаду начальника «Управления Государственного казначейства Луганской Народной Республики в Новоайдарском районе», на що остання надала згоду.

У подальшому ОСОБА_6 , діючи умисно, протягом квітня-вересня 2022 року очолила та безпосередньо прийняла участь у діяльності вказаного незаконно створеного органу влади, при цьому виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, відповідно до її посадових обов`язків як начальника «Управления Государственного казначейства Луганской Народной Республики в Новоайдарском районе».

Так, у квітні-червні 2022 року ОСОБА_6 ,, перебуваючи на території смт. Новоайдар Луганської області, діючи за вказівками та порадами ОСОБА_7 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на кадрове комплектування незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території Новоайдарського району Луганської області, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції начальника «Управления Государственного казначейства Луганской Народной Республики в Новоайдарском районе» підшукала проросійськи налаштованих колишніх працівників правління Державної казначейської служби України в Новоайдарському районі Луганської області та пропонувала їм посади в вищевказаному незаконно створеному органі під своїм керівництвом.

Окрім цього, досудовим розслідуванням установлено, що у період з березня 2022 по 03.10.2022 року ОСОБА_7 за викладених вище обставин, діючи умисно, як «директор державного казначейства луганської народної республіки», перебуваючи в м. Луганську, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, за час здійснення нею фактичного керівництва діяльністю начальників незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованих територіях Старобільського, Новопсковського, Новоайдарського, Марківського та Міловського районів Луганської області, для вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації рішень і дій держави-агресора, зорганізувала діяльність підлеглих їй ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , а також інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб у стійке об`єднання, розробила єдиний план, згідно якого обрала роль організатора у вчиненні цього та інших злочинів, розподілила ролі та функції кожного із учасників групи, надавши їм ролі виконавців, які спрямовані на досягнення цього плану, відомого усім співучасникам злочину.

Відповідно до розробленого ОСОБА_7 за вищевикладених обставин злочинного плану, на ОСОБА_8 , як на начальника «Управления Государственного казначейства Луганской Народной Республики в Новопсковском районе», покладалися функції реалізації рішень і дій держави-агресора у сфері казначейського обслуговування тимчасово окупованого Новопсковського району Луганської області.

На ОСОБА_9 , як на начальника «Управления Государственного казначейства Луганской Народной Республики в Старобельском районе», покладалося реалізовувати рішення і дії держави-агресора у сфері казначейського обслуговування тимчасово окупованого Старобільського району Луганської області.

На ОСОБА_12 , як на начальника «Управления Государственного казначейства Луганской Народной Республики в Марковском районе», відповідно до узгодженого злочинного плану, покладалося реалізовувати рішення і дії держави-агресора у сфері казначейського обслуговування тимчасово окупованого Марківського району Луганської області.

У свою чергу на ОСОБА_6 , як на начальника «Управления Государственного казначейства Луганской Народной Республики в Новоайдарском районе», покладалося реалізовувати рішення і дії держави-агресора у сфері казначейського обслуговування тимчасово окупованого Новоайдарського району Луганської області.

На ОСОБА_11 , як на начальника «Управления Государственного казначейства Луганской Народной Республики в Меловском районе», згідно вказаного злочинного плану, покладалася функція реалізації рішень і дій держави-агресора у сфері казначейського обслуговування тимчасово окупованого Міловського району Луганської області.

Будучи повідомленими ОСОБА_7 про розроблений нею злочинний план, а також про визначені для кожної із них функції направлені на його реалізацію, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 погодилися на його виконання шляхом впровадження рішень і дій держави-агресора у сфері казначейської діяльності на території тимчасово-окупованих районів Луганської області.

ОСОБА_7 , за викладених вище обставин утворила організовану групу та керувала нею.

Окрім того встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше жовтня 2022 року, громадянка України ОСОБА_6 , будучи начальником незаконного органу влади - «Управления Федерального казначейства Луганской Народной Республики в Новоайдарском районе», діючи у складі організованої групи, реалізовуючи спільний злочинний план, розроблений ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх намірів та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, надавала допомогу державі-агресору, шляхом реалізації рішень, пов`язаних із створенням та забезпеченням діяльності незаконного органу влади, та подальшого вчинення злочинів проти основ національної безпеки України.

25.03.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за правилами ст. ст. 111, 133-135 КПК України шляхом опублікування повідомлення про підозру, та повісток про виклик на 29, 30 та 31 березня 2023 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 60 (7458) від 25.03.2023 .

Підозрювана ОСОБА_6 до Головного слідчого управління СБ України відповідно до вручених їй повісток не з`явилась та про причини неявки не повідомила.

Відповідно до інформування ГУ «Д» ДЗНД СБ України № 5/6/1-920нт від 10.04.2023 ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області.

31.03.2023 постановою слідчого, підозрювану ОСОБА_6 оголошено у розшук, здійснення якого доручено ДЗНД СБ України, оскільки на даний момент місцезнаходження підозрюваної не відоме.

Слідчий у клопотанні зазначає, що є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на території держави-агресора РФ з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, у клопотанні слідчого зазначено, що підставою для обрання щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала обґрунтована підозра останньої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5, ст. 111-1, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий у клопотанні зазначає, що застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не зможе в повній мірі запобігти вищевказаним ризикам.

Повноваження прокурора та захисника, які були присутні під час розгляду клопотання, слідчим суддею перевірені.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив відмовити у задоволенні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

У судовому засіданні встановлено, що головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001016 від 29.07.2022.

Як убачається з матеріалів клопотання, 25.03.2023 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5, ст. 111-1, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001016 від 29.07.2022, яке було розміщене разом з повістками про виклик до слідчого на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 60 (7458) від 25.03.2023 .

Відповідно до листа ГУ «Д» ДЗНД СБ України ОСОБА_6 займає посаду у «казначейство ЛНР Новоайдарского района», станом на 24.02.2022 перебувала на території України, а після вказаної дати державний кордон України не перетинала та фактично знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Постановою слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_5 від 31.03.2023 ОСОБА_6 оголошено у державний розшук.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_6 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_6 до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5, ст. 111-1, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Слідчий суддя оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваної від суду, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, у вчиненні яких вона підозрюється, що може спонукати її до вчинення спроби ухилитися від суду.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існують ризик можливості переховуватися від суду.

Крім того, враховуючи стадію кримінального провадження, необхідність подальшого збирання доказів, підозрювана ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше чи продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 .

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваної ОСОБА_6 , те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які, відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжкого та особливо тяжкого, продовження військової агресії Російської Федерації, слідчий суддя не знаходить підстав для обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Отже, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується вагомість, зібраних під час досудового розслідування доказів, що поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у її причетності до вчинення кримінальних правопорушень, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуває на окупованій території України, оголошена у розшук, що свідчить про достатність правових підстав для обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись, ст. ст. 2, 7, 177, 178, 183, 193, 196, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_5 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваної розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1