печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальні акти стосовно вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України та ОСОБА_9 , злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.05.2022 року до Печерського районного суду м. Києва від прокурора надійшов вказаний обвинувальний акт з додатками.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначення провадження до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заперечував проти призначення провадження до судового розгляду, просив повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, обвинувачений підтримав думку захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 заперечувала проти призначення провадження до судового розгляду, просила повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, обвинувачений підтримав думку захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заперечував проти призначення провадження до судового розгляду, просив закрити кримінальне провадження, обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить наступних висновків.

У відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд за результатами проведення підготовчого судового засідання повертає обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд вважає наявними підстави для повернення обвинувального акту у даному провадженні, оскільки він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Судом береться до уваги, що обвинувальний акт згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору, не лише у разі недотримання при складанні обвинувального акта вимог ст.291 КПК України, а і взагалі вимог цього кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У свою чергу, він повинен відповідати вимогам, встановленим ст. 291 КПК України, яка передбачає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим та прокурором.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України, особа стає обвинуваченим тоді, коли обвинувальний акт щодо якої переданий до суду саме у порядку, передбаченому статтею 291 КПК України.

Натомість відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України вказаний перелік відомостей повинен бути перевірений судом у підготовчому судовому засіданні з точки зору можливості призначення судового розгляду. Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

У п.5 ч.2 ст.291 КПК України зазначено, що обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як передбачено ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а тому значення обвинувального акта як процесуального рішення сторони обвинувачення, полягає у тому, що він формалізує правову позицію обвинувачення, ініціює судовий розгляд і тим самим відкриває особі доступ до правосуддя.

Пункти а), в) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ЄКПЛ) встановлює: кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право бути негайно та детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує на конкретності висунутих обвинувачень.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «обвинувачення для цілей п.1 ст.6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2000, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», зазначено: «обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито відбулись і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення. Хоча ступінь детальності інформування обвинувачення залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому сенсі обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч.3 ст. 6 Конвенції».

У рішенні Європейського суду з прав людини, «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р. зазначено, що «положення п.«а» ч. 3 ст. 6 ЄКПЛ необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду».

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94 п. 52, рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» №29082/95 п. 47).

У формулюванні обвинувачення стосовно ОСОБА_8 не встановлено конкретну роль обвинуваченого у вчиненні зазначених ним у обвинувальному акті злочинів.

Так, Верховний суд зазначив: «Незважаючи на те, що чинним КПК не передбачені наслідки неспівпадіння викладу фактичних обставин кримінального правопорушення у повідомленні про підозру і обвинувальному акті, врученому обвинуваченому і направленого до суду, усталена судова практика свідчить про те, що випадки, коли обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, не збігається з викладом фактичних даних у повідомленні про підозру мають визнаватися істотними порушеннями вимог КПК».

Неконкретність пред`явленого обвинувачення позбавляє розуміння його змісту, обрання ефективних засобів захисту.

Крім того, у обвинувальному акті допущено порушення п.2 ч.2 ст.291 КПК України, зокрема, не вірно зазначені анкетні дані обвинуваченого ОСОБА_9 .

Враховуючи викладене, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , слід повернути прокурору для усунення недоліків у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.291 КПК України та іншим вимогам цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 91, 291, п.3 ч.3 ст.314, 369 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 про повернення обвинувального акта прокурору - задовольнити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору - задовольнити.

Обвинувальні акти в об`єднаному кримінальному провадженні, дані згідно яких внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 14.02.2022 року стосовно вчинення ОСОБА_9 , злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України та за №0000352 від 12.05.2021 року стосовно вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, повернути прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1