Пр-ня по справі № 1-кп/521/915/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА:

Дата і місце постановлення вироку:

27 квітня 2023 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Малиновський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000611 від 13.09.2022 року.

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, з середньою освітою, не одружений.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа:

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 , захисник - ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2018 року за ч.2 ст. 186 КК України, повторно, 13.09.2022 року, в денний час доби, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, який на момент скоєння злочину діяв на підставі Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.08.2022 року №573/2022, шляхом злому перфорованого кутника, який був забитий цвяхами, проник до дерев`яної шафи, з якою викрав 80 шт. металевих хомутів під пластикову трубу діаметром 3 см., вартістю 928 гривень, 50 штук металевих болтів, діаметром 0,8 см., вартістю 99 гривень, 100 штук металевих шурупів, діаметром 0,5 см., вартістю 204 гривні, завдавши ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 1231 гривня.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

Частина 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження допиту осіб, документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у скоєнні злочину визнав та пояснив, що він розуміючи, що шаф йому не належить дійсно забрав з шафи речі. Коли раніше повідомляв про те, що він скоював злочин за інших обставин, то невірно висловився. Розкаявся;

- допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що шафа знаходилася в загальному коридорі. Сусіди не мали права доступа до нього, він був заколочений. В той день йому зателефонувала сусідка та повідомила, що ОСОБА_3 забирає речі, хоча вона казала йому не чіпати речі. Через 12 хвилин він добіг до своєї шафи та побачив зламану напівпорожню шафу;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що ОСОБА_3 здав сантехнічні гайки. Через декілька днів приїхала поліція та він ці гайки в сумці віддав поліції;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що тоді він не проживав за цією адресою, а там мешкав його брат. Раніше, це була квартира бабусі. Кому саме належать ці шафи він не знає, йому зателефонувала тітка ОСОБА_9 та сказала, що його брат виносив речі з квартири. Він впевнений, що немає там шафи, що належала бабусі;

- допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона була вдома, вийшла на балкон та почула, що хтось зайшов у тамбур, там побачила, що ОСОБА_3 щось складає в білий мішок. Вона йому сказала, що це не його речі, а він сказав, що його, тоді вона зателефонувала ОСОБА_6 . Ці шафи встановлювалися ще задовго до того, яка бабуся купила квартиру, вона не бачила, щоб бабуся щось складала в цю шафу;

- відомості щодо викрадення майна 13.09.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , внесені до ЄРДР (витяг з ЄРДР за №0000611, заява);

- 13.09.2022 року оглянуто місце події (протокол огляду місця події від 13.09.2022 року);

- визначено вартість викраденого майна (накладна №47 від 17.04.2020 року, накладна №89 від 15.10.2020 року);

- ОСОБА_10 впізнала особу під №4, а саме ОСОБА_3 (протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.09.2022 року, довідка);

- ОСОБА_7 впізнав особу під №1, а саме ОСОБА_3 (протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.09.2022 року, довідка);

- 14.09.2022 року оглянуто місце події за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 48 та вилучено сумку, в якій знаходяться металеві зажими (хомути) та білий мішок, в якому знаходяться банки з металевими болтами та шурупами, які оглянуто, визнано речовими доказами та на які в подальшому накладено арешт (протокол огляду місця події від 14.09.2022 року; протокол огляду предмета від 15.09.2022 року; постанова про визнання речових доказів від 15.09.2022 року; ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси про накладення арешту на майно від 20.09.2022 року; квитанція №001155);

- процесуальні витрати за кримінальним провадженням складають 260 гривень (звіт, висновок експерта №2611/22);

- 16.09.2022 року у відношенні ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.09.2022 року про обрання запобіжного заходу);

- обвинувачений раніше судимий (вимога від 15.09.2022 року, довідка про звільнення, постанова про адміністративний нагляд від 15.06.2022 року); на обліку в КУ «ООМЦПЗ» не перебуває (запит, довідка).

Інших доказів сторони не надавали. Клопотань щодо визнання доказів недопустимими сторони не заявляли.

При цьому суд керується рішенням ВС (справа №521/11693/16-к провадження №51-380 км 17), в якому у мотивувальній частині вироку зазначено Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме «Відповідно до ч 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин».

Вказаний висновок був зроблений в зв`язку з тим, що на думку ВС місцевий суд при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, допустив невиправдане спрощення, усупереч ст. 374 КПК України не зазначив чіткого місця вчинення злочину (м. Одеса), а також спосіб проникнення до житла та перелік викраденого майна, тобто, не зазначив обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та які, незважаючи на розгляд кримінального провадження у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, мають бути встановлені в рішенні суду.

В даному випадку у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним суд на підставі наданих сторонами доказів встановив всі відомості відповідно до вимог ст. 374 КПК України та в такому випадку ані законодавець, ані позиція ВС, ані загальні засади кримінального провадження не зобов`язує суд вимагати від прокурора надання додаткових доказів на підтвердження правової позиції.

Принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивності (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України), а також ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини забороняє вимагати від сторін подання доказів на підтвердження правової позиції та вимагає від суду прийняття рішення на підставі наданих доказів. Під час розгляду кримінального провадження - це рішення у разі визнання особи виправданою або визнання особи винуватою.

Таким чином, суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватістьОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

Відповідно до ст. 66 КК України, суд встановлює обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину ( ОСОБА_3 повідомив органу досудового розслідування про те, куди він здав викрадені речі).

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості зазначати вказані обставини у вироку.

Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання:

Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

Крім того, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України).

При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення - згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину; особу винного, а саме те, що він раніше судимий;його вік - 43 роки та соціальне положення - не одружений; характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжує покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі та вважає можливим звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

З урахуванням призначеного покарання, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Суд вважає за необхідне арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.09.2022 року скасувати та відповідно до ст. 100 КПК України речові докази повернути потерпілому.

Відповідно до ст. 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом:

Призначити за ч.4 ст. 185 КК України покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним строком на три роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, які передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання:

Строк відбування покарання рахувати з дати оголошення вироку, а саме з 27.04.2023 року.

Рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації:

Речові докази - червону сумку, в якій знаходяться металеві зажими (хомути), вагою 6 кг. 400 гр. та білий мішок, в якому знаходяться банки в кількості 11 штук з металевими болтами та шурупами, вагою 10 кг. - повернути ОСОБА_6 .

Рішення щодо процесуальних витрат:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 260 гривень.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з під варти.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання встановити до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.09.2022 року - скасувати.

Рішення про залік досудового тримання під вартою:

Зарахувати у строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме з 16.09.2022 року по 27.04.2023 року.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження:

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Порядок отримання копій вироку та інші відомості:

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1