Справа № 190/807/23
Провадження №1-кп/190/84/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

представника установи - ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті П`ятихатки кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 від 17.03.2023 року, стосовно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Мелітополь, Запорізької області, українець, громадянин України, освіта базова загальна середня, не одружений, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 26.06.2002 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ст. 187 ч.2; 69 КК України до 5 років позбавлення волі.

- 13.02.2012 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ст. 307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, па підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

- 07.12.2020 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ст. 186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки. 20.01.2022 року Запорізьким апеляційним судом вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.12.2020 року в частині призначеного покарання скасовано та призначено покарання за ст. 186 ч.2 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ст.391 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, де він відбуває покарання у виді позбавлення волі, за наступних обставин.

ОСОБА_4 був засуджений 07.12.2020 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ст. 186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. 20.01.2022 року Запорізьким апеляційним судом вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.12.2020 року в частині призначеного покарання скасовано та призначено покарання за ст. 186 ч.2 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. Строк рахувати з 21.02.2022 року.

Засуджений ОСОБА_4 , відбуваючи покарання за вищевказаним вироком з 19.07.2022 року у ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122» протиправної поведінки не змінив, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та систематично порушував вимоги режиму відбування покарання, що виражалося у відмові виконання законних вимог предс тавників адміністрації установи виконання покарань, за що па законних підставах до ОСОБА_4 застосовано 14 (чотирнадцять) стягнень, з яких 6 (шість) разів останній поміщався в дисциплінарний ізолятор загальною кількістю 73 (сімдесят три) дні, 1 (одна) догана та 6 (шість) суворих доган, та 1 (один) раз поміщався до приміщення камерного типу на 1 місяць.

За відмову від чергування згідно графіку, затвердженого начальником відділення СПС №4, засуджений ОСОБА_4 , на підставі рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 року та згідно постанови начальника виправної установи від 09.02.2023 року на законних підставах був підданий стягненню у виді переведення до ПКТ (приміщення камерного типу) строком па 1 місяць.

Після закінчення відбування стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу засуджений ОСОБА_4 належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став і продовжив злісно порушувати вимоги режиму відбування покарання.

Так, 16.03.2023 року о 09 год. 23 хв. у кімнаті для перегляду телепередач відділення соціально - психологічної служби № 4, виконуючим обов`язки начальника відділення СПС № 4, майором внутрішньої служби ОСОБА_7 в присутності, оперуповноваженого старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 , начальника відділення СПС №1, капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 , пред`явив законну вимогу засудженому ОСОБА_4 здійснити роботу з самообслуговування, а саме: підмітання підлоги та протирання підвіконня у кімнаті для перегляду телепередач засуджених відділення СПС № 4, згідно затвердженого графіку чергування за березень, який було оголошено 01.03.2023 року засудженому ОСОБА_4 , та з яким останній ознайомився під підпис, при цьому попередньо забезпечивши засудженого ОСОБА_4 всім необхідним для прибирання інвентарем, а саме: віником, гумовими рукавичками та ганчіркою. Проте, засуджений ОСОБА_4 відмовився від виконання встановлених законодавством вимог персоналу установи, мотивуючи свою відмову небажанням виконувати законні вимоги співробітників адміністрації. Засудженому ОСОБА_4 було запропоновано прослідувати до медичної частини установи з метою перевірки стану здоров`я останнього, на що останній в категоричній формі відмовився, про що було складено відповідний акт, та співробітниками медичної частини установи надано медичний висновок про те, що 16.03.2023 року засуджений ОСОБА_4 зі скаргами на стан здоров`я не звертався. Після чого виконуючим обов`язки начальника відділення СПС № 4 майором внутрішньої служби ОСОБА_7 було повторно запропоновано здійснити підмітання підлоги та протирання підвіконня у кімнаті для перегляду телепередач засуджених відділення СПС № 4, згідно затвердженого графіку чергування за березень та довів вимоги ст. 107 ч. 3 КВК України, ч.5 ст. 118 КВК України та ч.2 розділу 3 ПВК УВП. На що засуджений ОСОБА_4 також відповів категоричною відмовою виконувати законні вимоги представників адміністрації. В наслідок чого, виконуючим обов`язки начальника відділення СПС № 4 майором внутрішньої служби ОСОБА_7 , було втрете повторно запропоновано здійснити підмітання підлоги та протирання підвіконня у кімнаті для перегляду телепередач засуджених відділення СПС № 4, згідно затвердженого графіку чергування за березень, на що засуджений ОСОБА_4 , також відповів категоричною відмовою виконувати законні вимоги представників адміністрації.

В тім, засуджений ОСОБА_4 , будучи фізично здоровим, одягнутим но сезону, нагодованим, згідно із встановленими нормами та забезпеченим всім необхідним для прибирання інвентарем, попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України виконати поставлену законну вимогу безпідставно відмовився у категоричній формі, не маючи на те належних підстав і до прибирання не приступив, тим самим порушив вимоги статт і 107, частина 3, абзаци «1», «2», «З», «4» кримінально виконавчого кодексу України.

Угодою про визнання винуватості від 21 квітня 2023 року сторони погодили покарання ОСОБА_4 за ст.391 КК України у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Мелітопольського міськогосуду Запорізької області від 20.01.2022 року та остаточно призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з дня винесення вироку. ОСОБА_4 в свою чергу згоден понести покарання, визнає вину в скоєному.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості допускається у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких завдано шкоду правам та інтересам окремих осіб, якщо потерпілим надано письмову згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим.

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, зобов`язання взяті за угодою обвинувачуваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 21.04.2023 року, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України та призначити йому узгоджене угодою покарання.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 квітня 2023 року, укладену у кримінальному провадженні №1-кп/190/84/23 (єдиний унікальний номер 190/807/23), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125, між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України та призначити йому узгоджене угодою про визнання винуватості, покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Мелітопольського міськогосуду Запорізької області від 20.01.2022 року, та остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня винесення вироку.

Вирок може бути оскаржений, з підстав передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя П?ятихатського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1