Справа № 204/1071/23
Провадження № 1-кп/204/629/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника: ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро кримінальне провадження № 0000207 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, військовослужбовця ЗСУ за мобілізацією, стрілець-санітар стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2022 року військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України Про затвердженню Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 65/2022, який затверджено Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-ІХ Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року, про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 342/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 22 травня 2022 року № 2264-ІХ, строк проведення загальної мобілізації продовжено з 25 травня 2022 року на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 574/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 15 серпня 2022 року № 2501-IX, строк проведення загальної мобілізації продовжено з 23 серпня 2022 року на 90 діб.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2022 № 2-ОС старшого солдата ОСОБА_5 , призваного за мобілізацією, призначено на посаду стрільця - санітара стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Відтак, з моменту призову на військову службу та відправлення до військової частини НОМЕР_1 , тобто з 17.04.2022 старший солдат ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_5 згідно з вимогами ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованими та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватись вимог військових статутів, поводитися з гідністю та честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог ст.ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення та віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Командир (начальник) має право віддавати підлеглому накази, а підлеглий зобов`язаний їх виконати сумлінно, точно та у встановлений строк.

Разом з тим, старший солдат ОСОБА_5 у порушення наведених вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений поряд підлеглості, порушуючи військову дисципліну, умисно не виконав наказ командира (начальника), за наступних обставин.

Згідно бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України № 5542 від 04.08.2022 військова частина НОМЕР_1 передана до ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_2 та 07.08.2022 особовий склад частини прибув до АДРЕСА_2 .

09.08.2022 приблизно о 17:00, тобто в умовах воєнного стану, під час шикування особового складу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_7 , доведено для виконання бойове розпорядження (наказ) командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_8 від 08.08.2022 № 1131 провести заміну підрозділів в АДРЕСА_2 силами та засобами військової частини НОМЕР_1 до кінця 09.08.2022, зокрема і до стрільця-санітара стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_5 , який знаходився в строю під час вказаного шикування.

При цьому наказ виданий в установленому Законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу не суперечить чинному законодавству, та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод старшого солдата ОСОБА_5 , не носив в собі явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.

Однак, старший солдат ОСОБА_5 у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 09.08.2022 приблизно о 22:00, тобто в умовах воєнного стану, знаходячись у місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , відкрито не заявляючи, що не буде виконувати наказ начальника, діючи умисно, фактично не виконав вищезазначений наказ командира частини, доведений йому командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_7 , та з метою уникнення бойового зіткнення з окупаційними військами вибув до м. Карлівка Полтавського району Полтавської області.

Умисне невиконання старшим солдатом ОСОБА_5 наказу потягло за собою до підриву дисципліни підрозділу, зниження рівня бойової готовності та невиконання завдань за призначенням.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щире каяття у вчиненому і повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. Просив провести розгляд справи відповідно до ст.349 КПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КК України, оскільки свідчення ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 4 ст. 402 КК України, а саме умисних дій, що виразилися в непокорі, тобто іншому умисному невиконанні наказу, вчиненому в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, особу обвинуваченого, раніше не судимого, який повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, не перебуваючого під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, який характеризується за місцем проходження служби задовільно. Також судом враховано, що старший солдат ОСОБА_5 в ході виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини, під час бойових дій, внаслідок ворожого обстрілу отримав поранення, що підтверджується довідкою ВЧ НОМЕР_3 від 03.05.2023 року. Відповідно до довідки військово-лікарської комісії ВЧ НОМЕР_4 від 04 липня 2023 року за № 425, ОСОБА_5 обмежено придатний до військової служби. Згідно довідки КНП «Уманський міський ЦПМСД» Уманської міської ради № 650 від 29.05.2023 року, ОСОБА_5 пройшов ЛКК і було зроблено висновок про те, що ОСОБА_5 не здатний до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду постійно, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує повне визнання ним вини, щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість вчиненого кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого, а також його відношення до скоєного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 402 КК України у виді позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2023 року до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Ухвалою суду від 28 лютого 2023 року продовжено відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти з визначенням застави у розмірі 52000 грн.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 11.03.2023 року за № 1432, після отримання застави у сумі 52000 грн. 00 коп. ОСОБА_5 був звільнений з гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373-376, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку - двох років - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого

ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді застави - скасувати. Заставу, визначену ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2023 року у розмірі 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень 00 коп., внесену ОСОБА_9 на рахунок ДКСУ м. Київ, код отримувача: 26239738 від 08 березня 2023 року - повернути ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1