Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2102/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградові угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні (Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000043 від 07.02.2023 року) по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст Закарпатської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не одруженого, кухар 1 відділення 3 взводу охорони 4 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 (на момент вчинення злочину - гранатометник 1 відділення 3 взводу охорони 4 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ), в порядку п. 9 ст. 89, ч. 3 ст. 90 КК України раніше неодноразово судимого (в останнє: 16.03.2012 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 187 КК України на строк 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 15.05.2014 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 119 КК України на строк 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання 8 років і 6 місяців позбавлення волі, звільнений 02.06.2016 року умовно-дострокво з невідбутою частиною покарання строком 1 рік 5 місяців 29 днів), обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2023 року ОСОБА_5 в телефонній розмові запропонував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснити його незаконне переправлення через державний кордон України, при цьому ОСОБА_6 за вимогою ОСОБА_5 повинен передати останньому грошові кошти в сумі 7000 доларів США за організацію його незаконного переправлення.

Далі ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, вчинив організаційні дії спрямовані на переправлення через лінію державного кордону України на територію Угорщини поза пунктом пропуску ОСОБА_6 , а саме визначив місце та час незаконного переправлення ОСОБА_6 через держаний кордон, надав останньому інформацію щодо найбільш зручних маршрутів руху до державного кордону, здійснив пошук транспортного засобу та місця тимчасового перебування ОСОБА_6 .

10.02.2023 ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, в телефонній розмові із ОСОБА_6 , вказав йому цього ж дня прибути до с. Вилок, Берегівського р-ну, Закарпатської області, що і було зроблено останнім.

Близько 15.00 годин 10.02.2023 ОСОБА_6 прибув у с. Вилок де зустрівся із ОСОБА_5 , після чого вказані громадяни за вказівкою ОСОБА_5 сіли до поруч припаркованого автомобіля марки «Дейво Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , який попередньо організував ОСОБА_5 та приблизно через годину руху прибули по місцю проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 де останній вказав ОСОБА_6 зайти в середину будинку, у ході розмови зазначив, що ОСОБА_6 поведе через кордон поза пунктом пропуску на територію Угорщини особисто ОСОБА_5 та вкаже на найбільш зручний маршрут та місце перетину. Сам незаконний перетин державного кордону буде відбуватися близько 23.00 год. 10.02.2023, та до цього часу необхідно перебувати у будинку.

Надалі, 10.02.2023 близько 23:30 год. ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, у будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою доведення своєї мети щодо особистого збагачення, висунув вимогу та отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3500 доларів США за організацію незаконного переправлення його через державний кордон України. Решту грошових коштів у сумі 3500 доларів США, за вимогою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повинен був передати ОСОБА_5 безпосередньо перед незаконним перетином державного кордону.

В подальшому, 10 лютого 2023 року приблизно о 23:50 год. ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою доведення свого протиправного умислу спрямованого на отримання від ОСОБА_6 решти грошових коштів за організацію незаконного переправлення останнього за кордон вийшов із останнім з будинку АДРЕСА_1 та попрямував до українсько-угорського кордону, однак неподалік кордону був викритий та затриманий працівниками правоохоронних органів, що мало місце неподалік українсько-угорського кордону на відстані 200 метрів від будинку АДРЕСА_1 .

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, з корисливих мотивів.

Між стороною обвинувачення та стороною захисту укладено угоду про визнання винуватості 10 березня 2023 року у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до умов угоди, прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468-472 КПК України, у присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 407 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, а також сторони узгодили клопотати перед судом про призначення ОСОБА_5 за скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, із застосуванням положення ст. 69 КК України та просити суд перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 332 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 3 (три) роки та з конфіскацією майна.

У сторін угоди відсутні будь-які заперечення щодо виду і розміру покарання. Також, у даній угоді роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Заслухавши прокурора, захисника, з`ясувавши у обвинуваченого обставини на виконання вимог ч. 4 ст. 474 КПК України, дослідивши зміст угоди, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що укладена угода відповідає встановленим ст. 472 КПК України вимогам, умови угоди не суперечать КПК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин пред`явленого обвинувачення визнана; узгоджена сторонами угоди вид та міра покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідає загальним засадам призначення покарання із врахуванням ст.ст. 50, 65-67 КК України та особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, разом із ОСОБА_8 має на утриманні 4 малолітніх членів сім`ї, приймає участь у їх вихованні (згідно довідки та характеристики із Великопаладського старостинського округу), бажає продовжувати проходження військової служби, а також брати активну участь у бойових діях під час відсічі збройної агресії російської федерації.

Отже, переконавшись у добровільності та усвідомленості позиції сторін угоди, відповідно до вимог ч. 4 ст. 474 КПК України, не встановивши передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди, наявність підстав для застосування судом ст. 69 КК України, суд затверджує угоду про визнання винуватості.

Суд зауважує, що частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, неодноразово викладеною у судових рішеннях.

Отже, суд, повною мірою врахувавши усі обставини в сукупності, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, а саме: при розгляді справи суд встановив у діях обвинуваченого прояви щирого каяття у вчиненому злочині, він повністю визнав свою провину, активно сприяв розкриттю злочину, а тому визнає ці факти як обставини, що пом`якшують покарання. Суд при призначенні покарання обвинуваченому бере також до уваги наявність у обвинуваченого на утриманні та вихованні 4 малолітніх членів сім`ї, позитивно характеризується за місцем служби та місцем проживання, а відтак, на переконання суду, ці встановлені судом обставини, значно впливають на суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченим діяння та, відповідно, суттєво знижують ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину.

За сукупністю таких обставин, враховуючи необхідність відповідності характеру і ступені суспільної небезпечності злочину обставинам його скоєння та особистості винного, керуючись принципом, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення підсудного, а також запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення підсудного (ст.ст.50 п.2, 65 п.2 КК України), суд, з урахуванням позиції прокурора та сторони захисту затверджує укладену між ними угоду.

Поряд з цим суд враховує, що ОСОБА_5 раніше був засуджений до позбавлення волі, реально (фактично) відбував покарання у виді позбавлення волі, судимість не погашена у встановленому законом порядку, відповідно на підставі ч. 2 ст. 62 КК України призначене покарання у виді позбавлення волі на тримання в дисциплінарному батальйоні до нього не може бути застосовано.

Процесуальні витрати відсутні. Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. Діючі заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 474, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 березня 2023 року укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000043 від 07.02.2023 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, призначивши йому покарання на підставі ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавленні волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 3 (три) роки та з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.

Мобільний телефон «Інфінікс», який зберігається у ОСОБА_9 , - залишити йому як власнику (а.с.192).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через районний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1