Номер провадження:1-кп/521/1513/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ( у режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ( у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, обвинувальний акт та додатки до нього у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 12.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Учасники процесу під час підготовчого судового засідання не заперечували проти можливості призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом, а суд самостійно не вбачає підстав, передбачених п.п.2-4 ч.3 ст. 314 КПК України.

Клопотань в порядку ст. 314-1 та ч.2 ст. 315 КПК України від сторін не надходило.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд за обвинувальним актом.

До обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 31.05.2023 року.

В судовому засіданні прокурор надав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , та просив його задовольнити посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК та на обставини, які на думку прокурора свідчать про їх обґрунтованість. Також просив не визначати розмір застави.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення зазначеного клопотання прокурора, просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дослідивши подане прокурором клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, прийшов до наступних висновків.

Під час судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.ст.177, 183 зазначеного Кодексу, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може бути застосований лише до підозрюваного чи обвинуваченого у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний чи обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст.ст.2,9 наведеного Кодексу, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності і в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 177 КК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Втім, ст.178 зазначеного Кодексу передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України, санкцією за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, хоча і є не судимим, проте до кримінальної відповідальності притягується не вперше, відносно до нього 30.12.2021 до Херсонського міського суду направлено обвинувальний акт за ч.3 ст.185 КК України, неодружений, утриманців не має, хоча і має місце реєстрації, проте визначеного місця проживання, постійного місця роботи та джерела доходів не має, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики переховування обвинуваченого від суду, а також вчинення іншого злочину.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних, тяжкість покарання, що може бути призначене обвинуваченому в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується не вперше, відносно якого на розгляді в суді перебуває обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, постійного джерела доходу та роботи не має, суд приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

При цьому суд вважає, що продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Так, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Питання про розмір застави та обов`язків у разі її внесення вирішено в ухвалі слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.04.2023 року ( справа 490/2684/23).

Керуючись ст. ст. 314, 315, 316, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України в Малиновському районному суді м. Одеси на 08 червня 2023 року о 09:00 годині.

Провести судовий розгляд кримінального провадження одноособово у відкритому судовому засіданні, до якого викликати учасників провадження.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, до 27.07.2023 р. включно.

Копію ухвали направити в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання.

Питання про розмір застави та обов`язків у разі її внесення вирішено в ухвалі слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.04.2023 року ( справа 490/2684/23).

Ухвала в частинні продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1