ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/819/3/23
Номер справи місцевого суду: 954/36/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

31 липня 2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 26 червня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Наталине Високопільського району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Ухвалою слідчого судді Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 26 червня 2023 року клопотання старшого слідчого СВ ВП№1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 задоволено частково.

Застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , терміном до 24 серпня 2023 року включно.

На підозрюваного ОСОБА_8 покладено наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не відлучатись із с.Новобратське Бериславського району Херсонської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 26 червня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування - до 24 серпня 2023 року, включно та визначити ОСОБА_8 заставу 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 80 520 гривень.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначив, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема слідчим суддею не надано належну оцінку доводам сторони обвинувачення про існування ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке є тяжким злочином, за скоєння якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а отже з метою уникнення такої відповідальності підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Звертає увагу, що відповідно до практики ЄСПЛ суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінці ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, ОСОБА_8 має можливість безперешкодного виїзду за межі території України, що у своїй сукупності є достатнім мотивуючим фактором вчинення спроб переховуватись від орану досудового розслідування та суду шляхом перетину державного кордону України через неконтрольовані його ділянки, що межують з російською федерацією.

Також прокурор зазначає, що свідками та потерпілими вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень є односельцями останнього, а тому підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання.

Крім того, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, скоєних за короткий проміжок часу, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_8 просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З клопотання слідчого вбачається, що слідчим відділенням відділення поліції №1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000042 від 22 червня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України.

24 червня 2023 року в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження та ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

За твердженням слідчого ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, що підтверджується долученими до клопотання доказами. Крім того слідчий послався на існування ризиків того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому запобігти вказаним ризикам неможливо окрім як шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Розглянувши вказане клопотання, слідчий суддя частково погодився із доводами сторони обвинуваченого та застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання та покладенням обов`язків, що передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також існування ризику переховування від органів досудового розслідування. В той же час, стороною обвинувачення не доведено доцільність застосування відносно ОСОБА_8 саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На думку слідчого судді запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе запобігти встановленому ризику.

Надаючи оцінку вказаним висновками слідчого судді у відповідності із доводами апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що слідчим суддею належним чином виконано вимоги процесуального законодавства та вірно встановлено відсутність правових підстав для застосування відносно ОСОБА_8 саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, а саме:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23 червня 2023 року;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 23 червня 2023 року;

-Висновком експерта №69 від 23 червня 2023 року;

-Протоколом огляду місця події від 24 червня 2023 року;

-Протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

-Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 24 червня 2023 року;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 24 червня 2023 року;

Оцінюючи питання існування обґрунтованої підозри, суд апеляційної інстанції виходить із поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України». Згідно вказаного в рішенні ЄСПЛ визначення, обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Апеляційний суд, проаналізувавши зазначені докази, що долучені до клопотання слідчого, вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями, адже фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри. Зазначена обставина сторонами не оспорюється.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про те, що в судовому засіданні прокурор навів лише наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду обумовлене характером інкримінованих йому кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії тяжких, адже за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Таким чином тяжкість можливого покарання може спонукати ОСОБА_8 до переховування від органів досудового розслідування та суду.

В той же час, як вірно встановив слідчий суддя, заявлені стороною обвинувачення ризики того, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків чи потерпілих у кримінальному провадженні або ж скоїти нове кримінальне правопорушення є не доведеними.

Так, положеннями ч.6 ст.132 КПК України визначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Поруч із цим, прокурором, ні під час розгляду клопотання в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не надано належних доказів того, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілих чи свідків у кримінальному провадженні чи вчинити нове кримінальне правопорушення.

Сам факт проживання підозрюваного в одному населеному пункті зі свідками чи потерпілими не свідчить при існування реального ризику незаконного впливу підозрюваного на них. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується позитивно, твердження прокурора про існування ризику вчинення ним нового кримінального правопорушення є непереконливими.

Також, на думку колегії суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу. Так, з ухвали слідчого судді вбачається, що при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, були враховані дані щодо особи підозрюваного.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, роботу, сім`ю, має на утриманні малолітню дитину, характеризується позитивно. Таким чином, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який також полягає в ізоляції від суспільства, в повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За наведених обставин, з огляду на те, що стороною обвинувачення доведено лише існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування рішення слідчого судді, адже слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Визначений слідчим суддею строк домашнього арешту визначено в межах строку досудового розслідування та вірно обраховано.

Таким чином суд апеляційної інстанції констатує, що стороною обвинувачення в апеляційній скарзі не наведено жодних належних доводів, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 виключного запобіжного заходу - тримання під вартою.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 376 ч.2, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 26 червня 2023 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4