В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1313/23

Провадження № 1-кп/348/278/23

05 вересня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 21 квітня 2022 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, вдівця, офіційно не працюючого, з повною середньою освітою, депутатом не обирався, раніше не судимому,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участі сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої: ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

24.12.2022, 09.03.2023 та 20.04.2023 ОСОБА_3 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем їхнього спільного проживання в АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя.

Зокрема, 24.12.2023 близько 12 год. 25 хв. в приміщенні житлового будинку, що по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 домашнє насильство, а саме ображав нецензурними словами.

За вказаним фактом вчинення домашнього насильства постановою

Надвірнянського районного суду від 13.03.2023 ОСОБА_3 визнано винним у

вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу.

Надалі, 09.03.2023 близько 21 год. 30 хв. за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 , домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурної лайки.

За вказаним фактом вчинення домашнього насильства постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.04.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу.

Разом з тим, ОСОБА_3 відповідних висновків для себе не зробив та знову вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 домашнє насильство.

Так, 20.04.2023 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та бажаючи їх настання висловлював у сторону своєї співмешканки ОСОБА_7 словесні образи та нецензурну лексику, чим вчинив щодо неї домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру.

Такі протиправні, систематичні дії ОСОБА_3 призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_7 і погіршення якості її життя, що виразилося у формі втоми, втрати енергійності, повноцінного сну, відпочинку, позитивних емоцій, посилення негативних переживань та емоційної напруженості.

2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, а саме: умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань і погіршення якості життя потерпілої особи, за наступних обставин.

3. Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, обставини не заперечував.

Обвинувачений суду пояснив, що перебуває у незареєстрованому шлюбі із потерпілою ОСОБА_7 більше 5 років, мають спільну дитину, 2018 року народження, проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 у власному будинку. Пояснив, що з потерпілою у нього постійно виникають сварки. 24.12.2022, 09.03.2023 та 20.04.2023 він дійсно ображав її нецензурними словами, чим систематично вчиняв психологічне насильство за місцем їхнього спільного проживання в АДРЕСА_1 . Вчиняв домашнє насильство в стані алкогольного сп`яніння. Він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, накладались стягнення у виді штрафу, які він не сплатив, працівники поліції проводили роз`яснювальну роботу, попереджали про кримінальну відповідальність, однак він продовжив вчиняти домашнє насильство відносно співмешканки.

Причиною конфліктів на його думку є вживання ним алкогольних напоїв та відсутність заробітку.

Обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому щиро покаявся, в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілої, завірив суд в тому, що більше такого не повториться. Просить суд його суворо не карати.

Також обвинувачений суду пояснив, що має незадовільний стан здоров`я, переніс два інфаркти, комісією військкомату звільнений від військової служби, на теперішній час вирішується питання призначення групи інвалідності. Офіційно не працевлаштований, на обліку центру зайнятості не перебуває, виконує роботи по найму у місцевого населення в сфері будівництва, постійного джерела доходу не має, свій матеріальний стан оцінює як важкий, має трьох неповнолітній дітей.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор у судовому засіданні, враховуючи повне визнання винуватості обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, просив розглянути справу у спрощеному порядку відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Після роз`яснення стороні захисту положень ч.3 ст.349 КПК України, в тому числі, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини в апеляційному порядку, які ніким не оспорюються у даному кримінальному провадженні, захисник і обвинувачений у судовому засіданні зазначили, що вважать за необхідне розгляд проводити у спрощеному порядку згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні вважала можливим проводити розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку, положення ч.3 ст.349 КПК України їм зрозумілі.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінального правопорушення при обставинах викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор і потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК і обмежено допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням письмових доказів, що підтверджують притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї та вивчення даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 , підтвердила всі обставини інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Так, потерпіла пояснила суду, що тривалий час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з обвинуваченим. Обвинувачений систематично вчиняє домашнє насильство, ображає її, висловлюється на неї нецензурною лайкою. Вчинення обвинуваченим домашнього насильства 24.12.2022, 09.03.2023 та 20.04.2023 підтверджує, зокрема в стані алкогольного сп`яніння. Причиною сварок вважає зловживання обвинуваченим алкоголем, марне витрачання грошей і безпідставні ревнощі. Хоче зберегти сім`ю, розуміє стан здоров`я обвинуваченого, перенесені ним інсульти, однак посилається на те, що обвинувачений не допомагає належним чином у сімейних стосунках, не визнає помилок, а тому примирення не вдається. Просить покарати на розсуд суду, хоче щоб обвинувачений залишив в спокої її і дітей.

За вказаними фактами вчинення домашнього насильства постановами

Надвірнянського районного суду від 13.03.2023 та від 05.04.2023 ОСОБА_3 визнавався винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу.

Також в судовому засіданні були досліджені матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що він дійсно 24.12.2022, 09.03.2023 та 20.04.2023 умисно, систематично вчиняв в стані алкогольного сп`яніння психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 за вказаних в обвинувальному акті обставинах, і беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ його вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового розгляду доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Ці докази свідчать про те, що ОСОБА_3 вчинив дії, які виразилися у домашньому насильстві, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо співмешканки ОСОБА_7 , з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи, тому суд прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ст.126-1 КК.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

7. Мотиви призначення судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, те що ним відповідно до кваліфікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК) вчинений нетяжкий злочин.

Судом також враховуються обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Визначаючи міру покарання суд також враховує, що обвинуваченим вчинене закінчене умисне кримінальне правопорушення, суспільна небезпечність якого полягає в нанесенні шкоди здоров`ю людині, її честі і гідності та психічній недоторканності.

З даних про особу обвинуваченого випливає, що він має визначене і постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, вдовець, проживає у незареєстрованому шлюбі з потерпілою, мають спільну дитину, також має двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, непрацездатний, інвалід ІІ групи, на обліку у психіатричному кабінеті і нарколога не перебуває, не військовозобов`язаний, раніше не судимий.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст.50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З урахуванням наявності обставин, які як пом`якшують так і обтяжують покарання, враховуючи особу обвинуваченого, що він в цілому по матеріалах справи характеризуються задовільне, враховуючи його відношення до вчиненого кримінального правопорушення, розкаяння, а також обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, характер і ступінь тяжкості його наслідків, думку потерпілої з приводу покарання, суд керуючись ст.ст.60,65-67 КК України, вважає за необхідне з кількох альтернативних покарань, передбачених статтею 126-1 КК, обрати обвинуваченому покарання у виді арешту, враховуючи при цьому майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований і не має постійних джерел доходу, а також стан його здоров`я, наявність інвалідності ІІ групи, що унеможливлює призначення інших більш м`яких видів покарань.

З огляду на обставини і наслідки вчинення кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, таке покарання йому слід призначити на рівні мінімальної межі, встановленої законом до даного виду покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

При розгляді кримінального провадження, суд не знаходить підстав про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, оскільки з матеріалів провадження випливає, що обвинувачений характеризується задовільно, кримінальне правопорушення вчинив в стані алкогольного сп`яніння. Застосування покарання без ізоляції від суспільства є неефективним для даної конкретної особи, оскільки ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, із накладанням стягнень у виді штрафів, які не сплатив, після чого продовжив вчиняти домашнє насильство відносно потерпілої, що вказує на схильність до вчинення протиправних дій і небажання виправитись, що негативно характеризує його особу.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст.50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

На підставі ст.91-1 КК України суд вважає необхідним в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, обмежувальний захід, відповідно до якого на ОСОБА_3 покласти обов`язки з направлення для проходження пробаційної програми.

Цивільний позов у межах даного кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

На досудовому розслідуванні обвинуваченому запобіжний захід не обирався, підстави для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

На підставі викладеного, керуючись стст.368,370,374 КПК, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити покарання у виді арешту тривалістю один місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

До набрання виро ком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.

На підставі ст..91-1 КК України застосувати відносно ОСОБА_3 строком на 3 (три) місяці обмежувальні заходи, передбачені п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, у вигляді його направлення для проходження пробаційної програми.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1