Справа № 645/4365/23
Провадження № 1-кп/645/276/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000903 від 13.07.2023 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

-12.03.2007 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.186, ст.215, ч.1 ст.309, ст.198, ч.1 ст. 70 до 4 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 510 грн.;

-17.02.2009 вироком Київського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

-02.11.2011 вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі;

-26.03.2015 вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.1 ст. 198, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-16.12.2015 вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

-28.11.2016 вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

-21.09.2018 вироком Київського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст.186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

-08.04.2020 вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі;

-30.11.2022 вироком Київського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік (вирок не набрав законної сили),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000903 від 13.07.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.08.2023 призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні 05.09.2023 року прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилалася на продовження існування ризиків, передбачених п.п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а також на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що є тяжким злочином. На думку прокурора, слід враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та особисті обставини, які можуть свідчити на користь збільшення ризиків переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого є неможливим, оскільки він не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не може запобігти вищевказаним ризикам.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Сторона захисту просила суд відмовити у задоволені клопотання у зв`язку з недоведеністю стороною обвинувачення продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, просила обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме нічний домашній арешт. На думку сторони захисту, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризику або ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.07.2023 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів до 11 вересня 2023 року включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107360,00 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень 00 копійок - до сплину терміну тримання під вартою.

Дія запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 11.09.2023, що стало підставою звернення сторони обвинувачення до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою (п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України).

Суд вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість запобігання спробам обвинуваченого: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Враховуючи те, що положення кримінального процесуального законодавства не розкриває зміст ризику втечі, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, при оцінці вказаного ризику враховує практику ЄСПЛ, яка розкриває зміст такого ризику.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від суду. Зазначена обставина може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо продовження застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони обвинуваченого або інших зацікавлених осіб, як на потерпілих та свідків, так і на інших обвинувачених у кримінальному провадженні.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення інших кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , зважаючи на те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, в тому числі останній раз 30.11.2022 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість.

Крім того, суд враховує, що:

- ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, а саме злочином проти власності, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

- дані щодо його особи, який раніше неодноразово судимий, в тому числі останній раз 30.11.2022 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік (вирок на теперішній час перебуває на розгляді в Харківському апеляційному суді), а також 29.11.2022 направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 до Московського районного суду м.Харкова за ч.4 ст. 185 КК України та 31.05.2023 направлено обвинувальний акт до Фрунзенського районного суду м.Харкова за ч.4 ст. 185 КК України, не одружений, офіційно не працює, осіб на утриманні не має, разом з цим з урахуванням інкримінованих кримінальних правопорушень виявляє підвищену соціальну небезпеку.

Суд зазначає, що зазначені дані про особу, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували як на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, так і на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані обвинуваченим моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання ним процесуальних рішень у справі.

Розглядаючи можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого на даній стадії судового провадження.

Отже, враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин передбачених ст. 178 КПК України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, за таких обставин клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу - застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107360 грн. 00 коп, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.07.2023, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 року» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, для працездатних осіб - 2684 гривні.

Так, під час судового засідання судом не встановлено підстав для зміни розміру застави, визначеної ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.07.2023 р.

Окрім того, в підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити судовий розгляд кримінального провадження, вказував, що підстав для закриття провадження немає, в справі маються всі необхідні для розгляду у судовому засіданні матеріали, порушень норм кримінально-процесуального кодексу України при проведенні досудового розслідування не встановлено.

Обвинувачений та його захисник посилалися на розсуд суду.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Фрунзенському районному суду м. Харкова.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 199, 314-316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів до 04 жовтня 2023 року включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360,00 грн. - до сплину строку тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді застави.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, визначені ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.07.2023 р., передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суда про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Встановити строк дії ухвали до 04.10.2023 року включно.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова на 14 вересня 2023 року о 13:00 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 05.09.2023 р.

Суддя ОСОБА_1