Провадження 1-кп/522/91/23
УХВАЛА

11.09.2023 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши кримінальне провадження за ЄРДР № 0000556 від 19.08.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіцкани, невизнаної Придністровської Молдавської Республіки (далі - ПМР), громадянина ПМР, з неповною середньою освітою, офіційно неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 60 днів з альтернативою визначення застави, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України не змінились та не відпали.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважав його належним чином не обґрунтованим, а альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб завідомо непомірним для обвинуваченого.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши наявні матеріали, суд встановив наступне.

Ухвалою суду від 20.07.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17.09.2023 з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161040 гривень.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи клопотання сторони обвинувачення щодо продовження запобіжного заходу, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, також обвинувачений є громадянином невизнаної ПМР, з якою у України відсутні дипломатичні відносини, перебуває в Україні нелегально, офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків в Україні.

При прийнятті рішення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.

За цих обставин суд вважає, що таке продовження запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: спроб переховування обвинуваченого від суду, в тому числі за межами України який було враховано під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінився та не відпав.

Належних доказів того, що наявні підстави, які унеможливлюють тримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятору за станом здоров`я, стороною захисту не надано, та в ході розгляду судом - не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах визначених ст. 197 КПК України, тобто до шістдесяти днів.

Вирішуючи у відповідності до положень ч. 3 ст. 183 КПК України питання про розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приймає до уваги наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За таких обставин суд приходить до висновку, що застава, визначена у межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде здатна забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,178, 182,183, 331, 370,372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 у запобіжний захід у виді тримання під вартою до 60 (шістдесяти) днів, тобто до 09 листопада 2023 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 в якості альтернативного запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання обов`язків передбачених КПК України заставу у 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161040 (сто шістдесят одну тисячу сорок) гривень 00 копійок.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду, яким розглядається кримінальне провадження, протягом дії зазначеного запобіжного та покласти на обвинуваченого строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися з м. Одеса без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1