Справа № 932/6117/22
провадження № 1-кс/932/1386/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001101 від 07 липня 2022 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаною скаргою в якій просить зобов`язати слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути майно вилучене в ході обшуку від 03 березня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки Asus s/n. NXGPOEU3064703D з кабелем для живлення; камера Logitech s/n. 1416LZ067A58 з кабелем для живлення; мікрофон з кабелем для живлення; особисті речі у кількості 11 штук.

Скарга обґрунтована тим, що вказані речі під час обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року були вилучені та не повернуті слідчим на теперішній час, не зважаючи на те що на них, як на тимчасово вилучене майно, не було накладено арешту.

На судовому засіданні ОСОБА_3 просила задовольнити скаргу та повернути належне їй майно та особисті речі.

На судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 не заперечив проти задоволення скарги пояснивши, що мало місце звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, проте воно було повернуто у зв`язків з не усуненням недоліків.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі та перевіривши матеріали скарги слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до частини першої статті 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Відповідно до частини першої статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до частини п`ятої статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до частини шостої статті 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Аналіз наведених положень закону свідчить про обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора повернути тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено, зокрема у разі неподання у встановлені законом строки клопотання про накладення на нього арешту, або не постановлення у відповідні строки слідчим суддею ухвали про його арешт.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно (1) є доказом кримінального правопорушення, підлягає (2) спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, (3) конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, (4) стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, (5) можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини першої, пункту 7 частини другої статті 98 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини першої статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини другої статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до частини сьомої статті 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Аналіз наведених положень закону свідчить про необхідність під час досудового розслідування накладення арешту на майно особи, яке є тимчасово вилученим, за умови наявності визначених законом підстав для цього, обумовлених необхідністю забезпечення проведення повного і своєчасного встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення. При цьому, вирішуючи питання про належність вилученого під час обшуку майна саме до майна на відшукання якого було надано дозвіл на його проведення значення має його зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням (пункт 7 частини третьої статті 234 КПК України).

Слідчий суддя встановив, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 липня 2022 року № 0001101 вбачається, що до нього було внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 301 КК України.

07 лютого 2023 року слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 932/6117/22 було вирішено надати дозвіл на проведення обшуку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_5 , з метою виявлення пристроїв та систем пристроїв, що є компонентами комп`ютера, а також самих комп`ютерів/ноутбуків та будь-якого обладнання, яке працює спільно з комп`ютерами (периферійних пристроїв) і забезпечує його додаткову функціональність (веб-камер, роутерів; електронних носіїв інформації (USB флеш-накопичувачів, карт пам`яті, накопичувачів на магнітних дисках (стаціонарних на переносних), компакт-дисків), предметів, які схожі на полові органи чи інші частини тіла людини.

Відповідно до вказаної ухвали слідчого судді також вбачається, що відшукання відповідних речей переслідувало мету з`ясування обставин відповідно до яких ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи нік-нейм веб моделі (ім`я користувача) « ОСОБА_6 » розміщений на веб ресурсі в мережі «Інтернет» за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 порушуючи принципи суспільної моралі, діючи всупереч суспільним відносинам, що складаються з приводу протидії розповсюдженню порнографії, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету виготовлення та розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, використовуючи сайти мережі Інтернет, приймаючи замовлення від громадян, які користуються послугами сайту в режимі «онлайн», вчиняла маніпуляції зі своїми статевими органами, виготовила і розповсюдила за своєю особистою участю відеозаписи та фотознімки.

Відповідно до протоколу обшуку від 03 березня 2023 року, проведеного на виконання вказаної ухвали слідчого судді, слідчим за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: предмети схожі на статеві органи людини у кількості 3 штук; іграшки для дорослих в кількості 8 штук; ноутбук марки Asus s/n. NXGPOEU3064703D з пристроєм для заряду; камеру Logitech s/n. 1416LZ067A58 з пристроєм для живлення та пультом; мікрофон з кабелем живлення; особисті речі у кількості 11 штук.

Із вказаних обставин не вбачається факту виявлення та вилучення саме тих речей на відшукання яких було надано дозвіл на обшук згідно з ухвалою слідчого судді, адже в протоколі обшуку слідчий не наводить жодної обставини яка б вказувала на ознаки їх використання при вчиненні кримінального правопорушення.

В ухвалі слідчого судді не було вказано індивідуальних ознак речей, які планувалося відшукати, а вказано їх родові ознаки, що зобов`язувало слідчого, при вирішенні питання про їх вилучення отримати під час обшуку або після його проведення проте до закінчення строку передбаченого для звернення до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, достатню інформацію для того щоб обґрунтовано запідозрити, що відповідні речі були використані при вчиненні ОСОБА_5 маніпуляцій зі своїми статевими органами, виготовленні і розповсюдженні за її особистої участі відеозаписів та фотознімків.

Зі змісту протоколу обшуку не вбачається, що ОСОБА_5 визнала відповідні факти або надала інші відповідні пояснення з цього приводу. В протоколі не наведено опису приміщення, яке обшукувалось, місцезнаходження речей при здійсненні обшуку, обставин за яких ОСОБА_5 видала вказані речі добровільно тощо.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що хоча вилучені під час обшуку речі відповідають за родовими ознаками тим речам на відшукання яких був спрямований обшук, проте за встановлених обставин їх не може бути однозначно віднесено саме до тих речей відшукання яких планувалося.

При розгляді даної скарги обов`язок щодо надання доказів та доведення обставин, які були враховані органом досудового розслідування при здійсненні кримінального провадження покладається, зокрема, на слідчого який на судовому засіданні не надав доказів, які б спростовували наведені слідчим суддею доводи.

Таким чином, аналізуючи наявні у слідчого судді матеріали скарги, та враховуючи позицію учасників кримінального провадження, що брали участь у розгляді справи, слід дійти висновку, що вилучені під час обшуку речі є тимчасово вилученим майном, щодо якого у встановлені законом строки не було накладено арешту, а отже слідчим було допущено бездіяльність у його неповерненні.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

Отже, зважаючи на те, що слідчий допустив протиправну бездіяльність щодо неповернення тимчасово вилученого майна, його слід зобов`язати до вчинення відповідних дій, визначених вищенаведеними положеннями закону.

На підставі викладеного, керуючись статтями 304, 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001101 від 07 липня 2022 року задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, який проводить досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001101 від 07 липня 2022 року за статтею 301 КК України, повернути ОСОБА_3 майно вилучене в ході обшуку від 03 березня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки Asus s/n. NXGPOEU3064703D з кабелем для живлення; камеру Logitech s/n. 1416LZ067A58 з кабелем для живлення; мікрофон з кабелем для живлення; особисті речі у кількості 11 штук.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1