Справа № 991/6352/23
Провадження № 1-кс/991/6629/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м. Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали заяви ОСОБА_2 про відвід слідчого судді,

В С Т А Н О В И Л А :

25 липня 2023 року до Вищого антикорупційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 991/6352/23; провадження № 1-кс/991/6365/23).

У межах підготовки до розгляду зазначеної заяви суддею було витребувано матеріали зазначеної справи, з яких вбачається, що скарга ОСОБА_2 24 липня 2023 року розглянута по суті, слідчим суддею постановлено ухвалу про залишення скарги без задоволення.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Правовий інститут відводу є механізмом, який забезпечує гарантію розгляду та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, яка передбачена ч. 1 ст. 21 КПК України. Зазначений механізм, зокрема, полягає у можливості відведення слідчого судді у випадку встановлення обставин, що виключають таку участь та які визначені ст. 75, 76 КПК України.

Системний аналіз норм кримінального процесуального закону, які визначають порядок подання та розгляду заяв про відвід (ст. 80, 81 КПК України), свідчить, що такі заяви можуть бути подані до початку або під час розгляду відповідної справи, а правовим наслідком відводу є усунення слідчого судді від розгляду справи.

Кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості розгляду заяв про відвід після ухвалення рішення, яким завершується розгляд справи. Ба більше, розгляд таких заяв буде становити порушення принципу «res judicata», оскільки передбачатиме оцінку законності ухваленого рішення всупереч визначеній кримінальним процесуальним законом процедурі.

Така оцінка можлива виключено у межах процедури апеляційного (касаційного) оскарження, яка може бути ініційована учасником справи та в ході якої особа має право навести доводи щодо наявності підстав для відводу. Оцінка таких доводів належить до компетенції апеляційної інстанції (ст. 412 КПК України).

Засада диспозитивності, передбачена ст. 26 КПК України, серед іншого, передбачає, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень кримінальним процесуальним законом.

Враховуючи, що розгляд заяви про відвід слідчого судді у справі після її розгляду не передбачений кримінальним процесуальним законом та, відповідно, не належить до компетенції судді, заяву про відвід слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 26, 75, 80, 81, 372 КПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 991/6352/23; провадження № 1-кс/991/6365/23), - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1