НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

14 липня 2023 року Справа № 322/396/23

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференнції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , (в режимі відеоконференнції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, неодруженого, який має середню освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він будучи військовослужбовцем усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, в порушення вимог Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п.11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, без передбаченого законом дозволу, наприкінці липня 2022 року, більш точного часу не встановлено, під час виконання службового бойового завдання, перебуваючи в селі Полтавка Запорізької області, у приміщенні покинутої будівлі, незаконно, шляхом привласнення знайденого, придбав пістолет «STALKER 2918-UK» серійний номер НОМЕР_1 , який є гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю калібру 6,5 мм, виготовленою шляхом переробки стартового (шумового) пістолета «STALKER 2918-UK» серійний номер НОМЕР_1 , виробництва підприємства «ATAK arms ltd.» (Туреччина), а також саморобні кульові пістолетні патрони калібру 9мм Р.А. у кількості 14 шт., які являються боєприпасами та придатні для стрільби, після чого заховав їх під заднім сидінням автомобіля «SAMAND LT» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у його володінні і зберігав у вказаному місці.

18 березня 2023 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, маючи умисел на незаконне носіння та зберігання незаконно придбаної вогнепальної зброї та боєприпасів, на автомобілі «SAMAND LT» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався через блокпост №17, розташований на 59 км автомобільної дороги «Запоріжжя-Донецьк», зберігаючи при собі вказану вогнепальну зброю та боєприпаси до моменту їх вилучення працівниками поліції в період часу з 14 години 32 хвилин по 15 годину 17 хвилин 18 березня 2023 року.

Дії ОСОБА_4 , стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України - зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Суд погоджується з цією кваліфікацією.

10.04.2023 між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000035 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2023 року, з одного боку, та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого, за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 (в угоді допущено помилки зазначені ім`я по батькові захисника ОСОБА_7 ), на підставі ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України, у службовому кабінеті Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Базарна, будинок 2, була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої на виконання вимог ст.469, 472 КПК України сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України.

ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (в угоді допущено описка, помилково зазначена кваліфікація ч.2 ст.309 КК України), вчиненого ним за викладених обставин у повному обсязі врученого йому обвинувального акту.

ОСОБА_4 в ході досудового розслідування добровільно повідомив правоохоронні органи про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

З ОСОБА_4 домовленостей щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою не було.

Узгоджуючи покарання ОСОБА_4 сторони враховували тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беззастережне визнання своєї винуватості, участь у відсічі збройної агресії російської федерації, позитивні характеристики військової частини і вважали за можливе, застосувати положення ст.69 КК України та погоджувалися на призначення йому покарання більш м`якого ніж передбаченого санкцією ч.1 ст.263 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Також з урахуванням положень ст.ст.58, 69 КК України, сторони погоджувалися з на заміну ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки на службове обмеження для військовослужбовців на строк 2 роки з відрахуванням 20 відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 в дохід держави, в зв`язку з чим під час відбування покарання не може бути підвищений за посадою та у військовому званні.

Сторони дійшли остаточної згоди на призначення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, із застосуванням ст.58, 69 КК України, а саме у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 роки з відрахуванням 20 відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 в дохід держави.

В угоді також передбачені наслідки її укладення і затвердження визначені ч.2 ст.473 КПК України, зокрема обмеження для сторін права на оскарження вироку відповідно до ст.ст.394, 424 КПК України, ОСОБА_4 роз`яснено положення щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч.4. ст.474 КПК України та наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник також просили ухвалити судове рішення в підготовчому засіданні, затвердити вказану угоду з прокурором і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

До початку судового засідання від прокурора надійшло клопотання (з додатками) у якому останній просить долучити документи, які характеризують особу обвинуваченого, а також ті, що є необхідними для вирішення питання про речові докази і судові витрати.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. В разі затвердження угоди, також просив ухвалити рішення щодо речового доказу і стягнути з ОСОБА_8 витрати на залучення експерта. Підтримав подане ним клопотання щодо долучення документів.

Обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Проти задоволення клопотання прокурора про долучення документів не заперечували.

ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Дослідивши угоду і матеріали судового провадження, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення їм наслідків укладення угоди, які передбачені ч.4 ст.474 КПК України, виконавши вимоги п.п.6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання, а також наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Положеннями ст.468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена нетяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення вчинення якого інкримінувалось ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь - просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд переконався, що обвинувачений свою винуватість у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав беззаперечно із розумінням того, що відмовляється від частини своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, що угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу.

Також, суд пересвідчився в дійсності існування обставин, які зазначалися в угоді в контексті вимог ст.ст.69 (визнання вини, щире розкаяння, позитивна характеристика з місця служби, участь у відсічі збройної агресії російської федерації, вступ до лав ЗСУ добровольцем) і 58 КК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника.

ОСОБА_4 судом роз`яснені наслідки невиконання угоди.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст.100 КПК України.

З ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Заходи забезпечення кримінального провадження у цьому провадженні не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.373, 374, 394, 424, 468, 472-476 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості від 10 квітня 2023 року, укладену у м. Запоріжжі між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 і підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання із застосуванням положень ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два роки).

На підставі ст.58 КК України призначене ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки замінити на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням у дохід держави двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення засудженого.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 2265,36 грн (дві тисячі двісті шістдесят п`ять гривень 36 копійок).

Речові докази: пістолет «STALKER 2918-UK» серійний номер НОМЕР_1 , 14 гільз, марлевий тампон в полімерному пакеті з замком типу «Zip Lock», які знаходяться в опечатаному сейф-пакеті №4116855 і зберігаються у відділені поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізького області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, а також направити прокурору і захиснику.

Суддя ОСОБА_1