Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/405/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Кропивницькому, матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000294 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 , в інтересахобвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 25.05.2023, якою стосовно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працює, розлучений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неоднарозово судимого, останній раз: вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.03.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки. 16.12.2020 звільнений від відбування покарання умовно-достроково на одинадцять місяців та одинадцять днів,

продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 23.07.2023 включно та залишено той самий визначений ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 03.11.2022 розмір застави, порядок її внесення та обов`язки, що підлягають покладенню на обвинуваченого у разі внесення застави.

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Долинського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження № 0000294 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 заявила клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 25.05.2023 продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 23.07.2023 включно.

Районний суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, які є нетяжким та тяжким кримінальними правопорушеннями, обидва умисні, перший також корисливий, за який передбачено кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Злочини вчинені в період введення в Україні воєнного стану. Обвинувачений раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, відбував реальні покарання в місцях позбавлення волі та є обвинуваченим у кримінальному провадженні, що здійснюється іншим судом. ОСОБА_6 не має місця роботи, відповідно і доходів, тобто може вчиняти корисливі кримінальні правопорушення для отримання доходу, на території юрисдикції суду постійного житла та родини також не має, постійне місце проживання обвинуваченого знаходиться на території бойових дій, тобто він може поїхати до свого офіційного помешкання, що перешкоджатиме здійсненню щодо нього провадження або взагалі залишити підконтрольну територію, про що по суті стверджує прокурор у поданому клопотанні. Обвинувачений негативно характеризується, зловживає алкогольними напоями, а відтак у стані сп`яніння може проявляти антигромадську поведінку.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , в інтересахобвинуваченого ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову, якою застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що прокурором не доказано наявність підстав для тримання її підзахисного під вартою і ризики, що є підставою для тримання під вартою прокурором не доведені, а також не доведено, що до нього неможливо застосувати менш суворий запобіжний захід.

Захисник вказує і на те що у матеріалах клопотання відсутні достатні докази того, що обвинувачений наразі перешкоджає чи перешкоджатиме кримінальному провадженню, чинить спроби незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, та може вчиняти інші дії, на які посилається сторона обвинувачення та суд в оскаржуваній ухвалі. Тому, на переконання захисника, ухвала суду є необґрунтованою, а посилання суду на те, що до ОСОБА_6 неможливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, є помилковим.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без зміни, дослідивши матеріали клопотання і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження № 388/1550/22 у провадженні Долинського районного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено колегією суддів в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах кримінального провадження № 388/1550/22, в судовому засіданні судом першої інстанції, в порядку ст. 331 КПК України, розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , з обґрунтуванням доцільності обрання даного запобіжного заходу.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися і виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилається прокурор в обґрунтування доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, дають достатні підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може перешкоджати судовому провадженню, впливаючи на свідків, потерпілих, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також, колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відпала необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою.

Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу у триманні під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ,оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи. Зміна запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

Крім того, на переконання колегії суддів матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Тому, апеляційні доводи захисника обвинуваченого про необґрунтованість продовження її підзахисному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, районний суд при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченимінкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку із чим посилання захисника на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом вимог Кримінального процесуального Закону при її винесенні, на переконання колегії суддів, є безпідставними.

Отже, колегія суддів вважає, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 не може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки він раніше неоднарозово притягувався до кримінальної відповідальності, не має жодних заробітків, не має міцних соціальних зв`язків та обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, один з яких є тяжким.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без зміни.

Керуючись ст.ст. 183, 199, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 , в інтересахобвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 25.05.2023,якою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 23.07.2023 включно та залишено той самий визначений ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 03.11.2022 розмір застави, порядок її внесення та обов`язки, що підлягають покладенню на обвинуваченого у разі внесення застави - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2