Справа№ 953/7624/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002997 від 26.09.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербівка Ізюмського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, який має неповнолітню дитину 2013 року народження, працює на посаді інженера-механіка в ТОВ «Слобожанський молокозавод, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року о 05 годині 00 хвилин за наказом Президента РФ Російська Федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи Збройні Сили РФ та Федеральну службу військ національної гвардії Російської Федерації.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введений воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який в подальшому був продовжений по теперішній час.

У результаті ведення агресивної війни з боку РФ проти України у період часу з початку березня до середини вересня 2022 року збройними формуваннями держави-агресора РФ була окупована територія м. Балаклія Ізюмського району Харківської області.

Так, на територіях, які з початку військової агресії РФ опинилися в окупації, державою-агресором були створені органи незаконної влади.

03 червня 2022 року на території м. Куп`янськ Харківської області групою осіб з числа громадян України був підписаний протокол засідання щодо створення окупаційної адміністрації держави агресора на території Харківської області під назвою «тимчасово цивільна адміністрація Харківської області», яка була створена та функціонувала в інтересах Російської Федерації, у зв`язку з чим новопризначений голова т.зв. «тимчасової цивільної адміністрації Харківської області» ОСОБА_6 видав наказ №2/22 від 03.06.2022. Керівником адміністрації був обраний громадянин України - ОСОБА_6

10 червня 2022 року голова т.зв. «тимчасової цивільної адміністрації Харківської області» ОСОБА_6 видав наказ № 9/22, яким затверджено утворення районних окупаційних адміністрацій держави-агресора на тимчасово окупованій території Харківської області.

У червні 2022 року, але не раніше 10 червня 2022 року, більш точний час не встановлений, представники окупаційної адміністрації держави-агресора створили структурний підрозділ т.зв. «тимчасової цивільної адміністрації Ізюмьского району Харківської області», а саме - т.зв. «Балаклійське територіальне управління тимчасової цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області».

18 липня 2022 року голова т.зв «тимчасової цивільної адміністрації Харківської області» ОСОБА_6 видав наказ № УГ-55/22 щодо перейменування назви вказаного незаконного органу у «військово-цивільну адміністрацію Харківської області», а також перейменовано підконтрольні районні окупаційні адміністрації держави-агресора на т.зв. «військово-цивільні адміністрації».

У період часу, не пізніше початку травня 2022 року, більш точний час не встановлений, у громадянина України ОСОБА_3 , який перебував на території окупованого м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, виник умисел, спрямований на вчинення умисних дій з провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Так, на початку травня 2022 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на території окупованого м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, реалізуючи свій умисел, спрямований на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, окупаційною адміністрацією держави-агресора, був призначений ОСОБА_7 , який виконував обов`язки тимчасово керуючого справами ТОВ «Танаід», на посаду директора інтернет-провайдера ТОВ «Танаід» з покладенням на нього адміністративних функцій щодо управління діяльністю зазначеного суб`єкта.

У період часу з травня по 20 червня 2022 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на території окупованого м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно в інтересах держави-агресора, як тимчасово керуючий справами інтернет-провайдера ТОВ «Танаід» відновив провадження господарської діяльності товариства, яке полягало у наданні послуг місцевому населенню, у тому числі і представникам держави-агресора, незаконним органам влади, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційної адміністрацією держави-агресора, у вигляді інтернет зв`язку.

Крім того, у період часу з 10 по 20 червня 2022 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_3 , перебуваючи на території окупованого м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, окупаційною адміністрацією держави-агресора, діючи умисно в інтересах держави-агресора, як тимчасово керуючий справами інтернет-провайдера ТОВ «Танаід», здійснюючи управління господарською діяльністю вказаного товариства, добровільно організував технічне підключення та надання послуг у вигляді інтернет-зв`язку до місць дислокації підрозділів збройних та воєнізованих формувань РФ на території вказаного населеного пункту, у тому числі Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Балаклія, вул. Жовтнева, буд. 33 та окупаційної адміністрації - т.зв. «Балаклійського територіального управління військово-цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області» за адресою: Харківська область, Ізюмьский район, м. Балаклія, вул. Жовтнева, буд. 18, з метою їх забезпечення доступом до мережі Інтернет.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 111-1 КК України як провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційної адміністрацією держави-агресора.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб скоєння кримінального правопорушення, а також форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального правопорушення відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів експертиз, речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченої, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 111-1 КК України, тобто провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційної адміністрацією держави-агресора.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, розлучений, має неповнолітню дитину 2013 року народження, працює на посаді інженера-механіка в ТОВ «Слобожанський молокозавод, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у фактичному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що зазначено стороною обвинувачення в ході судового розгляду, виходячи з поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами статей 65-67 КК України з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді штрафу, оскільки на переконання суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням додаткового покарання, визначеного санкцією ч. 4 ст. 111-1 КК України як обов`язкового у виді позбавлення права обіймати посади у органах місцевого самоврядування, державних органах та посади, пов`язані з наданням публічних послуг, та з призначенням додаткового покарання, визначеного санкцією ч. 4 ст. 111-1 КК України як обов`язкове, у виді конфіскації всього майна, яке є його особистою власністю.

На думку суду, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає меті покарання.

Щодо ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався і, зважаючи на характер призначеного покарання, його обрання є недоцільним.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 10000 (десяти тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень, з позбавленням права обіймати посади у органах місцевого самоврядування, державних органах та посади, пов`язані з наданням публічних послуг на строк 11 (одинадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1