Справа № 450/67/17
пр.№ 1-кп/464/152/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2023 Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 31.05.2014 за № 0000702 відносно:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Золочів, Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 , 30 травня 2014 року приблизно о 13.00 год., керуючи вантажопасажирським мікроавтобусом «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою Київ-Чоп у напрямку до м.Чоп, при проїзді її ділянки в районі 553 км + 300 м поблизу с.Солонка Пустомитівського району Львівської області, біля готельного комплексу «Катерина», порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 із змінами та доповненнями (далі Правила дорожнього руху), а саме:

-Р 1 п.1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

-Р 2 п.2.3 б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

-Р 2 п.2.3 д) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;

-Р 12 п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

-Р 18 п.18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

-Р 18 п.18.4 «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»,

які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін. А саме, виявивши, що попереду нього перед нерегульованим пішохідним переходом почав зменшувати швидкість до зупинки для дачі руху пішоходу автомобіль «Mercedes-Benz S 320 Cdi», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки, такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення їхніх транспортних засобів.

В результаті порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху водій автомобіля «Mercedes-Benz S 320 Cdi», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 отримав, згідно висновку експерта №268/2014 судово-медичної експертизи від 01.07.2014, травми тіла у вигляді закритого перелому лівої зовнішньої (латеральної) частини крижової кістки, неповного розриву передньої стінки сечового міхура, множинних забоїв м`яких тканин голови, тулуба та кінцівок, які утворилися від контакту з тупими предметами, під час дорожньо-транспортної пригоди та відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині не визнав, відмовився давати покази на підставі ст.63 Конституції України. Заперечив з приводу задоволення цивільного позову.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому, його винуватість у інкримінованому йому злочині підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами в судовому засіданні.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що того дня була сонячна погода, дорожнє покриття було сухе, їхав у машині сам. Було дві смуги для руху. Він їхав по правій смузі на з`їзд. Йому в цей час на зустріч їхав автомобіль. Автомобіля обвинуваченого «Фіат Дукато» до ДТП він не бачив. Він побачив пішохода на достатній відстані, а тому зупинив свій автомобіль. В момент зіткнення його автомобіль стояв. Коли зупинив свій автомобіль для того щоб пропустити пішохода, автомобіль поставив в режим паркінгу. Він рухався зі швидкістю близько 40-45 км/год. Після ДТП мав зустріч з обвинуваченим та його захисником. Під час зустрічі останні чинили на нього тиск. На даний час йому матеріальна та моральна шкода не відшкодована. У нього були сильні болі, не міг спати, тривалий час проходив курс лікування. В результаті даних подій він отримав сильний стрес. Цивільний позов підтримав та просив такий задоволити.

Допитаний судом свідок ОСОБА_9 дала показання про те, що в день події перебувала на роботі, їй подзвонив їх спільний з потерпілим ОСОБА_10 знайомий ОСОБА_11 , прізвища його не знає та повідомив, що їхав біля готельного комплексу «Катерина» і бачив ДТП, в яку потрапив їхній знайомий ОСОБА_10 , він не міг залишитися на місці події і попросив її приїхати на місце ДТП. Вона працює не дуже далеко, по вул. Володимира Великого у м.Львові та попросила свого співробітника ОСОБА_12 , вони разом поїхали на місце ДТП зразу після дзвінка. Іхали на місце події 15-20 хвилин. Коли приїхали на міце події було присутні ще десь 10-15 людей, навпроти готельного комплексу «Катерина» був пішохідний перехід, за яким стояв жовтий бус, в кюветі стояла машина потерпілого ОСОБА_10 , він лежав біля машини. Вона зразу підійшла до нього, ще біля потерпілого був якийсь невідомий чоловік, який йому допомагав, оскільки в потерпілого ОСОБА_10 напевно був больовий шок, його дуже сильно трусило, вони разом його оглядали чи в нього немає ніяких переломів. Невідомий чоловік їй сказав, що викликав поліцію і швидку допомогу. Коли вона з співробітником приїхала на місце події ще поліції та швидкої допомоги не було. Пізніше приїхала патрульна поліція однак сказали, що вони не будуть нічого фіксувати, оскільки присутні потерпілі особи, повинна приїхати поліція Пустомитівського району і має бути обов`язково слідчий. При оформленні слідчим документів на місці події, вона жодних з документів не підписувала, понятою не залучалася. Слідчий фіксував протокол, ще один працівників поліції малював схеми ДТП. На місці події її співробітник ОСОБА_12 залучався понятим і був присутній постійно. Обстановку, яка була на місці події пам`ятає, оскільки була постійно присутня. Коли потерпілого забрала швидка допомога, вона залишилася на місці події, слідчим ще оформлялися документи, а їй потрібно було забрати автомобіль потерпілого. Її дуже здивував на дорозі довгий гальмівний шлях, сліди від буса, який стояв пошкоджений з переду, була пошкодження решітка, сильна м`ятина, пошкоджений бампер, розбита фара, були деформації на автомобілі. Гальмівний шлях був приблизно 40-45 метрів. Вона не була очевидцем ДТП, але добре пам`ятає обстановку, яка була на місці події. Обвинувачений ОСОБА_4 був присутній на місці події, але вона більше часу була біля потерпілого. Пізніше на місце ДТП приїхав, як вона зрозуміла знайомий обвинуваченого ОСОБА_4 , який не дуже коректно себе поводив, звинувачував потерпілого винним у ДТП, він стояв спілкувався з обвинуваченим ОСОБА_4 . На місці події учасники обговорювали причину ДТП, потерпілому ОСОБА_10 було важко говорити, але він повідомив, що пропускав дитину на пішохідному переході і вона зрозуміла, якщо б було дотримано швидкість та дистанцію між автомобілями ДТП б не відбулося. Працівниками поліції було ще складено адміністративний протокол за відсутності у водія буса страхівки. На місці події ще був присутній адвокат. Також надавала пояснення на досудовому слідстві, зазначала саме те що бачила, оскільки на місці події була присутня та за всім спостерігала. Їй не відомо, що слідчим зафіксовано в матеріалах кримінального провадження, оскільки доступу до таких немає.

Допитаний судом свідок ОСОБА_12 дав показання про те, що він працює разом з ОСОБА_9 , під час виконання своїх обов`язків почув, як у ОСОБА_9 подзвонив телефон і побачив, що вона після розмови була дуже схвильована. Він перепитав в неї, що сталося, на що вона відповіла, що її знайомий попав в ДТП. В цей день він був з власним автомобілем і запропонував підвезти її на місце ДТП. Чув по її розмові, що не дуже добре щось сталося. На місці ДТП, це було біля готельного комплексу «Катерина», дорога Київ-Чоп, поворот до стадіону «Арена Львів», де було зафіксовано два автомобілі, «Мерседес Бенс» «С» класу сірого кольору, який був в кюветі, був розташований перпендикулярно до проїжджої частини дороги Київ-Чоп, фактично на самому повороті до стадіону «Арена Львів». Дальше стояв автомобіль жовтого кольору бус «Фіат», який стояв на автодорозі в напрямку Чопу. Автомобілі були пошкодженні, в автомобілі «Мерседес Бенц» була пошкоджена задня частина, розбита фара, уламки лежали на дорозі, задня частина автомобіля була деформована. Автомобіль «Фіат» жовтого кольору мав сильні ушкодження передньої частини, а саме була розбита решітка радіатора і значно деформований капот. Точно не впевнений, ніби залучався понятим при огляді місця події, бачив як проводилися заміри та інші дії представників поліції. На дорозі був слід від шин автомобіля (слід гальмування) та лежали уламки від розбитих фар автомобіля «Мерседес Бенс». На місці події був присутній з часу приїзду до кінця, підписував документи складені слідчим, в яких був зазначений понятим. Через тривалий проміжок часу не дуже точно пам`ятає обставини події. Ті обставини, які вказані при проведенні слідчого експерименту відповідають дійсності. Чому автомобіль «Мерседес Бенс» після ДТП знаходився на узбіччі не можу сказати. В даному автомобілі не було з боку пошкоджень, була деформована задня частина. Слідчий роз`яснював його права, перед залученням його в якості понятого, перед підписанням протоколу ознайомлювався з його змістом. Не пам`ятає чи підписував схему ДТП, але бачив, як її складали, робили заміри, не був безпосередньо присутній лише бачив. Огляд місця події здійснювали представники Пустомитівського райвідділу. Не пригадує чи складалась схема місця ДТП.

Допитаний судом свідок ОСОБА_13 дав показання про те, що безпосередньо не був очевидцем ДТП. Дізнався про подію, коли під`їхав з ОСОБА_14 сином обвинуваченого на місце події і вже бачили по факту, що сталося. Він з ОСОБА_14 сином обвинуваченого були разом і в той момент до нього подзвонив батько повідомив, що сталася така ситуація та попросив приїхати. Коли приїхали на місце події побачили автомобіль «Мерседес Бенс» в кюветі, інший автомобіль стояв на дорозі та були вже працівники поліції, чи була швидка допомога не пригадує. Транспортні засоби були пошкодженні, оскільки пройшло багато часу точно не пам`ятає, пригадує, що бус мав пошкоджений капот, бампер, можливо фари були розбиті, в «Мерседес Бенц» була пошкоджена задня частина, м`ятини, пошкоджене фарбове покриття. Його залучали працівники поліції понятим під час проведення огляду місця події. Під час якого працівники поліції робили фотографії, здійснювали заміри. Після проведення огляду місця події підписував документи, якщо правильно пригадує, протокол огляду місця події. Ствердно сказати, що саме його підпис зазначений в протоколі огляду місця події не може, оскільки події краще пам`ятав після ДТП, у зв`язку з тривалим проміжком часу точно не пригадує обставини події. Підписував схеми ДТП, був постійно присутній на місці події. Зазначає те що пам`ятає, також залучалися інші поняті, інші деталі, які відбувалися на місці події важко пригадати.

Допитаний судом свідок ОСОБА_15 дав показання про те, що цього ж дня заступив в черговий наряд у Пустомитівському ВП, де працював слідчим. Це був перший виїзд слідчо-оперативної групи, в складі якої він був, від чергового отримав повідомлення, про те що сталося ДТП. Прибувши на місце події побачив два автомобілі, один автомобіль знаходився в кюветі поблизу пішохідного переходу, другий автомобіль стояв з боку зразу біля дороги. «Фіат» стояв в кюветі, «Мерседес» стояв на узбіччі дороги. З м.Пустомити на місце події їхали приблизно пів години. На місці події був присутній один водій ОСОБА_4 , іншого водія не було, його забрала швидка допомога в лікарню. З того, що він побачив прибувши на місце події, пошкодженні автомобілі, був один удар однієї машини в іншу, автомобіль «Фіат» здійснив зіткнення в задню частину автомобіля «Мерседес». Першочерговими діями при огляді місця події були пошуки понятих, в подальшому приступили до оформлення протоколів. В той час був присутній ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_7 . Під час складання усіх протоколів було присутніх четверо чоловік, були працівники ДАІ. Складали усі заміри, був на дорозі гальмівний шлях, також складали заміри. В загальному при огляді місця події було присутньо четверо понятих, їх прізвище не пригадує. Обвинувачений ОСОБА_4 відмовився підписувати схему ДТП, не пригадує чому він відмовився підписувати дану схему. Під час складання протоколів огляду місця події не пригадує чи когось учасників притягали до адміністративної відповідальності. Схема ДТП складалась в той же час, що протокол огляду місця події. Був удар в задню частину автомобіля «Мерседес», тому що задня частина машини була ушкоджена, саме кришка капоту.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 , також підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні, доказів кримінального провадження.

протоколом огляду транспортного засобу, а саме «Mercedes-Benz S 320 Cdi», реєстраційний номер НОМЕР_2 від 30.05.2014 встановлено такі пошкодження: задньої частини автомобіля, ввігнуте та деформоване праве заднє крило, деформований задній бампер, кришка багажника з правого боку, розбиті дві задні фари, деформоване заднє ліве крило (Т4 а.с. 4-8);

протоколом огляду транспортного засобу, а саме «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 від 30.05.2014 встановлено пошкодження автомобіля в передній частині, деформовано бампер, деформовано радіатор кондиціонеру та охолодження, деформовано капот, зірвано фари, зірвана обліцовка, пошкоджений лівий клик. (Т4 а.с. 9-13);

висновком №286/1492 від 30.05.2014 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в гр. ОСОБА_4 ознак сп`яніння не виявлено. (Т4 а.с. 14);

висновком експерта №1/550 від 07.07.2014, яким досліджувалося технічний стан транспортних засобів. На момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля «Мерседес Бенц» р.н. НОМЕР_2 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції передбачені конструкцією. Яких небудь несправностей системи виявлено не було. На момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля «Мерседес Бенц» р.н. НОМЕР_2 , знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. Будь-яких несправностей системи виявлено не було. Так як робоча гальмівна система та система рульового управління досліджуваного автомобіля «Мерседес Бенц» р.н. НОМЕР_2 знаходяться в працездатному стані, будь-яких несправностей систем виявлено не було, то питання слідства про час і причину виникнення несправностей, чи міг водій виявити вказані несправності перед виїздом та під час експлуатації вищевказаного транспортного засобу, а також чи могли знаходитись несправності гальмівної та рульової систем в причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП втрачають технічний зміст. На момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля «Фіат Дукато» р.н. НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції передбачені конструкцією. Яких-небудь несправностей системи виявлено не було. На момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля «Фіат Дукато» р.н. НОМЕР_1 , знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. Будь-яких несправностей системи виявлено не було. Так як робоча гальмівна система та система рульового управління досліджуваного автомобіля «Фіат Дукато» р.н. НОМЕР_1 знаходяться в працездатному стані, будь-яких несправностей систем виявлено не було, то питання слідства про час і причину виникнення несправностей, чи міг водій виявити вказані несправності перед виїздом та під час екплуатації вищевказаного транспортного засобу, а також чи могли знаходитись несправності гальмівної та рульової систем в причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП втрачають технічний зміст (Т4 а.с. 16 22);

висновком експерта №1/551 від 05.07.2014 з схемою розміщення транспортних засобів, яким встановлено, що зіткнення автомобіля «Фіат Дукато» р.н. НОМЕР_1 та автомобіля «Мерседес Бенс» р.н. НОМЕР_2 відбулось на смузі, яка в подальшому призначена в напрямку м.Львова, в місці закінчення зафіксованих слідів гальмування автомобіля «Фіат Дукато». В зв`язку з відсутністю належним чином зафіксованих слідів гальмування на місці події, встановити експертним шляхом кутове розташування поздовжніх осей автомобілів учасників ДТП відносно елементів дороги не видається можливим. В даній дорожній ситуації мало місце попутно перехресне зіткнення транспортних засобів, і поздовжні осі автомобілів «Фіат Дукато» р.н. НОМЕР_1 та «Мерседес Бенс» р.н. НОМЕР_2 в початковий момент зіткнення знаходились під кутом 24+ 5 градуси. (Т4 а.с. 24-28);

висновком експерта №268/2014 від 10.06.2014, згідно даних огляду та медичних документів у гр-на ОСОБА_16 малися наступні ушкодження: закритий перелом лівої зовнішньої (латеральної) частини крижової кістки, неповний розрив передньої стінки сечового міхура, множинні забої м`яких тканин голови, тулуба та кінцівок, які утворились від контакту з тупими предметами, могли бути причинені 30.05.2014 під час ДТП удару до частин салону автомобіля лівою задньобоковою поверхнею тазу, відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я, не характерні для вільного падіння на площину з висоти росту. При поступленні у 8-му міськлікарню в крові гр-на ОСОБА_16 етанолу не виявлено. (Т4 а.с. 29-30);

висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №3284 від 19.01.2015 з фототаблицями та схемами, яким досліджено взаємне розташування транспортних засобів в момент їх зіткнення. В первинний момент зіткнення поздовжні осі автомобіля марки «Мерседес Бенс» р.н. НОМЕР_2 та автомобіля марки «Фіат Дукато» р.н. НОМЕР_1 були розташовані під кутом 20-30*, як це зображено на Схемі №1. Зіткнення автомомбіля марки «Фіат Дукато» з автомобілем марки «Мерседес Бенс» відбулось на правій (першій) смузі, яка призначена для руху транспорту в сторону м.Львова на ділянці, що розташована дещо раніше місця фіксації осипу грунту та осколків скла. У випадку, якщо сліди гальмування, які були виявлені на місці події залишені колесами автомобіля марки «Фіат Дукато» і були розташовані паралельно відносно краю проізної частини дороги то відповідно в момент зіткнення автомобіль марки «Фіат Дукато» рухався по правій (першій) смузі руху майже паралельно відносно правого краю проїзної частини дороги, а автомобіль марки «Мерсидес Бенс» рухаючись попереду переміщувався зліва направо під кутом 20-30* відносно напрямку руху автомобіля «Фіат Дукато» і відповідно відносно краю проізної частини дороги, а саме зіткнення відбулось в процесі гальмування автомомбіля марки «Фіат Дукато». В первинний момент зіткнення автомобіль марки «Фіат Дукато» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_17 знаходився в русі. Встановити знаходився в русі чи перебував у нерухомому стані автомобіль марки «Мерседес Бенс» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_18 в момент зіткнення транспортних засобів не видається можливим з причини відсутності в пошкодженнях на транспортних засобах та у слідовій обстановці на місці дорожньо-транспортної події достатньої в сукупності слідової інформації, яка б свідчила про це. (Т4. а.с. 32-44);

висновком судової автотехнічної експертизи №3285 від 12.02.2015, який досліджено обставини дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зафіксовані на місці пригоди сліди гальмування утворені задніми колесами автомобіля «Фіат Дукато», то його швидкість на момент застосування водієм екстреного гальмування становила не менше 51…52 км/год. Встановити в якому місці проізної частини автодороги «Київ-Чоп» знаходився автомобіль «Фіат Дукато» в момент, коли його водій ОСОБА_4 почав реагувати на небезпеку для руху, не надається можливим через відсутність необхідної для цього інформації, зокрема через відсутність даних про швидкість руху автомобіля в момент виникнення небезпеки для руху та час, протягом якого водій ОСОБА_4 прореагував на небезпеку. Якщо зафіксовані на місці пригоди сліди гальмування утворені колесами автомобіля «Фіат Дукато», то віддаль, яку подолав автомобіль «Фіат Дукато» з моменту початку реагування водія на небезпеку до моменту блокування коліс, становила не менше 9,2…9,4 м. (Т4. а.с.46-48);

протоколом додаткового огляду місця події з схемою від 09.10.2014. (Т4. а.с.49-52);

повідомленням, про те що заява про долучення фотознімків з місця ДТП, виконаних ОСОБА_19 , долучена до матеріалів кримінального провадження №0000702 розпочатого 31.05.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, фотознімки додаються. (Т4 а.с.53-57);

протоколом проведення слідчого експерименту від 26.12.2014, метою якого було встановити місце зіткнення вантажопасажирського мікроавтобуса «Fiat Ducato» реєстраційний номер НОМЕР_1 із автомобілем «Mercedes-Benz S 320 Cdi» реєстраційний номер НОМЕР_2 , встановити механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди, з схемою та фототаблицею. (Т4 а.с.58-69);

протоколом проведення слідчого експерименту від 26.02.2015, метою якого було відтворити слідову інформацію на місці дорожньо-транспортної пригоди, з схемою та фототаблицею. (Т4. а.с. 70-80);

протокол проведення слідчого експерименту від 11.03.2015, метою слідчого експерименту було встановити місце зіткнення вантажопасажирського мікроавтобуса «Fiat Ducato» реєстраційний номер НОМЕР_1 із автомобілем «Mercedes-Benz S 320 Cdi» реєстраційний номер НОМЕР_2 , встановити механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди, з схемою та фототаблицею. (Т4. а.с. 81-99);

висновок судової транспортно-трасологічної експертизи №1444 від 18.05.2015 з додатками копії схем місця ДТП. Місце зіткнення автомобілів «Фіат Дукато» р.н. НОМЕР_1 та «Мерседес Бенц» р.н. НОМЕР_2 знаходиться на правій першій смузі руху, призначеній для руху в сторону м.Львів, в районі розміщення слідів гальмування коліс автомобіля «Фіат Дукато» на віддалі 2,5 м. від їх кінця. У момент зіткнення автомобіль «Фіат Дукато» р.н. НОМЕР_1 рухався паралельно поздовжній осі дороги, а після цього рухався по дузі вправо від місця зіткнення до кінцевої зупинки на правому узбіччі. У момент зіткнення автомобіль «Мерседес Бенц» р.н. НОМЕР_2 знаходився під деяким кутом вправо відносно поздовжньої осі автомобіля «Фіат Дукато», а після цього був відкинутий в напрямку правого узбіччі, здійснюючи обертовий рух навколо свого центру ваги по ходу годинникової стрілки, аж до кінцевої його зупинки на правій смузі відводу. Покази водія автомобіля «Мерседес Бенц» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , в частині розташування місця зіткнення його автомобіля з автомобілем «Фіат Дукато», його положення відносно один одного в момент їх зіткнення та подальшого його руху після зіткнення, з технічної точки зору можуть бути спроможними. Покази водія автомобіля «Фіат Дукато» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 в частині розташування місця зіткнення його автомобіля з автомобілем «Мерседес Бенц» та напрямком подальшого руху його автомобіля після зіткнення, з технічної точки зору можуть бути спроможними. Покази цього водія, в частині положення транспортних засобів в момент зіткнення відносно один одного, з технічної точки зору неспроможні. Вирішити питання щодо спроможності з технічної точки зору показів водіїв автомобілів «Мерседес Бенс» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 та «Фіат Дукато» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , в частині механізму розвитку ДТП, не виявляється можливим, у зв`язку з відсутністю слідової інформації, що свідчить про це (Т4 а.с. 101-108);

протокол проведення слідчого експерименту від 17.06.2015, метою слідчого експерименту було встановити місце зіткнення вантажопасажирського мікроавтобуса «Fiat Ducato» реєстраційний номер НОМЕР_1 із автомобілем «Mercedes-Benz S 320 Cdi» реєстраційний номер НОМЕР_2 , встановити механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди, з схемами та фототаблицею. (Т4 а.с. 109-118);

висновок судової автотехнічної експертизи №1445 від 14.07.2015 якщо на місці події зафіксовано сліди гальмування коліс з правого борту автомобіля «Фіат Дукато» довжиною 14,3 м, а лівого борту довжиною 37,3 м, то його швидкість на момент застосування водієм екстреного гальмування становили не менше 76..77км/год. Встановити положення автомобіля «Фіат Дукато» відносно зафіксованих слідів гальмування, місця зіткнення та елементів дороги в момент початку реагування водія ОСОБА_4 на перешкоду (небезпеку для руху) не надається можливим. При довжині слідів гальмування автомобіля «Фіат Дукато» 37,3м віддаль, яку він подолав з моменту початку реагування водія на перешкоду (небезпеку) до моменту блокування коліс (до початку слідів гальмування) становили не менше 14 м. У дорожній ситуації, яка вбачається згідно заданого варіанту «А», при умові своєчасного реагування водія ОСОБА_4 на перешкоду автомобіль «Фіат Дукато» з моменту реагування водія до моменту початку гальмування подолав би віддаль біля 20м. У дорожній ситуацій, яка вбачається згідно заданих варіантів «Б» та «В», при умові своєчасного реагування водія ОСОБА_4 на небезпеку для руху автомобіль «Фіат Дукато» з моменту реагування водія до моменту блокування коліс подолав би віддаль біля 33м. У дорожній ситуації, яка вбачається згідно заданого варіанту «А», водій автомобіля "Мерседес Бенц» ОСОБА_20 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу відповідно до вимог п.п. 18.1, 1.10 (стосовно терміну «дати дорогу» ПДР повинен був при виявленні на ньому пішохода зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходу. У дорожній ситуації, яка вбачається згідно заданих варіантів «Б» та ОСОБА_21 , водій автомобіля «Мерседес Бенц» ОСОБА_20 повинен був керуватись вимогами п.п. 14.6а),в) ПІДР і не здійснювати обгін трактора. У дорожній ситуації, яка вбачається згідно заданого варіанту «А», при якій автомобіль «Мерседес Бенц» перед нерегульованим пішохідним переходом почав зменшувати швидкість та зупинився, водій мікроавтобуса «Фіат Дукато» ОСОБА_4 , діючи відповідно до вимог п.п. 12.3, 18.1 ПДР, повинен був також зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і міг продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. У дорожній ситуації, яка вбачається згідно заданих варіантів «Б» та «В», водій мікроавтобуса «Фіат Дукато» ОСОБА_4 відповідно до вимог п. 12.3 ПДР повинен був з моменту виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. У дорожній ситуації, яка вбачається згідно заданого варіанту «А», при якій водій автомобіля «Мерседес Бенц» ОСОБА_8 зменшив швидкість перед нерегульованим пішохідним переходом виконуючи вимогу п.18.1 ПДР дати дорогу пішоходу, можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Фіат Дукато», що рухався позаду, не залежала від його дій. У дорожній ситуації згідно заданих варіантів «Б» та «В» причин технічного характеру, які б не дали змогу водію автомобіля «Мерседес Бенц» ОСОБА_22 виконати вимоги п.п. 14.6.а) в) ПДР та не здійснювати маневр обгону на перехресті, і тим самим не створювати небезпеки для руху, не вбачається. У дорожній ситуації, яка вбачається згідно заданого варіанту «А», водій мікроавтобуса «Фіат Дукато» ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування гальмування, діючи відповідно до вимог п. 12.3 ПДР, як при умові руху зі швидкістю 50км/год (заданою слідством зі слів водія), так і при умові руху зі швидкістю 76...77км/год (визначеною при умові довжини сліду гальмування довжиною 37.3м). Встановити наявність (чи відсутність) у водія мікроавтобуса «Фіат Дукато» ОСОБА_4 технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування гальмування у дорожніх ситуаціях, які вбачаються згідно заданих варіантів «Б» та «В», не надається можливим через технічну неспроможність кількісних характеристик даних варіантів розвитку дорожньої ситуації. У дорожній ситуації, яка вбачається згідно заданого варіанту «А», причиною ДТП, з технічної точки зору, стали ті обставини, що водій мікроавтобуса «Фіат Дукато» ОСОБА_4 при зменшенні швидкості руху автомобіля «Мерседес Бенц» перед нерегульованим пішохідним переходом своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості. У дорожніх ситуаціях, які вбачаються згідно заданих варіантів «Б» та «В», встановити причину ДТП, з технічної точки зору, не надається можливим через технічну неспроможність кількісних характеристик даних варіантів розвитку дорожньої ситуації (Т4 а.с. 120-127);

протокол проведення слідчого експерименту від 20.08.2015, метою слідчого експерименту було встановити місце зіткнення вантажопасажирського мікроавтобуса «Fiat Ducato» реєстраційний номер НОМЕР_1 із автомобілем «Mercedes-Benz S 320 Cdi» реєстраційний номер НОМЕР_2 , встановити механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди, з схемою та фототаблицею. (Т4 а.с. 128-135);

постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.08.2014, вилучений під час огляду місця події 30.05.2014 автомобіль марки «Мерседес Бенс» н.з. НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000702 від 30.05.2014 та передано на зберігання на автомобільну стоянку поблизу готелю «Катерина» в с.Солонка Пустомитівського району Львівської області. (Т4 а.с.148);

постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.08.2014, вилучений під час огляду місця події 30.05.2014 автомобіль марки «Фіат Дукато» н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000702 від 30.05.2014 та передано на зберігання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 . (Т4 а.с. 149).

Допитані у судовому засіданні експерти ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 висновки експертиз підтримали.

Суд приходить до висновку, що під час судового розгляду доведені всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно ст.91 КПК України.

Оцінюючи наведені докази в сукупності суд визнає їх допустимими, належними, достатніми та достовірними і такими, які об`єктивно і повно доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушення. Невизнання вини в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 суд розцінює як спосіб захисту спрямований на уникнення відповідальності за вчинене, не відповідає дійсним обставинам справи та спростовуються зібраними як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні доказами: показаннями потерпілого, показаннями свідків, даними висновків медичної, автотехнічних, транспортно-трасологічних експертиз, протоколами проведення слідчих експериментів.

На підставі зібраних по справі доказів суд вважає, що вина ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд не приймає до уваги наданий стороною захисту Висновок експертного дослідження щодо обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів «Мерседес Бенц» р.н. НОМЕР_2 та «Фіат Дукато» р.н. НОМЕР_1 від 19.01.2017 складений фізичною особою підприємцем ОСОБА_26 , оскільки згідно отриманої судом інформації за даними державного Реєстру атестованих судових експертів, свідоцтво №822 про присвоєння кваліфікації судового експерта, видане та продовжене ОСОБА_26 на підставі рішень експертно-кваліфікаційної комісії Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 05.11.2003 та від 22.11.2006, яке надавало останньому право на проведення експертиз за експертною спеціальністю 10.4-транспортно-трасологічні дослідження, недійсне з 22.11.2011, також з 30.10.2012 недійсне свідоцтво №1044 про присвоєння ОСОБА_26 кваліфікації судового експерта з правом проведення експертиз за експертними спеціальностями: 10.1-дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди, 10.2 дослідження технічного стану транспортних засобів, видане та продовжене останньому на підставі рішень Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 27.10.2006 та від 30.10.2009 , а отже на сьогоднішній день ОСОБА_26 не є судовим експертом. Крім того, вказаний експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

Клопотання сторони захисту щодо визнання доказів недопустимими суд не приймає до уваги, оскільки судом не встановлено істотних порушень процесуального законодавства при проведенні слідчих дій, а також порушення прав та свобод людини які б свідчили про недопустимість вищезазначених доказів.

Згідно досудової доповіді, складеної інспектором Золочівського районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_27 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб обвинуваченого ОСОБА_4 оцінюється як низький, та орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк вірогідна, з урахуванням доступних програм та послуг, за умови їх реалізації, можливо досягнути правослухняної поведінки, застосувавши покарання не пов`язане з позбавлення волі.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з вищенаведеного, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, є нетяжким злочином, який карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

При призначенні виду та міри покарання суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, ближче до вищої межі санкції ч.1 ст. 286 КК України, у вигляді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами. На думку суду, даний вид покарання є необхідним і достатнім, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого злочину і наслідками, які настали в результаті його вчинення.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як вбачається із пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, останній вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, 30.05.2014, відтак, на час ухвалення вироку сплинув, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України, трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, строк притягнення до кримінальної відповідальності, який відповідає терміну 3 роки за вчинення нетяжкого злочину, на момент розгляду кримінального провадження пройшов. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно звільнити від призначеного покарання у вигляді обмеження волі з позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної або юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Так, потерпілий ОСОБА_8 звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог у сумі 300 414, 43 грн. та моральну шкоду в розмірі 1 000000 грн. Крім цього, просить стягувати витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.

В обґрунтування свого позову зазначив, що внаслідок винних дій обвинуваченого йому завдана фізична та моральна шкода, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебував на лікуванні, внаслідок чого відчував фізичний біль, був змушений перебувати у лікарні, проходити стаціонарне та амбулаторне лікування, період лікування включав комплекс медичних заходів та процедур для його реабілітації та оздоровлення, через що було порушено його звичайний щоденний розпорядок життя, завдало немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті. Впродовж періоду лікування був непрацездатним, втратив роботу та й дотепер не може повноцінно працювати, залишається обмеження трудової продуктивності, що тягне за собою погіршені можливості отримання прибутків, та призводить до зниження його добробуту. Порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя і праці.

Так за змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Цей же принцип змагальності сторін, що передбачає самостійне обстоювання сторонами кримінальної справи їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості закріплений і в ст. 22 КПК України.

В частині позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`ю, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдані збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майновий збиток, заподіяний неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що заподіяла його.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Так, цивільний позивач зазначає, що розмір матеріальної шкоди з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог становить 300 414, 43 грн., що складається з вартості відновлювального ремонту від виявлених на момент огляду 26.05.2015 пошкоджень його автомобіля внаслідок ДТП 30.05.2014, в цінах станом на вказану дату огляду, без врахування ПДВ становить 218 445, 58 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, в цінах на час проведення огляду, без врахування ПДВ, становить 91 854, 64 грн. Одночасно до суми відшкодування додає витрати на послуги спеціаліста автотоварознавця, витрати на евакуатор, витрати, які були витрачені на паливно мастильні матеріали, витрачені на поїздки до суду, а також витрати, які полягають у понесенні останнім на лікування, що доводяться наданими суду копіями виписки, листками непрацездатності, в яких зазначено термін лікування, а також призначення певних ліків, їх придбання та оплата медичних послуг під час лікування.

Так, враховуючи зазначене в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд приходить до переконання про стягнення вказаної суми матеріальної шкоди на користь цивільного позивача.

Враховуючи, що вина ОСОБА_4 у спричиненні неправомірних дій цивільному позивачу ОСОБА_8 підтверджується фактичними обставинами справи, суд вважає, що моральна шкода, в даному випадку, це втрати немайнового характеру, які цивільний позивач зазнав внаслідок душевних страждань, заподіяних йому незаконними діями відповідача. Виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що цивільний позов в цій частині підлягає частковому задоволенні, а саме стягнення на користь цивільного позивача відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 гривень суд вважає необхідним зазначити наступне.

Статтею 118 КПК України, витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат. Відповідно до ч.2 ст.120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги цивільного позивача, який надає правову допомогу за договором, несе цивільний позивач. Однак, відповідно до ст. 125 КПК України, суд за клопотанням осіб має право визначити грошовий розмір процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

Суду надана копія договору про надання правової допомоги та здійснення представництва, укладений між ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_28 , однак копія розрахунку витрат на правову допомогу та квитанції про оплату таких витрат адвоката не надано, а тому слід відмовити у стягненні витрат на правову допомогу.

Крім цього, з ОСОБА_4 в дохід держави необхідно стягнути процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, у розмірі 9 896 грн.

Питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 , у відшкодування спричиненої йому матеріальної шкоди у розмірі 300 414,43 грн. та моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, у розмірі 9 896 грн.

Речовий доказ у справі, а саме автомобіль «Mercedes-Benz S 320 Cdi», р.н. НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_8 , залишити у власності ОСОБА_8 .

Речовий доказ у справі, а саме автомобіль ««Fiat Ducato»», р.н. НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_4 , залишити у власності ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду, шляхом подання її протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження - на їх вимогу.

Суддя ОСОБА_1