Справа № 642/2475/23
Провадження № 1-кс/642/1439/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши внесене клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000778 від 12.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000778 від 12.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, у якому просить накласти арешт на вилучений під час огляду місця події 11.05.2023 року, у період часу з 17 год. 39 хв. до 17 год. 47 хв. за адресою: м. Харків, вул. Беркоса біля буд. 147, ніж у чохлі.

Як зазначено у клопотанні, 11.05.2023 до ВП№2 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області, надійшло повідомлення про те, що за адресою, м. Харків, вул. Беркоса буд. 147, у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в салоні автомобіля котрим він керував, а саме Мерседес з д.н.з. НОМЕР_1 , було виявлено ніж.

В ході огляду місця події від 11.05.2023 року, у період часу з 17 год. 39 хв. до 17 год. 47 хв. за адресою: м. Харків, вул. Беркоса біля буд. 147 у ОСОБА_4 було вилучено:

-Ніж у чохлі;

Вилучене майно належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вилучені в ході огляду місця події речі та предмети мають по даному кримінальному провадженню значення речових доказів і відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки зберігають на собі сліди злочину, які можуть бути доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та виникла необхідність у проведенні відповідних судових експертиз, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події від 04.04.2023 року, у період часу з 11.05.2023 року, у період часу з 17 год. 39 хв. до 17 год. 47 хв. за адресою: м. Харків, вул. Беркоса біля буд. 147, а саме на ніж у чохлі, який було вилучено в ході огляду.

Прокурор та слічий у судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд клопотання за їх відсутності.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи матеріалів кримінального провадження вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Вказане у клопотанні майно було виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події.

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 11.05.2023, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна у вказаній частині, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 171-173, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання- задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене, 11.05.2023 року у період часу з 17 год. 39 хв. до 17 год. 47 хв. в ході проведення огляду місця події за адресою : м. Харків, вул. Беркоса біля буд. 147, а саме: ніж у чохлі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1