Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3742/23
Провадження №: 1-кп/332/326/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Заводського районного суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238 від 01.06.2023, у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238 від 01.06.2023, у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки термін перебування під вартою обвинуваченого закінчується 03 серпня 2023 року, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Так, захисник ОСОБА_5 зазначив, що підозра є необґрунтованою, а ризики, якими прокурор обґрунтовує клопотання, є недоведеними, у зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та звільнити обвинуваченого з-під варти.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Положеннями ст. 199 КПК України визначений порядок продовження строку тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.06.2023 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який спливає 03.08.2023.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що прокурор належним чином мотивував своє клопотання, виходячи з наступного.

При вирішенні даного питання судом враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має трьох неповнолітніх дітей, на його утриманні також перебуває мати, яка є інвалідом ІІ групи, має зареєстроване місце проживання в Івано-Франківській області.

Разом з тим, обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до категорії тяжких злочинів, санкція частини 4 статті 402 КК України передбачає покарання від 5 до 10 років позбавлення волі.

Так, обвинувачений, будучи обізнаним про суворість покарання, яке може бути йому призначено у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, потенційно може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані кримінальні правопорушення. А відсутність зареєстрованого місця проживання на території Запорізької області посилює цей ризик.

Крім того, як обвинувачений так свідки у справі є військовослужбовцями, які проходили службу в одній військовій частині, а отже обвинувачений може перешкодити встановленню істини у справі, узгодивши свої показання з показаннями даних осіб або вчинити тиск з метою спонукання їх змінити показання, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Той факт, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, обвинувачується у тому, що в умовах воєнного стану відкрито відмовився від виконання наказу прямого начальника, мотивуючи відмову небажанням взагалі проходити службу, підтверджує наявність ризику вчинення іншого військового кримінального правопорушення, такого як самовільне залишення військової частини з метою ухилення від військової служби або дезертирство.

Суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості.

Суд не погоджується із доводами сторони захисту про можливість зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, з підстави того, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшились, та не дозволяють застосувати до обвинуваченого альтернативні види запобіжних заходів, та не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Судом також узято до уваги, що у справі ще не досліджені усі докази, не допитані свідки, сам обвинувачений, а отже не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі.

Таким чином, з метою виконання процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином, як то впливу на свідків та вчинення іншого злочину суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 слід продовжити на шістдесят днів.

Судом також взято до уваги вимоги частини 8 ст. 176 КПК України, відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260,261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи всі обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає за можливе встановити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 , визначивши її у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80520 гривень 00 копійок.

У разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два) місяці, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі з державами з котрими Україна має міждержавні договори про перетин кордонів за внутрішньодержавними паспортами.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 331, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити терміном на 60 (шістдесят) діб, тобто по 30 вересня 2023 року включно.

Разом з тим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити розмір застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави встановити у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень, і, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок № UA0001205, відкритий в Держказначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, , в призначенні платежу обов`язково зазначати інформацію про ПІБ обвинуваченого, номер справи і суд в якому обрано запобіжний захід.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, строком на 2 (два) місяці покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби);

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі з державами з котрими Україна має міждержавні договори про перетин кордонів за внутрішньодержавними паспортами.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до прокурора або суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня оголошення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя, а особою, яка перебуває під вартою - протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 03 серпня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1