05 червня 2023 року
Єдиний унікальний № 501/1951/23
Провадження № 1-кп/501/220/23
У Х В А Л А

05 червня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеського району Одеської області та в режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» кримінальне провадження № 0000026 від 15 січня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінталь Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, не працює, на утриманні дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не має судимості відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

У С Т А Н О В И В :

До Іллічівського міського суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 обвинувачується у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), вчиненому за таких обставин.

14 січня 2023 року, приблизно о 20.40 год, ОСОБА_6 за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої. Тоді ж у телефонній розмові між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , виник словесний конфлікт. Під час конфлікту у ОСОБА_6 , який був у стані алкогольного сп`яніння, виник умисел на вбивство ОСОБА_7 .

Маючи умисел на вбивство ОСОБА_7 , ОСОБА_6 взяв вдома великий кухонний ніж та пішов до квартири АДРЕСА_4 , оскільки знав, що ОСОБА_7 був у зазначеній квартирі.

14 січня 2023 року, приблизно о 21.00 год, ОСОБА_6 безперешкодно зайшов до квартири АДРЕСА_4 , оскільки двері квартири були не зачинені, одразу увійшов на кухню, де в цей час ОСОБА_7 сидів на стільці за кухонним столом. ОСОБА_6 , маючи умисел на вбивство ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на позбавлення життя останнього, діставши з карману куртки заздалегідь підготовлений та принесений із собою великий кухонний ніж, утримуючи його у лівій руці, підійшов до ОСОБА_7 та наніс йому один удар ножем в область передньої грудної клітини зліва, спричинивши останньому такі тілесні ушкодження:

одна рана грудної клітини зліва, на висоті 125,0 см від підошовної поверхні стоп та на 3,5 см лівіше серединної лінії тіла і на 1,5 см лівого краю грудини відповідно, між навкологрудиною і середньою ключичною лініями та в проекції четвертого ребра; з рановим каналом, направленим спереду-назад, зверху-донизу і декілька справа-наліво та проникаючим в ліву плевральну і черевну порожнину з ушкодженням хрящової частини четвертого лівого ребра, з наскрізними ушкодженням навколосерцевої сорочки і правого передсердя, наскрізними ушкодженнями купола діафрагми зліва і лівої частки печінки та ушкодженням зовнішньої оболонки шлунку. Зазначене проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва з ушкодженням органів грудної клітини (серця) і черевної порожнині (печінки шлунку) має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно з п. 2.1.1 (а) та п. 2.1.3 (й,к,о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 пройшов декілька кроків до балкону, де впав на підлогу і помер. Смерть ОСОБА_7 перебуває в прямому причинному зв`язку з виявленим проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітини зліва з ушкодженням серця, з розвитком травматичного гемотораксу (скупчення в лівій плевральній порожнині біля 900 мл рідкої темно-червоної крові і 250 г пухкого темно-червоного згортку її та в порожнині навколосерцевої сорочки біля 100 мл рідкої темно-червоної крові і 150 г пухкого темно-червоного згортку), що й стало безпосередньою причиною смерті.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 залишив місце злочину.

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.00 год 05 червня 2023 року.

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду в порядку ч. 3 ст. 315 КПК України з клопотанням про продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване обґрунтованістю підозри (обвинувачення) ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також наявністю передбачених ст.177 КПК України ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам.

У судовому засіданні потерпілий підтримав клопотання, захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання заперечували, пояснивши, що на їх думку наявність ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, не доведена, з огляду на це вважали за можливе обрати стосовно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши матеріали судової справи та клопотання прокурора, вислухавши сторін кримінального провадження та думку потерпілого, суд доходить таких висновків.

Умови застосування запобіжного заходу передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, відповідно до якої суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання буде встановлено:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перелік доказів, зазначений у реєстрі матеріалів досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні дає підстави для висновку про обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, на які посилається прокурор, а саме, що обвинувачений може:

переховуватися від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), що підтверджується наступним. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за яке кримінальним законом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. З цих підстав обвинувачений, розуміючи можливість, у разі визнання його винним, призначення йому покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі та реальність відбування призначеного покарання, може вчинити спроби уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, як вбачається з ухвали слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 09 березня 2023 року, якою ОСОБА_6 було продовжено строк тримання під вартою, обвинувачений має інвалідність ІІ групи. Зазначене відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також абз. першого пункту 21 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів № 428 від 02 травня 2023 року) не підлягає призову на військову службу під час мобілізації та має право перетинати державний кордон України. Означені обставини, у їх сукупності, дозволяють дійти висновку про те, що не застосування до ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу може мати наслідком його ухилення від суду, зокрема, шляхом зміни місця проживання або виїзду за межі України. Наявність на утриманні обвинуваченого матері 1942 року народження, не є на думку суду достатнім стримуючим фактором, який би міг однозначно перешкодити обвинуваченому вчиняти спроби ухилення від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду. Таким чином утримання матері не спростовує існування ризику втечі і не доводить того, що необхідність в утриманні під вартою відсутня,

незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Таким чином, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. З таких обставин обвинувачений, якому стали відомі відомості про особи свідків, в тому числі під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та з обвинувального акту, може вчиняти незаконний вплив на них, а саме спроби схилити їх до надання неправдивих, вигідних для себе, показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, на думку суду, не доведений. Судимості обвинуваченого погашені відповідно до ст. 89 КК України. Відбування ним раніше покарання у місцях позбавлення волі, а також відсутність у нього роботи не є достатніми підставами для існування зазначеного ризику.

За таких обставин клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт задоволенню не підлягає.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків, суд на підставі наданих матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього утриманця; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи; його майновий стан , а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини .

З тих самих підстав суд вважає за неможливе застосувати до обвинуваченого більш м`які запобіжні заходи домашній арешт, особисту поруку, особисте зобов`язання або заставу.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючий, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства, суд вважає за необхідне не визначати йому заставу, як альтернативний запобіжний захід, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу обвинувачений заявляв, що у слідчому ізоляторі йому не надається належна медична допомога.

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 09 березня 2023 року адміністрацію Державної установи «Одеський слідчий ізолятор (№ 22)» зобов`язано забезпечити надання повноцінної медичної допомоги ОСОБА_6 залежно від наявних захворювань.

Відомості щодо виконання вищезазначеної ухвали у сторони захисту відсутні.

Згідно зі ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування… Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

Згідно зі ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені мають право на охорону здоров`я в обсязі, встановленому Основами законодавства України про охорону здоров`я, за винятком обмежень, передбачених законом. Охорона здоров`я забезпечується системою медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних заходів, а також поєднанням безоплатних і платних крім медичної допомоги. Засудженому гарантується право на вільний вибір і допуск лікаря для отримання медичної допомоги.

Згідно зі ст. 6 Основ законодавства України про охорону здоров`я кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає… кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров`я.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1). Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.2).

Таким чином, законодавство України надає право особі, яка перебуває у місті ув`язнення, на медичну допомогу, в тому числі і таку, яка не може бути надана в умовах ув`язнення.

За таких обставин слід зобов?язати Філію ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області та ДУ «Одеський слідчий ізолятор» забезпечити надання обвинуваченому належної медичної допомоги, в тому числі шляхом забезпечення надання послуг, наявних в комунальних установах, або шляхом переведення до спеціалізованої установи або цивільної лікарні, при наявності для цього медичних показань.

У підготовчому судовому засіданні підстави, для прийняття рішень, передбачених пунктами 14 частини третьої статті 314 КПК України не встановлені, учасники судового провадження заявили про можливість призначення судового розгляду.

Питання, передбачені пунктами 1-5 частини другої статті 315 КПК України, вирішені.

Досудова доповідь щодо обвинуваченого не складається, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Кримінальне провадження має бути призначене до судового розгляду.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193-194, 196-197, 314, 315-316, 370-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначити до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні на 14.00 год 29 червня 2023 року.

У судове засідання викликати учасників судового провадження: прокурора, захисника, потерпілого та обвинуваченого.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 серпня 2023 року, включно.

Не визначати обвинуваченому заставу, як альтернативний запобіжний захід, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Зобов?язати Філію ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області та ДУ «Одеський слідчий ізолятор» забезпечити надання обвинуваченому ОСОБА_6 належної медичної допомоги, в тому числі шляхом забезпечення надання послуг, наявних в комунальних установах, або шляхом переведення до спеціалізованої установи або цивільної лікарні, за наявності для цього медичних показань.

Копії ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження строку запобіжного заходу безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя