БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/612/23
Провадження № 1-кп/730/48/2023
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

"07" червня 2023 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Борзні у порядку, передбаченому статями 314, 315, 316 КПК України, обвинувальний акт, а також клопотання учасників провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 09.01.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Борзна Чернігівської області, громадянина України, з неповною середньою освітою /закінчив 8 класів, зазначив, що не вміє писати та читати/, не одруженого, маючого на утриманні дитину 2016 року народження /зі слів/, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2023 року до Борзнянського районного суду Чернігівської області з Ніжинської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 09.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України.

05 червня 2023 року ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області у вказаному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні на обговорення учасників судового провадження поставлено питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Позиції учасників судового провадження та заявлені клопотання

Прокурор у судовому засіданні просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду і викликати в судове засідання учасників процесу та свідків згідно реєстру, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для прийняття рішення, передбаченого п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає, розгляд справи повинен здійснюватися у відкритому судовому засіданні.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про можливість розгляду підготовчого судового засідання у її відсутність.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечили проти призначення провадження для розгляду у судовому засіданні, оскільки це є передчасним.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні було заявлено ряд клопотань, а саме:

-прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою;

-захисником заявлено клопотання про повернення обвинувального акта прокурору;

-захисником заявлено клопотання про призначення обвинуваченому стаціонарної судово-психіатричної експертизи;

Інших клопотань сторонами не заявлено.

З метою економії процесуального часу, на обговорення було поставлене питання про можливість одночасного вирішення даних клопотань в судовому засіданні.

Заперечень з боку сторін провадження щодо такого порядку не надійшло, а тому суд, вислухавши думку сторін щодо усіх клопотань, видалився до нарадчої кімнати для їх вирішення.

Щодо повернення обвинувального акта

У клопотанні про повернення обвинувального акта захисник обвинуваченого просить обвинувальний акт у кримінальному провадженні повернути прокурору, вважає передчасним призначення обвинувального акта до розгляду, оскільки прокурор не надав стороні захисту, у порядку ст. 290 КПК, усі докази, а саме висновків молекулярної (генетичної) експертизи, що є перешкодою для призначення обвинувального акта до розгляду. Також не надано речові докази.

Звертає увагу суду, що надання прокурором у подальшому до суду висновків експертизи буде порушенням прав обвинуваченого, оскільки прокурор має усі докази обвинувачення надати у строк для проведення досудового розслідування.

Крім того, надання висновку експертизи у подальшому може, в тому числі, мати негативні наслідки для сторони захисту, бо захисника можна буде звинуватити у «пасивності захисту», чого насправді немає.

Обвинувачений підтримав захисника, зазначив, що за підстав, які навів захисник, призначення обвинувального акта до розгляду є передчасним, а тому просив клопотання задовольнити.

Окремо повідомив, що він від отримання обвинувального акта відмовився, що не заперечувалося захистом.

З метою не порушення прав обвинуваченого щодо можливості знати суть обвинувачення, суд вважає за необхідне повторно направити копію обвинувального акта з додатками обвинуваченому для відому.

Прокурор проти заявленого клопотання заперечував, зазначивши, що обвинувальний акт відповідає КПК, у ньому визначено час, спосіб, місце вчинення злочину. Що стосується не надання стороні захисту висновків експертизи, то дійсно, така стороні захисту не надавалася, оскільки її висновки ще не готові та станом на час розгляду цього клопотання експертиза ще не проведена, а тому було прийнято рішення про скерування обвинувального акта до суду.

Дослідивши подане клопотання, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт, який надійшов на розгляд до суду, складено слідчим та затверджено прокурором, до обвинувального акта додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки, зокрема, розписки про отримання копій обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування. Також він містить усі відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення відповідних статей КК та формулювання обвинувачення.

Суд підкреслює, що в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України мова йде про право суду повернути обвинувальний акт, якщо буде встановлено, що він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. При цьому, на думку суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, з урахуванням функціонального аналізу положень ст.ст. 291, 314 КПК, для повернення обвинувального акта підставою не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити, чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам КПК.

Так, твердження захисника про те, що прокурором не було надано для ознайомлення висновків експертизи, на думку суду, не може бути самостійною підставою для повернення обвинувального акта, оскільки прокурор є самостійною процесуальною особою та самостійно визначає обсяг доказів, які будуть надані суду. Крім того, висновків експертизи на час розгляду підготовчого судового засідання ще немає.

З огляду на викладене, зауваження захисника у цій частині не можуть бути прийняті до уваги при вирішенні питання про повернення обвинувального акта, а тому вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання про призначення обвинуваченому стаціонарної судово-психіатричної експертизи

В судовому засіданні захисником поставлено питання про призначення проведення обвинуваченому стаціонарної судово-психіатричної експертизи. Клопотання обґрунтоване тим, що на досудовому розслідуванні обвинуваченому була проведена амбулаторна психіатрична експертиза, однак її висновки є неповними та недостатніми для визначення психічного стану обвинуваченого, оскільки такі висновки суперечать особі обвинуваченого, до якого раніше, в тому числі, застосовувалися заходи примусового лікування.

Обвинувачений підтримав захисника, зазначив, що дійсно, не погоджується з висновками амбулаторної експертизи, оскільки така проводилася дуже швидко, що він навіть нічого не зрозумів.

Прокурор проти заявленого клопотання заперечував, зазначивши, що таке клопотання є передчасним, воно не може бути розглянуте у підготовчому судовому засіданні, тим більше, що розгляд справи ще не призначено взагалі, а також захисник, посилаючись на докази у справі, фактично їх суду не надає, ба більше, суд на цій стадії, надавати оцінку доказам не може.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, що є на розгляді у суду, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Тобто з викладеного вбачається, що законодавцем визначений вичерпний перелік рішень, які приймає суд під час підготовчого судового засідання, призначення експертизи в даний перелік не входить.

Разом з тим ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що захисником обвинуваченого було передчасно заявлене клопотання про проведення експертизи, у зв`язку з чим суд залишає клопотання без задоволення.

Тим більше, як правильно зазначив прокурор, судом ще не досліджувалися жодні докази, а до свого клопотання захист не долучив будь-яких доказів.

Відмова у задоволенні такого клопотання не перешкоджає стороні захисту повторно його заявити під час судового розгляду.

Щодо призначення провадження до судового розгляду.

З метою підготовки до судового розгляду суд:

1) визначив дату та місце проведення судового розгляду;

2) з`ясував, можливість проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні;

3) з`ясував питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;

4) розглянув клопотання сторін кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акта з додатками, з огляду на відсутність підстав для прийняття інших, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, рішень, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Кримінальне провадження підсудне Борзнянському районному суду Чернігівської області відповідно до статей 32-33 КПК України.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Обвинувальний акт, реєстр матеріалів були вручені обвинуваченому, однак останній відмовився їх отримувати, що ним не заперечувалося в судовому засідання, а також було підтверджено захисником.

Під час проведення підготовчого судового засідання також встановлено, що угода про визнання винуватості у порядку статей 468, 469, 470, 472-475 КПК України до суду не надходила.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КПК України, або повернення обвинувального акту прокурору судом не встановлено.

Підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено, клопотань від учасників судового провадження про розгляд справи у закритому судовому засіданні не надходило.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти призначення обвинувального акта до розгляду його по суті, оскільки вважає це передчасним, оскільки прокурор не надав стороні захисту, у порядку ст. 290 КПК, усі докази, що є підставою для повернення обвинувального акта прокурору. Обвинувачений підтримав захисника.

Вказане клопотання судом вирішено та судом відмовлено у поверненні обвинувального акта з мотивів, викладених судом вище.

Інших підстав, що б унеможливлювали б призначення обвинувального акта до судового розгляду, стороною захисту не наведено.

Судом на виконання вимог ч. 3 ст. 31, ч. 2 ст. 384 КПК України роз`яснено обвинуваченому його право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіальним складом суддів.

Обвинувачений повідомив суду, що бажає, аби кримінальне провадження розглядалось суддею одноособово.

Таким чином, беручи до уваги, що у підготовчому судовому засіданні жодних обставин, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не встановлено, суд під час підготовки до судового розгляду, вчинивши всі необхідні для підготовки судового розгляду дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, суд після завершення підготовки до судового розгляду постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Щодо клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 KПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Як убачається з долученої до клопотання розписки, ОСОБА_4 відмовився від отримання копії клопотання з додатками, його примірник отримав захисник.

На запитання суду обвинувачений пояснив, що це така його позиція та він взагалі бажає, щоб судовий розгляд відбувся у його відсутність.

З метою не порушення прав обвинуваченого клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою було в судовому засіданні оголошено у повному обсязі

Прокурор підтримав клопотання, вважає, що наявні та продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не перестали існувати та не зменшилися з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: ризик переховування від суду - вказаний ризик продовжує існувати, є актуальним та не зменшився, обумовлений можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаний із цими можливими негативними наслідками (обмеженнями), і зокрема, суворістю передбаченого покарання ( ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років). Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працює, має схильність до зловживання алкогольними напоями, характеризується як такий, що схильний до агресивної поведінки та спричинення тілесних ушкоджень оточуючим; ризик впливу на потерпілу та свідків - перебуваючи на волі ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, вмовлянням чи погрозами змушуючи їх змінити свої покази для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності, таким чином перешкоджаючи проведенню об`єктивного досудового розслідування та встановлення істини по справі, так як більшість допитаних у справі свідків проживають в одному населеному пункті з ОСОБА_4 та фактично являються його знайомими і він, знаючи їх особисто, може на них впливати, крім того, згідно показань свідків, ОСОБА_4 неодноразово вчиняв насильство відносно них та вони не зверталися до поліції, бо боялись його; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення - ОСОБА_4 може вчинити нові злочини, так як він хоча і є не судимим в силу ст. 89 КК України, однак раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти життя та здоров`я особи. На даний час Борзнянським районним судом винесено обвинувальний вирок відносно ОСОБА_4 , яким останнього засуджено за ч.1 ст.121; ч.4 ст.185 КК України до 7 років позбавлення волі (на даний час вирок не набрав законної сили та переглядається в суді апеляційної інстанції).

ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що воно є необґрунтоване, підстав для тримання його під вартою немає, а прокурор ризики вигадав.

Захисник вважає, що клопотання є необґрунтованим та немотивованим, оскільки не можна говорити про ризики, якщо належним чином не доведена підозра. А без надання стороні захисту висновків експертизи не можна вести мову про належну підозру, оскільки винуватість обвинуваченого іншим не підтверджується. Загалом, ризики, які перераховані прокурором, є надуманими та жодним чином не підтверджені.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо подовження обвинуваченому строку дії

запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить з такого.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З положень ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України слідує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Судом встановлено, що 10.01.2023 року о 23 год 40 хв органом досудового розслідування - ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 було затримано.

11.01.2023 року слідчим ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13.01.2023 року щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10.03.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Бахмацького районного суду від 08.03.2023 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 11.04.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Бахмацького районного суду від 06.04.2023 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 02.06.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Бахмацького районного суду від 26.05.2023 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 11.06.2023 року.

Підготовче судове засідання відбувається згідно з правилами, передбаченими КПК України, для судового розгляду (ч. 2 ст. 314 КПК України). У ході судового розгляду кримінального провадження вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, якою, зокрема, врегульовано порядок застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , судом враховується, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, оцінка яким надається судом під час прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні, а виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в обвинувальному акті та клопотанні про продовження строку тримання під вартою з додатками, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, за викладених обставин. Окрім того судом враховується тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , існування ризиків, які були доведені прокурором при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судом не було встановлено, що раніше заявлені ризики зменшились або ж перестали існувати. Судовий розгляд не розпочато, свідки не допитані.

Крім того, суд враховує наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 178 КК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , яке відповідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я обвинуваченого. Стороною захисту не надано документів щодо неможливості перебування обвинуваченого у місцях попереднього ув`язнення.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, а також незаконного впливу на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, перешкоджати встановленню істини у справі іншим шляхом, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Враховуючи обставини, характер, специфіку, тяжкість кримінального правопорушення, суд вважає за можливе розмір застави не визначати.

Строки призначення справи

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Частиною 2 ст. 316 КПК України передбачений граничний строк для призначення судового розгляду, зокрема, судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Щодо участі обвинуваченого у судових засіданнях

Відповідно до ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; необхідності забезпечення безпеки осіб; проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Згідно п. 20-5 Перехідних положень КПК, розгляд питань, віднесених до повноважень слідчого судді, суду (крім розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) за його рішенням, прийнятим з власної ініціативи або за клопотанням сторони кримінального провадження, може бути проведено у режимі відеоконференції, про що повідомляються сторони кримінального провадження у порядку, визначеному статтею 135 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд не має права прийняти рішення про проведення судового засідання щодо розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою у режимі відеоконференції, в якому поза межами приміщення суду перебуває підозрюваний (обвинувачений), якщо він проти цього заперечує. Проведення судового засідання у режимі відеоконференції, у тому числі під час судового провадження, здійснюється на умовах, визначених абзацом сьомим цього пункту, з дотриманням правил, передбачених частинами третьою - дев`ятою статті 336 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 336 КПК передбачено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі, якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

У цій справі суд бере до уваги, що листами за 2022 та 2023 роки ГУНП в Чернігівській області суди Чернігівської області повідомлено, що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, недопущення надзвичайних подій, пов`язаних з охороною та конвоюванням осіб, взятих під варту, доставка останніх до судових установ ускладнена, а тому, в зв`язку з економією ПММ, непридатністю спецавтомобілів до експлуатації, пошкодженням сполучень міжміського призначення внаслідок бойових дій, задіянням особового складу РКС ГУНП в Чернігівській області для охорони об`єктів інфраструктури судові засідання необхідно проводити в режимі відеоконференції з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» або судами, які розташовані у м. Чернігові.

Враховуючи, що обвинувачений знаходиться в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», з метою забезпечення оперативності судового провадження у розумний строк, суд вважає доцільним проведення дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

На запитання суду обвинувачений повідомив, що не заперечує проти такої участі в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 134, 314, 315, 316, 369, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника про призначення обвинуваченому стаціонарної судово-психіатричної експертизи відмовити, як передчасному.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 09.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні, яке відбудеться 15 червня 2023 року о 14 год. 00 хв.

Кримінальне провадження розглядати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05.08.2023 року включно.

Копію даної ухвали, а також копію обвинувального акта з додатками, направити до Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» для вручення обвинуваченому під розписку.

Судове засідання здійснювати у дистанційному режимі відеоконференції між Борзнянським районним судом Чернігівської області та Державною установою «Чернігівський слідчий ізолятор».

Доручити Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» забезпечити проведення відеоконференції та забезпечити участь в ній обвинуваченого ОСОБА_4 .

Копію даної ухвали направити Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» для організації її виконання.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1