Провадження по справі №1-кп/752/543/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві кримінальне провадження №0006668 відносно обвинуваченого за ч. 2 ст. 197-1 КК України:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської обл., громадянина України, працюючого фізичною особою підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

з участю сторін кримінального провадження -

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 , у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, будучи фізичною особою - підприємцем, маючи на меті незаконне особисте збагачення, всупереч врегульованим законом суспільних відносинах у сфері власності, виник прямий умисел спрямований на вчинення суспільно-небезпечних дій - самовільного зайняття земельної ділянки.

При цьому, ОСОБА_3 передбачав наслідки даних дій та бажав їх настання, оскільки визначив для себе вчинення злочину як джерело отримання матеріальних благ.

Об`єктом злочинного посягання ОСОБА_3 визначив суспільні відносини, які забезпечують власникові можливість використовувати земельну ділянку на власний розсуд та у своїх інтересах. Предметом злочину ОСОБА_3 визначив земельну ділянку орієнтовною площею 0,1400 га - частину земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, на яку у нього не оформлено відповідний юридичний титул - право власності чи використання, яка розташована в урочищі Теремки за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказана земельна ділянка Указом Президента України від 27.08.2007 №794/2007, з метою збереження, відтворення та раціонального використання особливо цінних природних комплексів та об`єктів Київського Полісся, а також для поліпшення екологічного стану міста Києва, відповідно до ст. 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», передано в постійне користування Національному природному парку «Голосіївський», з них 90,28 гектарів земель Інституту зоології імені 1.1. Шмальгаузена НАУ України, які відповідно до переліку земель, включені до складу національного природного парку « Голосіївський » без вилучення у землекористувача.

Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом-земельної ділянки від 22.08.2018 №409-ДК/413/АП/09/01/-18 посадовими особами Управлінням з контролю за використанням та охоронною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області, відповідно до вимог ст. ст. 6 і 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охоронною земель», встановлено, що частина зазначеної земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1400 га, яка розташована в урочищі Теремки у Голосіївському районні міста Києва відгороджена металевим парканом та використовується для розміщення та вирощування саджанців багаторічних дерев та кущів, дана територія охороняється, доступ обмежений.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» до природно-заповідного фонду України належать:

природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища;

Відповідно до статті 20 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» - Національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 Земельного кодексу України, до особливо цінних земель відносяться землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення.

При невстановлених досудовим слідством обставинах та невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 27 червня 2017 року, ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи про відсутність у нього передбачених законодавством України дозвільних документів, з метою покращення свого матеріального становища, в порушення вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття і реалізацію права на земельну ділянку, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельної ділянки та за відсутності будь- якого правочину щодо неї, відгородив металевим парканом земельну ділянку орієнтовною площею 0,1400 га, яка відноситься до особливих цінних земель, яка розташована в урочищі Теремки за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому на вказаній земельній ділянці розмістив та вирощував саджанці багаторічних дерев та кущів.

Внаслідок цього ОСОБА_3 при невстановлених досудовим слідством обставинах та не встановлений досудовим слідством час, але не пізніше 27 червня 2017 року, грубо порушуючи суб`єктивні інтереси учасників земельних відносин у галузі правомірного використання, відтворення та охорони земель, самовільно зайняв земельну ділянку особливо цінних земель орієнтовною площею 0,1400 га, яка розташована в урочищі Теремки за адресою: АДРЕСА_2 , що виразилось у активних протиправних діях по заволодінню, всупереч встановленому порядку та у протиправному використанні даної землі у своїх потребах.

Дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 197-1 КК України, а саме самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земельних ділянок особливо цінних земель.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття провадження, у зв`язку з закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити, при цьому зазначив, що розуміє нереабілітуючі наслідки звільнення від кримінальної відповідальності.

Прокурор вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Представник потерпілого клопотання підтримав.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинуваченого з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, з моменту закінчення вчинення триваючого злочину минуло більше трьох років, не ухилявся від слідства та суду, нових злочинів не вчинив, в порядку п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за дії передбачені ч. 2 ст. 197-1 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закриттю.

Речових докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 284, 314 КПК України, 49 КК України, суд -

у х в а л и в:

звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0006668 відносно ОСОБА_3 - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з часу її проголошення через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1