Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 278/2847/22
Провадження № 1-кп/935/121/23
ВИРОК

Іменем України

25 квітня 2023 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000400 від 20.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Щеглівка Коростишівського району Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, одружений, неповнолітніх утриманців не має, пенсіонер, депутатом та особою з обмеженими можливостями не є, є фізичною особою підприємцем,не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ст.128 КК України,

встановив:

Близько 12 години 24 хвилини 20.08.2022 ОСОБА_5 , рухаючись на автомобілі марки «Opel» моделі «Astra» р/н НОМЕР_1 по автодорозі М-06 «Київ-Чоп», поблизу с. Великі Кошарища Житомирського району Житомирської області, на 124 кілометрі вказаної автодороги, був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які несли службу на вказаній ділянці автодороги та перебували під час виконання своїх службових обов`язків, за порушення Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

В цей же день час та місці працівник поліції ОСОБА_4 поросив ОСОБА_5 , який перебував у власному автомобілі марки «Opel» моделі «Astra» р/н НОМЕР_1 , пред`явити документи, які посвідчують право керування транспортним засобом, на що ОСОБА_5 в категоричній формі відмовився надавати такі документи.

Надалі в цей же день, час та місці ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 вийти з автомобіля марки «Opel» моделі «Astra» р/н НОМЕР_1 , на що ОСОБА_5 відмовився, та залишився в салоні вказаного автомобіля.

Після цього ОСОБА_4 попередив ОСОБА_5 про можливість застосування до останнього фізичного примусу, у випадку, якщо останній не вийде з салону автомобіля, на що ОСОБА_5 не відреагував та відмовився вийти з салону автомобіля, чим проігнорував законну вимогу працівника поліції.

В цей же день час та місці у ОСОБА_5 виник умисел на опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 незважаючи на те, що працівники поліції знаходились поряд з його автомобілем та просили його вийти з салону, відмовився покидати салон автомобіля, після чого працівники поліції намагались силоміць витягнути ОСОБА_5 з водійського сидіння вказаного автомобіля, проте ОСОБА_5 не відстебнув пасок безпеки, тримаючись за внутрішні елементи конструкції автомобіля, чим перешкоджав працівникам поліції застосувати щодо нього примус. В подальшому під час того, як поліцейський ОСОБА_4 тримав ОСОБА_5 за ліву руку та намагався силоміць витягнути його з салону автомобіля, ОСОБА_5 різко викрутив кермо автомобіля вліво, з одночасним натисканням педалі газу, внаслідок чого на автомобілі марки «Opel» моделі «Astra» р/н НОМЕР_1 раптово зрушив з місця та поїхав вперед, таким чином вчиняючи опір працівникам поліції.

В подальшому ОСОБА_5 намагався покинути місце події на автомобілі марки «Opel» моделі «Astra» р/н НОМЕР_1 , проте зупинився, оскільки рух його автомобіля був заблокований ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за допомогою службового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» р/н НОМЕР_2 неподалік від місця попередньої зупинки.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вийшли зі службового автомобіля та повторно озвучили ОСОБА_5 вимогу вийти з автомобіля марки «Opel» моделі «Astra» р/н НОМЕР_1 , на що останній відмовлявся протягом тривалого часу.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на опір працівникам поліції, ОСОБА_5 відчинив водійські дверцята автомобіля, демонструючи нібито намір вийти з салону транспортного засобу, проте салон автомобіля не покидав, після чого працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 почали застосовувати до ОСОБА_5 фізичну силу та намагались силоміць витягнути останнього з автомобіля, під час чого ОСОБА_5 не відстебнув пасок безпеки, тримаючись за внутрішні елементи конструкції автомобіля, після чого перемикнув рукою коробку передач у режим заднього ходу та знову різко розпочав рух автомобілем марки «Opel» моделі «Astra» р/н НОМЕР_1 спочатку назад, а потім вперед, не зважаючи на те, що впритул до автомобіля знаходились працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , таким чином вчиняючи опір працівникам поліції.

Після цього ОСОБА_5 на автомобілі марки «Opel» моделі «Astra» р/н НОМЕР_1 розпочав втечу від працівників поліції, які в свою чергу розпочали переслідувати його на службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander» р/н НОМЕР_2 . При цьому ОСОБА_5 змінив напрямок руху та продовжив рухатись у напрямку м. Житомира, їдучи з великою швидкістю, та обганяючи більшість автомобілів, які рухались по вказаній автодоророзі.

В подальшому, ОСОБА_5 доїхавши до блокпосту, розташованого неподалік с. Глибочиця Житомирського району, не маючи змоги рухатись вперед через затор на дорозі, призупинився, після чого ОСОБА_4 вийшовши зі службового автомобіля, підійшовши до автомобіля марки «Opel» моделі «Astra» р/н НОМЕР_1 та повторно озвучивши ОСОБА_5 вимогу вийти з салону транспортного засобу на що ОСОБА_5 відмовився виконати законну вимогу працівника поліції та продовжив рух уперед, та в подальшому не маючи змогу проїхати між бетонними блоками зупинився, оскільки дорогу йому перегородили працівники поліції та військовослужбовці, які несли службу на вказаному блокпосту, після чого ОСОБА_5 остаточно зупинив транспортний засіб та в подальшому був затриманий працівниками поліції.

Крім того, 20.08.2022 близько 12 години 27 хвилини ОСОБА_5 перебував у салоні автомобілі марки «Opel» моделі «Astra» р/н НОМЕР_1 по автодорозі М-06 «Київ-Чоп», поблизу с. Великі Кошарища Житомирського району Житомирської області на 124 кілометрі вказаної автодороги.

В ході здійснення опору працівникам Управління патрульної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 та ОСОБА_7 під час того, як останні намагались примусово витягнути ОСОБА_5 з салону вищевказаного автомобіля, він вирішив покинути місце події на транспортному засобі.

У зв`язку з цим, не зважаючи на те, що в притул до автомобіля марки «Opel» моделі «Astra» р/н НОМЕР_1 знаходився працівник поліції ОСОБА_4 , який в цей час тримав ОСОБА_5 за руку, ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом вищевказаного транспортного засобу, різко викрутив кермо автомобіля вліво, одночасно натиснувши на педаль газу та раптово розпочав рух автомобілем, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг це передбачити, внаслідок чого здійснив наїзд лівим заднім колесом автомобіля на ногу ОСОБА_4 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у виді розриву сухожилку довгого малогомілкового м`язу, яке відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як таке, що не є небезпечним для життя, але призвело до тривалого розладу здоров`я.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутих обвинуваченнях за ч.2 ст.342, ст.128 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміновані діяння, 20.08.2022 перебував на автодорозі Київ-Чоп, працівники поліції його зупинили,так як обвинувачений не ввімкнув показчик повороту.Обвинувачений не пред`явив документи на право керування транспортним засобом, не вийшов з автомобіля на вимогу працівників поліції, розпочав рух на автомобілі, заднім колесом наїхав на ногу потерпілого. Обвинувачений відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_4 у розмірі 10000 гривень

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 20.08.2022 близько 12-24 години, ніс службу, перебував на автодорозі Київ-Чоп,зупинив автомобіль "Опель", яким керував обвинувачений, повідомив йому причину зупинки, обвинувачений відмовився пред`являти документи на право керування транспортним засобом, відмовився виходити з машини. Було прийнято рішення про застосування фізичного примусу до нього, застосовані кайданки.Обвинувачений здійснив наїзд заднім колесом автомобіля на ногу потерпілого, коли покинув місце вчинення правопорушення. Потерпілий пояснив, що обвинувачений відкодував йому 10000 гривень в рахунок відшкодування шкоди, вважає, що до обвинуваченого не слід застосовувати суворе покарання, так як він є літньою людиною та пенсіонером.

Обвинувачений, прокурор, потерпілий, захисник не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведена, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані:

- за ч.2 ст.342 КК України як умисні дії, які виразились у опорі працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків;

- за ст.128 КК України як необережні дії, які виразились у заподіянні необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених останнім кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальні правопорушення за ч.2 ст.342 КК України та ст.128 КК України є нетяжкими злочинами, ОСОБА_5 не судимий, є пенсіонером, фізичною особою підприємцем, одружений, неповнолітніх утриманців не має, за місцем проживання характеризується посередньо.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку є обставинами, які пом`якшують покарання.

Вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку є обставиною, яка обтяжує покарання.

Судом взято до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, поведінку ОСОБА_5 під час судового розгляду, що була проявом внутрішніх переживань особою того, що сталося, морального засудження своєї поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, позицію потерпілого і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статтей Кримінального Закону, остаточно призначити покарання за правилами ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, саме таке покарання є покаранням, що має психологічний вплив на винну особу, підтверджуючи докір державою неправомірної поведінки та попереджаючи про невигідність та небезпечність подальшого вчинення злочинів,відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів; виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про скасування арешту вирішити відповідно до ч.4 ст.174 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, ч.3 ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1 (один) рік, в період якого, відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 25.08.2022, на автомобіль марки «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 .

Речові докази: автомобіль марки «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 , повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1