Провадження № 1-кс/947/6802/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001234 від 28.07.2021 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджанської Республіки, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий виклад фактичних обставин даного кримінального провадження та змісту поданого стороною обвинувачення клопотання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , на кримінальне прізвисько « ОСОБА_9 », залучив до своєї незаконної діяльності раніше знайомих йому ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .

Так, 05.07.2021 (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) потерпілий ОСОБА_12 разом із співмешканкою ОСОБА_13 та її матір`ю ОСОБА_14 , на власному автомобілі марки «BMW-X1», сірого кольору, 2010 року випуску з номерним знаком Федеративної Республіки Німеччини «МКК OV 287», прибув до пансіонату ТОВ «Патронажна служба Джерело життя», за адресою: м. Одеса, вул. Тимірязєва, 34, з метою зустрічі з іншими співзасновниками вказаного товариства з робочих питань, де на їх вже очікував ОСОБА_8 та інші невстановлені особи.

У той же день, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Тимірязєва, 34, та встановивши наявність у потерпілого ОСОБА_12 транспортного засобу, у ОСОБА_8 виник умисел направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки «BMW-X1» з номерним знаком « НОМЕР_1 », який належить потерпілому ОСОБА_12 .

Так, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи уявний привод нібито існуючого боргу у ОСОБА_14 перед іншими особами, шляхом залякування потерпілого ОСОБА_12 , висловлювання погроз фізичної розправи відносно нього та членів його сім`ї, які потерпілий сприймав реально, примусив потерпілого ОСОБА_12 передати йому автомобіль марки «BMW-X1», сірого кольору, 2010 року випуску з номерним знаком Федеративної Республіки Німеччини « НОМЕР_1 » разом з ключами та документами про право власності на нього.

У подальшому, ОСОБА_8 , маючи умисел та мету незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом для подальшого розпорядження, при невстановлених обставинах, передав належний потерпілому ОСОБА_12 автомобіль марки «BMW-X1», сірого кольору, 2010 року випуску з номерним знаком Федеративної Республіки Німеччини «МКК OV 287», ключі від нього та документи, що встановлюють право власності на вказаний автомобіль, ОСОБА_10 на прізвисько « ОСОБА_15 » та ОСОБА_6 , наказавши останнім і в подальшому переслідувати потерпілого ОСОБА_12 та виконувати дії направлені на змушення потерпілого до повернення суми фактично неіснуючого боргу.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи відповідно до раніше досягнутої домовленості, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів та за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи настання таких наслідків, шляхом погроз завдання тілесних ушкоджень потерпілому та членів його сім`ї у період часу приблизно з 05.07.2021 до 08.09.2021 з метою повернення потерпілому належного йому автомобіля марки «BMW-X1», сірого кольору, 2010 року випуску з номерним знаком Федеративної Республіки Німеччини «МКК OV 287», примушували останнього до сплати неіснуючого боргу в розмірі 10 000 доларів США.

Так, у вказаний період часу потерпілий ОСОБА_12 під тиском постійних погроз фізичної розправи з боку ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , а також пошкодження належного йому майна, а саме автомобіля марки «BMW-X1» з номерним знаком Федеративної Республіки Німеччини «МКК OV 287», був вимушений передати останнім, грошові кошти в розмірі 7 500 доларів США. Після отримання вказаних грошових коштів ОСОБА_8 діючи спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , повідомив потерпілому про те, що він повинен передати ще 23 000 доларів США, а вразі несплати вказаних грошових коштів, обіцяв фізично розправитись з ним та членами його сім`ї.

Надалі, 08.09.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 вилучено автомобіль марки «BMW-X1», сірого кольору, 2010 року випуску з номерним знаком Федеративної Республіки Німеччини «МКК OV 287», ключі від нього та документи, що належить потерпілому ОСОБА_12 .

Своїми умисними діями ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_6 спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму в розмірі 189 000 гривень.

Крім того, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на протиправне вимагання передачі чужого майна, 26.08.2021 ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, спільно з ОСОБА_10 ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , призначили зустріч потерпілій ОСОБА_14 , в приміщенні пансіонату ТОВ «Патронажна служба Джерело життя» за адресою: м. Одеса, вул. Тимірязєва, 34.

Того ж дня, знаходячись під постійним психологічним тиском, сприймаючи погрози застосування насилля явними, у разі невиконання вимог щодо передачі грошових коштів ОСОБА_8 , та іншим учасникам групи, побоюючись за своє та близьких родичів життя та здоров`я, потерпіла ОСОБА_14 погодилась на зустріч та разом з ОСОБА_12 прибули за вказаною адресою, де зустрілись з ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .

Під час вказаної зустрічі, у період часу з 16.00 до 17.50 ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне вимагання передачі чужого майна, в рішучій формі висловили протиправну вимогу, направлену до ОСОБА_14 , щодо надання грошових коштів в загальній сумі 350 000 доларів США.

Утримуючи ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в одному з приміщень за вищевказаною адресою на протязі більш ніж двох годин, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , шляхом погроз спричинення фізичного впливу, нанесення тілесних ушкоджень, погрозами застосування насилля для життя та здоров`я потерпілим та їх рідним, чинили моральний тиск на потерпілу ОСОБА_14 , при цьому, явно демонстрували свою зухвалість, безпринципний характер та байдужість до людського болю, спроможність чинити протиправні дії відносно осіб будь-якої статі та віку.

На твердження потерпілої про те, що будь-яких зобов`язань перед ними особисто вона не має ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 реагували агресивно та виказували погрози в грубій формі, використовуючи нецензурну лексику щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілій та її близьким родичам, словесно принижували її честь та гідність, та з метою залякування останньої, демонстрували жести удушення шиї, наносили удари кулаками рук по меблям поблизу місця знаходження потерпілої, погрожували нанесенням тілесних ушкоджень пляшкою та примусово утримували в приміщенні кімнати.

На неодноразові прохання потерпілої ОСОБА_14 припинити розмову на підвищених тонах, не залякувати її та не спричиняти тілесні ушкодження, надати змогу вийти з приміщення ОСОБА_8 реагував агресивно, підводився з місця підбігав до потерпілої та намагався штовхнути, нанести їй удари, умисно її залякуючи та маючи на меті подавити моральний стан потерпілої та викликати почуття тривоги за власну безпеку.

З метою створення у потерпілої ОСОБА_14 переконання про реальність та дійсність реалізації висловлюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 погроз, а також посилаючись свої численні зв`язки в кримінальному світі, зазначені особи запевнили потерпілу, що в разі відмови виконувати вимоги щодо надання грошових коштів для спричинення ОСОБА_14 тяжких тілесних ушкоджень або її вбивства, ними будуть залучені сторонні особи з числа наркозалежних, раніше судимих осіб, які не мають моральних принципів та за вказівкою чинитимуть протиправні дії відносно потерпілої та її сім`ї.

Крім того, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на протиправне вимагання передачі чужого майна, 26.08.2021 ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, спільно з ОСОБА_10 ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , призначили зустріч потерпілій ОСОБА_14 , в приміщенні пансіонату ТОВ «Патронажна служба Джерело життя» за адресою: м. Одеса, вул. Тимірязєва, 34.

Під час вказаної зустрічі, у період часу з 16.00 до 17.50 ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне вимагання передачі чужого майна, в рішучій формі висловили протиправну вимогу, направлену до ОСОБА_14 , щодо надання грошових коштів в загальній сумі 350 000 доларів США.

За вищевикладених обставин, 27.05.2023 року ОСОБА_19 було затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України та останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 2 ст. 289 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого;

-ч. 2 ст. 189 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України, в цілях запобігання настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з таким клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиції учасників судового засідання.

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що підозра є необґрунтованою. У зв`язку із чим, адвокат ОСОБА_4 просив застосувати відносно підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави в межах від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 підтримав думку колеги в повному обсязі,просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Підозрюваний з підозрою не згоден, підтримав думку захисника у повному обсязі.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189 КК України.

27.05.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189 КК України.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Відповідно до п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189 КК України підтверджується: протоколом прийняття заяви про скоєння злочину, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_14 , протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , протоколами проведення негласних слідчих розшукових дій.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані прокурором матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189 КК України та відхиляє заперечення сторони захисту в частині зазначення про необґрунтованість підозри.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

5. Відомості, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, на даний момент органом досудового розслідування ймовірно не всі речові докази,які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення встановлені, ОСОБА_6 може їх знищити, сховати, або спотворити, що прямо вказує на наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливого незаконного впливу з боку ОСОБА_6 на свідків, потерпілу, інших підозрюваних, слідчий суддя враховує, що на теперішній час проводиться досудове розслідування, не всі учасники скоєння злочинів встановлені, підозра, пред`явлена ОСОБА_6 в тому числі ґрунтується на показаннях свідків та потерпілої, що підтверджує існування ризику тиску на інших підозрюваних чи потерпілих, свідків, з метою зміни чи відмови від показів. Крім того, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит таких осіб безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Слід зауважити, що з огляду на специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні яких на теперішній час обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , процесуальні джерела доказів у вигляді показань відіграють надзвичайно важливу роль, що на переконання слідчого судді додатково підтверджує вірність доводів сторони обвинувачення відносно існування в рамках такого кримінального провадження наведеного ризику.

6. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, а також фактичні обставини даного кримінального провадження, та приходить до переконання, що на даній стадії досудового розслідування відносно підозрюваного слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки такої особи, в тому числі, не забезпечать досягнення завдань кримінального провадження в цілому, та міри запобіжного заходу, зокрема.

Відповідно до вимог абзацу 1 ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Як вбачається з кримінально-правової кваліфікації інкримінованих підозрюваному ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189 КК України, останньому у тому числі інкримінується: вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

За таких обставин, оскільки ймовірне вчинення, зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України супроводжувалося погрозою застосування насильства з боку підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати відповідний розмір застави відносно останнього в рамках даного кримінального провадження.

7. Висновки слідчого судді.

Таким чином, вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання та надавши правову оцінку всім доводам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання, а тому керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001234 від 28.07.2021 року відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 24.07.2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1