Справа № 944/802/23
Провадження №1-кс/944/852/23
/про обрання запобіжного заходу/
28.08.2023 рокум.Яворів

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яворова Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
Старший слідчий СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, керуючись прямим умислом спрямованим на незаконне поводження з бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, умисно, протиправно придбав за невстановлених органом досудового розслідування обставин та в невстановлений час та місці ручну осколкову гранату Ф-1 оборонного типу, яка належить до категорії боєприпасів, яку в подальшому зберігав у невстановленому місці до 11.02.2023, та яку в подальшому, з метою підриву, перевіз на автомобілі «Kia Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 до прибудинкової території будинку АДРЕСА_3 .
Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються в умисному пошкодженні майна, вчиненому шляхом вибуху, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст. 263 КК України, які відносяться до категорії тяжких, та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, не одружений, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей не має, тобто в останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки, враховуючи тяжкість передбаченого кримінального покарання та вагомість доказів зібраних органом досудового розслідування, а тому враховуючи вид і розмір передбаченого санкціями ч.2 ст.194, ч.1 ст. 263 КК України покарання, є достатні підстави вважати, що у випадку не обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, останній буде мати реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.
Крім цього, на даний час органом досудового розслідування проводяться слідчі та процесуальні дії спрямовані на встановлення всіх обставин незаконного придбання, зберігання, носіння вогнепальної зброї та бойових припасів, встановлення всіх осіб причетних до вказаного кримінального правопорушення, а тому в разі не обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній зможе знищити або спотворити відомості, які мають значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім цього, в разі обрання підозрюваному ОСОБА_5 будь-якого іншого запобіжного заходу, останній буде мати можливість знищити речі та предмети, які мають значення для кримінального провадження.
Також, в разі не обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній зможе незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) свідки, допитані під час досудового розслідування, ще не допитані судом та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.
Більше того, підозрюваний ОСОБА_5 є уродженцем та мешканцем
м.Яворова, зокрема, міста, де було вчинено описаний злочин, а тому має можливість володіти інформацією щодо свідків, які в більшості є також мешканцями м. Яворова, а тому не обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, надає останньому реальну можливість впливати на потерпілого та свідків шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, чи узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, які ще органом досудового розслідування допитаними не були, тому з метою запобігання вищевказаним ризикам, просить клопотання задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив таке задовольнити, посилаючись на обґрунтування, наведені у клопотанні.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, наведених у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_5 щодо клопотання слідчого заперечив, зазначив, що на даний час проживає разом з молодшим братом, дідусем та бабусею, які періодично лікуються у м.Львові, а тому у нього періодично виникає потреба у залишенні місця свого проживання для супроводу до медичного закладу останніх. Просив суд обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_11 щодо задоволення клопотання заперечив, пояснив, що з часу вчинення правопорушення, а саме з 11.02.2023 по день оголошення ОСОБА_5 підозри, 28.08.2023 пройшов тривалий час. За цей час ОСОБА_5 жодних дій, які перелічені слідчим, не вчиняв. На всі виклики слідчого для допиту та проведення слідчих дія з`являвся. Сукупність наведених обставин дають підстави вважати, що слідчим не надано вагомих доказів того, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, суд виходить з наступного.
25.08.2023 старшим слідчим Яворівського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яворова Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, раніше не судимому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України.
Відповідно до вимог ч.1 та п.9 ч.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є запобіжні заходи.
Відповідно до ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, майновий стан. При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначено, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тому, з урахуванням досліджених доказів слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до §1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).
Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польші) §43).
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
Так, за приписами частини першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Оцінюючи ризики наведені слідчим в клопотанні про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд зазначає наступне.
Ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.
Обираючи запобіжний захід у відношенні підозрюваного, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, дані про особу обвинуваченого.
Слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_5 може бути застосовано запобіжний захід, у виді домашнього арешту у нічний час доби, враховуючи наступні обставини.
Слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, при цьому прокурором та слідчим не доведено неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий та прокурор не довели обставин, які б слугували підставою для обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Клопотання не містить переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкодити ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
При цьому суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення ним кримінального правопорушення, особу підозрюваного, особисті обставини його життя, які свідчать на користь зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Матеріалами справи встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, проживає разом з рідним братом, дідом та бабою, допомагає у перевезенні їх у заклад охорони здоров`я, лікуванні, отже, має тісні соціальні зв`язки. А тому, на даний час, поведінка підозрюваного під час досудового розслідування дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби.
З урахуванням викладеного та обставин справи, суд вважає за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, що буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.
На підставі викладеного, керуючись ст.177-178, 183, 184, 194, 196, 197, 314-315, 369-372 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яворова Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 28 жовтня 2023 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- в період з 22.00 год до 06.00 год не залишати житло, у якому він зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 або за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою.
Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_5 під розписку копію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту.
Ухвала слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1