ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/931/23 Номер провадження 11-кп/814/1865/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 - захисника в інтересах засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 06 квітня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2021 за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці,

відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» без спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженою призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності заохочень не свідчить про її виправлення та сумлінне ставлення останньої до праці.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 - захисник в інтересах засудженої ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання державної установи ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від покарання.

На обґрунтування вимог посилається на те, що ухвала суду є безпідставною та прийнята без повного з`ясування всіх обставин справи.

Вказує, що ОСОБА_7 з 02.02.2022 відбуває покарання в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та за час відбування покарання характеризується позитивно, порушень режиму не допускає, адміністрацією установи заохочувалася два рази, була працевлаштована на підприємстві установи в швейній бригаді № 31 робітником по виконанню ручних робіт, на даний час працевлаштована нічною днювальною відділення СПС № 2 на безоплатній основі, до роботи відноситься добре.

Звертає увагу, що не ОСОБА_7 звернулась з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, а саме установа виконання покарань та відповідна спостережна комісія, які прийшли до висновків про можливість застосування до неї УДО в результаті тривалого вивчення її особистості, у зв`язку з чим вважає, що судом безпідставно проігноровано висновки установи, що свідчить про те, що судом не повно з`ясовані обставини справи.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції захисник та засуджена підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор заперечила проти задоволення скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просила залишити її без змін.

Мотиви суду.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженої, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог вказаного закону та дійшов правильного висновку про те, що на даний час рішення про застосування умовно-дострокового звільнення відносно ОСОБА_7 є передчасним.

Застосування умовно-дострокового звільнення вимагає обов`язкової наявності двох підстав: матеріальної (ч. 2 ст. 81 КК України) та формальної (ч. 3 ст. 81 КК України). Єдність цих підстав є основою, за наявності якої суд отримує можливість ухвалити рішення про зміну правового статусу засудженого.

Судом встановлено наявність формальних підстав для звільнення ОСОБА_7 , що полягає у вимозі до засудженого відбути певну частину покарання.

Висновки суду першої інстанції про відсутність матеріальних підстав для звільнення ОСОБА_7 є правильними з огляду на таке.

Показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені у ч. 2 ст. 81 КК України критерії: сумлінна поведінка засудженого та його сумлінне ставлення до праці.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання.

Аналізуючи наявні матеріали щодо ОСОБА_7 в цілому, колегія суддів звертає увагу на наступне.

З характеристики від 09.03.2023 вбачається, що засуджена ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 16.09.2019.

Під час утримання з 16.09.2019 в державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№24)» характеризувалась посередньо, заохочень та стягнень не мала. До оплачуваної праці не залучалась.

З 02.02.2022 відбуває міру покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)».

За час відбування покарання характеризується позитивно.

Згідно статті 118 КВК України була працевлаштована на підприємстві установи в швейній бригаді №31, робітником по виконанню ручних робіт. До обладнання та інструментів намагалась ставитись бережно. На даний час працевлаштована нічною днювальною відділення СПС №2, на безоплатній основі. До роботи відноситься добре. Адміністрацією установи заохочувалась два рази за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Стягнень не має.

Згідно пункту 5 статті 118 КВК України роботи по благоустрою місць позбавлення волі та роботи із самообслуговування виконує, розуміє їх необхідність.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія», «Освіта», «Правова просвіта», «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення». Відвідує лекції правового характеру, культурно-масові заходи, пройшла курси підготовки до звільнення.

З довідки про заохочення та стягнення слідує, що ОСОБА_7 має 2 заохочення (04.07.2022, 04.01.2023) за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, які отримані в період що безпосередньо передував зверненню про умовно-дострокове звільнення, стягнень не має.

Наведені відомості, хоча засуджена і працевлаштована, не дають достатніх підстав вважати, що її поведінка була сумлінною протягом всього строку відбування покарання, а лише свідчить про те, що ОСОБА_7 тільки стає на шлях виправлення, оскільки її поведінка змінилася на краще нещодавно.

На підставі наведеного, колегія суддів не може переконливо стверджувати, що на даний час своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_7 довела своє виправлення, а тому рішення районного суду є законним та вмотивованим, а апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - захисника в інтересах засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 06 квітня 2023 року щодо засудженої ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4