УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000399 від 29.07.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000399 від 29.07.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.07.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 92 солдата ОСОБА_6 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено на посаду гранатометника військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу указаної військової частини та постановлено на усі види забезпечення.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, окрім іншого, передбачено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, згідно до ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Статтями 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, окрім іншого, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до вимог п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», окрім іншого, поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням фізичними особами спеціальних правил та порядку зберігання й використання боєприпасів.

Згідно до п. 1 додатку № 1 до постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-ХІІ від 17.06.1992, окрім іншого, до видів майна, що не може перебувати у власності громадян належать боєприпаси.

Пунктом 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, (далі - Положення) передбачено, що дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку й використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій із метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Відповідно до вимог п. 2 Положення, окрім іншого, передбачено, що до предметів, матеріалів і речовин, на які поширюється дозвільна система, належать, окрім іншого, вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна й гладкоствольна), бойові припаси до неї.

Згідно до п. 9 Положення, окрім іншого, видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, облік, охорону, перевезення й використання предметів, матеріалів і речовин здійснюється на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну й гладкоствольну), бойові припаси до неї у порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ.

Пунктом 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, (далі - Інструкція) передбачено, окрім іншого, що здійснюючи дозвільну систему, органи поліції відповідно до законодавства України видають громадянам дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 , що перебуває на посаді гранатометника учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, в січня 2023 року в районі м. Бахмут Донецької області, точне місце та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, підняв із землі знайдені ним бойові припаси, а саме оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, один кулеметний патрон калібру 12,7х108 мм., призначений для стрільби з кулеметів ДШК (Дегтярьова Шпагіна крупнокаліберний) та 60 (шістдесят) автоматних патронів калібру 5.45х39 мм., зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74») тим самим їх придбав та почав зберігати з вказаного періоду по 29.07.2023 в салоні автомобіля «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_2 , що перебуває в його користуванні.

У подальшому, незаконно зберігаючи вказані бойові припаси в автомобілі «Ауді А6» державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 незаконно перевіз їх до Вінницької області.

29.07.2023 працівниками поліції відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, під час проведення огляду автомобіля «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_3 , що був припаркований на території навчально-оздоровчого дитячого закладу «Казкова долина», що знаходиться за адресою: с. Городище Літинської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, в багажному відсіку було виявлено та вилучено оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка відноситься до бойового припасу промислового виготовлення військового призначення, один кулеметний патрон калібру 12,7х108 мм., призначений для стрільби з кулеметів ДШК (Дегтярьова Шпагіна крупнокаліберний), який являється бойовим припасом до нарізної крупнокаліберної вогнепальної зброї та 60 (шістдесят) автоматних патронів калібру 5.45х39 мм., зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74»), які являються бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.08.2023 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - тобто у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю.

Водночас, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме:

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 від 29.07.2023 про вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом допиту ОСОБА_7 від 29.07.2023;

-протоколом огляду місця події від 29.07.2023;

-протоколом огляду місця події від 29.07.2023;

-вилученими у ОСОБА_6 речовими доказами 29.07.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.07.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.07.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.07.2023;

-висновком експерта № СЕ-19/102-23/13726-ВТХ від 03.08.2023;

-висновком експерта № СЕ-19/102-23/13727-ВТХ від 04.08.2023;

-висновком експерта № СЕ-19/102-23/13725-БЛ від 03.08.2023

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 22.08.2023

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до ст. 177 КПК України, до ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. 3) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: - переховуватись від органів досудового розслідування та суду - підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив умисний тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, не має соціально стримуючих факторів (місця роботи, нерухомого майна, сім`ї тощо), а тому без обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, через усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий строк зможе ухилитися від органу досудового розслідування та суду, залишивши район, область, де він проживає, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєний злочин;- незаконно впливати на свідків та потерпілих. Згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Основними свідками в межах даного кримінального провадження являється ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , на яких він може здійснювати відповідний незаконний вплив з метою уникнення від кримінальної відповідальності;- вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_6 , раніше вчиняв злочини проти власності та громадської безпеки, що підтверджує його злочинні наміри та не бажання ставати на шлях виправлення

У той же час, застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину.

2) особиста порука, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу;

Звертаючись із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, репутацію підозрюваного, його вік і стан здоров`я, матеріальний стан, а також те, що він офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а саме дружини та дітей, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину .

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для попередження вищевказаних ризиків, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні від послуг адвоката відмовився, по суті клопотання не заперечував щодо застосування домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ст. 176 КПК України домашній арешт не є найсуворішим запобіжним заходом.

При цьому, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання ОСОБА_6 та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

СВ Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 29.07.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало повідомлення ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_6 28.07.2023 прийшов до нього за адресою розташування вказаного дитячого табору «Казкова долина» та погрожував предметом, ззовні схожим на гранату, даний громадянин зі злів заявника є військовим.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що у своїх поясненнях ОСОБА_7 вказує , що ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до дитячого табору «Казкова долина» та тримаючи в одній руці предмет, ззовні схожий на бойову гранату типу Ф-1, взявшись іншою рукою за запобіжне кільце почав погрожувати ОСОБА_7 вбивством зі словами, що йому немає чого втрачати.

Таким чином, з вказаного повідомлення в діях ОСОБА_6 вбачаються дії, передбачені ч. 4 ст. 296 КК України-хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Разом з тим, слідчим не взято до уваги пояснення ОСОБА_7 та внесено відомості до ЄРДР лише за ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 92 - 04.07.2022 призначений на посаду гранатометника військової частини НОМЕР_1 , зарахований до списків особового складу указаної військової частини та постановлений на усі види забезпечення, самовільно залишив військову частину, в період дії воєнного стану, що слідчим та прокурором також не взято до уваги.

З досліджених матеріалів кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що слідчим в порушення зазначених у ст. 184 КПК України вимог, не зазначено обставини на підставі яких він дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, підозра відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України є необґрунтованою.

Слідчим у клопотанні зазначено ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як вчинив умисний тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, не має соціально стримуючих факторів (місця роботи, нерухомого майна, сім`ї тощо); незаконно впливати на свідків та потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 , раніше вчиняв злочини проти власності та громадської безпеки, що підтверджує його злочинні наміри та не бажання ставати на шлях виправлення.

Зазначені ризики є не достатніми для переконання, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_6 раніше судимий, немає стійких соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні умисного злочину, підозра відносно останнього є необґрунтованою, так як ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину, в період дії воєнного стану та перебуваючи в алкогольному сп`янінні погрожував вбивством особі з застосуванням гранати типу Ф-1, що могло спричинити тяжкі наслідки, може переховуватись від органів слідства та суду, впливати на свідків, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим не з`ясовано усіх обставин справи, не вірно кваліфіковано злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 та не доведено, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на період здійснення досудового розслідування, тому клопотання не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя