печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8042/23-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2023 Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської обл., громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 та Мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 №32/321/501/13т, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.03.2022 №36 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

07.04.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №3 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на посаду кулеметника 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 6 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України; захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Відповідно до ст.ст. 4, 6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут) повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Згідно зі ст. 11, 16 Статуту кожен військовослужбовець повинен бути дисциплінованим, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оборону України» №1932-XII від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» №389-VIII від 12.05.2015 воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжено до 05 год. 30 хв. 20.05.2023.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 127, 128, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1-3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 28.06.2022 припинив з`являтися до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна 18, де мав проходити обстеження відповідно до направлення від 16.06.2022 №498, після чого до 10.01.2023 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби, тривалістю понад один місяць.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердивши обставини зазначені в обвинувальному акті та показав, що із початком повномасштабного вторгнення він добровільно вступив до лав ІНФОРМАЦІЯ_2 , в подальшому служив у військовій частині біля аеропорту Жуляни. В червні 2022 року йому було надано направлення на медичний огляд й п`ятиденну відпустку, та він почав проходити огляд, але через деякий час припинив його проходити та поїхав до місця свого проживання, оскільки хвилювався за свою сім`ю. Щиро розкаявся у вчиненому, зазначив, що наміру ухилятись від проходження служби не мав, просив суворо не карати.

В судовому засіданні, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у провадженні, крім тих, що характеризують особу обвинувачених, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи зазначене, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його умисні дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до вимог ст. 66 КК України суд визнає - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наступні обставини провадження:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який віднесений кримінальним законом до категорії тяжких злочинів;

- особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за місцем несення військової служби характеризується негативно, тимчасово не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, можливе при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Особливої частини КК України та звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1