Справа № 711/6320/22
Номер провадження 1-кп/711/210/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

представників потерпілих: ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000971 від 29.05.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка, Черкаської області, громадянина України, українця, не одруженого, працюючого провідним інженером в ДП «ЧЕРКАСИСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ», з вищою освітою, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 291 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 28 травня 2022 року близько 20 години 43 хвилин керуючи електровелосипедом Fiido electric Bike та рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині бульвару Шевченка зі сторони вулиці Богдана Хмельницького в напрямку вулиці Небесної Сотні, поблизу перехрестя з вулицею Митницька, неподалік будинку № 245, що по бульвару Шевченка, проявив неуважність та порушив вимоги:

- п. 2.3.б Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.3. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій у разі перестроювання повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч;

- п. 11.14. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого рух по проїзній частині на велосипедах, мопедах, гужових возах (санях) і вершникам дозволяється лише в один ряд по правій крайній смузі якомога правіше, за винятком випадків, коли виконується об`їзд. Поворот ліворуч та розворот дозволяється на дорогах з однією смугою для руху в кожному напрямку і без трамвайної колії посередині. Дозволяється рух по узбіччю, якщо це не створить перешкод пішоходам.

Під час руху він керуючи електровелосипедом Fiido electric Bike та рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині бульвару Шевченка зі сторони вулиці Богдана Хмельницького в напрямку вулиці Небесної Сотні, поблизу перехрестя з вулицею Митницька, неподалік будинку №245, що по бульвару Шевченка в правій смузі для руху, грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, змінив напрямок свого руху ліворуч, в ліву смугу для руху, не впевнившись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу транспортному засобу, а саме мотоциклу Bajaj Boxer BM150X, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що рухався в попутному напрямку в лівій смузі для руху, а саме по проїзній частині бульвару Шевченка зі сторони вулиці Богдана Хмельницького в напрямку вулиці Небесної Сотні, внаслідок чого відбувся наїзд на велосипедиста з подальшим падінням водіїв з транспортних засобів.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_10 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/693 від 25.10.2022, отримав тілесні ушкодження: травма голови з переломом кісток склепіння та основи черепа зліва, крововиливом над твердою мозковою оболонкою головного мозку зліва, забоєм головного мозку, раною та крововиливом м`яких тканин голови, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

Спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №2141, 2142/22-23 від 24.11.2022, з порушенням водієм електровелосипеду Fiido electric Bike, ОСОБА_4 вимог п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 291 КК України, тобто порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, а саме вимог п. 2.3 б, 10.1, 10.3. 11.14 Правил дорожнього руху України, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що 28 травня 2022 року він рухався на велосипеді (електробайку) по бульвару Шевченка в напрямку вулиці Митницька. Переїхавши вулицю Богдана Хмельницького в напрямку вулиці Митницька, він повертаючи голову побачив світло фар, та коли проїжджав повз зупинки «Дружби народів», йому треба було об`їхати транспорті засоби. Він побачив світло фар, позаду їхав мотоцикл. Повз нього проїхав перший мотоцикл. Потім він вирішив об`їхати транспортні засоби. Підняв ліву руку і тримав її близько 2-3 секунд показуючи, що має намір змінити напрямок руху, виїхав на ліву смугу, ближче до розподільної лінії, але в цей момент відчув удар від зіткнення з другим мотоциклом. Також пояснив, що в той день, від перехрестя Б. Хмельницького спочатку він обертав педалі, що призвело в дію електромотор на його велосипеді, а в подальшому обертання педалей не застосовував, так як велосипед рухався за допомогою мотору. При натисканні гальмів, електромотор автоматично вимикається, однак в той момент він не застосовував гальма, їхав накатом по інерції. Щиро шкодує за вчинене, визнає себе винним у скоєному.

На уточнюючі питання зазначив, що він розуміє, що ним було порушено правила дорожнього руху, він мав переходити пішохідний перехід, а не їхати в лівій смузі. Частково відшкодував матеріальні збитки потерпілому в розмірі 14000 грн. та 1150 грн. в рахунок проведеного лікування. Вказав, що його середня заробітна плата на місяць становить 15-20 тисяч гривень. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнає частково, в межах 200000 гривень обом потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що обставини дорожньо-транспортної пригоди, потерпілим якої він є, він не пам`ятає. Нічого конкретного сказати не може. Цивільний позов підтримує та просить стягнути з ОСОБА_4 витрати на лікування в розмірі 27646,50 грн., орієнтовний розрахунок витрат на лікування після хірургічного втручання, який він понесе в розмірі 30000 грн., судові витрати послуги адвоката за період досудового розслідування та судового розгляду в розмірі 22000 грн. та 26000 грн. відповідно, а також моральну шкоду в розмірі 250000 грн.

На уточнююче питання сторони захисту пояснив, що рухався на мотоциклі приятеля. Під час управління вказаного транспортного засобу він використовував як засіб захисту тільки шолом. Якого класу захисту був шолом йому не відомо.

На уточнюючі питання головуючого потерпілий зазначив, що на даний час страждає на часті головні болі, прискорене серцебиття, підвищений внутрішньочерепний тиск, має проблеми з мовленням, після дорожньо-транспортної пригоди він заново навчався ходити. Через ДТП його уклад життя повністю змінився. До цих подій він навчався, проте на даний час через стан здоров`я він не може навчатися, в нього проблеми у виконанні повсякденних справ, не вистачає сил та навичок. Вказав, що йому робили дві операції на головному мозку. Планується проведення операції на колінному суглобі. Кожен день відвідує медичний заклад для проходження реабілітаційних процедур. Міру покарання обвинуваченому просив визначити на розсуд суду.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 пояснила, що в травні 2022 року після 20-00 годині їй зателефонували приятелі сина та повідомили, що син знаходиться в лікарні після ДТП. Він був у дуже тяжкому стані і лікарі не давали ніякої надії. Син планував купити цей мотоцикл та не перший раз їздив на ньому по місту. Коли син прийшов до тями, він не розказував про обставини ДТП, оскільки їх не пам`ятає. За весь час перебування сина у лікарні та після, обвинувачений жодного разу не приходив, матеріальної допомоги не надавав. Просила застосувати до обвинуваченого суворе покарання. Що стосується її цивільного позову, то просить його задоволити та стягнути з ОСОБА_4 на її користь 150 000 грн. моральної шкоди та судові витрати послуги адвоката за період досудового розслідування та судового розгляду в розмірі 17000 грн. та 21000 грн. відповідно.

На уточнюючі питання потерпіла зазначила, що цивільний позов підтримує. Фактично матеріальні збитки були більшими. В обґрунтування заподіяної їй моральної шкоди зазначила, що вона дуже сильно переживала за життя та здоров`я сина, змінився уклад життя її та її сина. Вона вдова та самостійно його виховувала, мала надію, що син закінчить медичний коледж, проте через стан здоров`я він цього вже не зможе зробити. На теперішній час син проходить щоденний курс реабілітації, на який вона його відвозить. Їй дуже боляче бачити, що після ДТП її син зазнав страждань і надалі страждає на часті головні болі, припинив грати на гітарі та малювати. Вважає, що заявлена нею сума відшкодування моральної шкоди, допоможе сину у майбутньому.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду пояснив, що в травні 2022 він рухався на автомобілі по вул. Митницька в м. Черкаси, виїжджав на бульвар Шевченка, та мав намір здійснити поворот наліво до будинку торгівлі. Вже сутеніло, але видимість була на 70%. Коли він здійснював поворот ліворуч, виїжджаючи на бул. Шевченка, побачив, що по бул. Шевченка в сторону будинку торгівлі проїхав мотоцикліст, а потім побачив що по крайній правій смузі дороги по бул. Шевченка рухався велосипедист, ближче до розподільної полоси. Момент зміни напрямку та зіткнення мотоцикла з велосипедом він не бачив, побачив лише як вони вже котилися по дорозі та впали на лівій стороні дороги. В момент ДТП мотоцикліст був у шоломі, але він розбився.

На уточнюючі питання сторони захисту сідок пояснив, що велосипедист після ДТП піднявся, в нього наче було зламано палець. Сама подія відбулася перед перехрестям, а від удару мотоцикл викинуло на перехрестя. Механізму дорожньо-транспортної пригоди він вказати не може, оскільки не бачив.

На питання представника потерпілих свідок пояснив, що коли він виїжджав на бульвар Шевченка він подивився праворуч та побачив велосипедиста, який рухався в правій смузі дороги. Потім сідок подивився ліворуч та виїхав на бульвар Шевченка, і в той момент побачив, що велосипедист вже їде в правій смузі, але ближче до середини дороги, тобто до розподільної полоси з лівою смугою, але в ліву смугу він не виїжджав.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що в травні 2022 року, більш точної дати не пам`ятає, він приблизно о 18-19 годині знаходився на бульварі Шевченка з друзями та звернув увагу на те, що мотоцикл почав гальмувати. Боковим зором він побачив, що рухаються два мотоцикли по бульвару Шевченка в сторону «Будинку торгівлі». Один мотоцикл встиг проскочити, а другий, який їхав за ним, зачепив велосипедиста. Після чого, мотоцикл вдарився о бордюр, а потім о стовпа і вилетів до перехрестя. Свідок відразу відреагував, підбіг до мотоцикліста та побачив, що в нього розлетівся шолом. Також до потерпілого підбігло багато людей, але свідок сказав, що б мотоцикліста ніхто не рухав, бо це може йому зашкодити. Потім свідок підбіг до велосипедиста та запитав чи потрібна йому якась допомога. На цьому його допомога закінчилася. Він дочекався швидкої допомоги та працівників поліції.

На уточнюючі питання зазначив, що він перебував на бульварі Шевченка, сидів на лавочці обличчям до перехрестя, тому бачив всі події. Автомобілі рухались від зупинок Б. Хмельницького до ТЦ Піонер. Він звернув увагу через те, що мотоцикл почав гальмувати, а це було гучно. Мотоцикліст рухався, приблизно зі швидкістю 70-90 км/г, в лівій полосі, а велосипедист у правій полосі. Потім велосипедист пересікав праву полосу, і з`явився в лівій полосі, коли його зачепив мотоцикліст. Він не повністю змінив напрямок, але змінював. Саме зіткнення було в лівій стороні, оскільки мотоциклісту немає де було робити маневр, тому він вдарився о бордюр.

Експерт ОСОБА_14 в судовому засіданні зазначив, що розрахунок швидкості руху мотоцикла під керуванням потерпілого ОСОБА_10 проводився ним із застосуванням спеціальної формули на момент його падіння на проїзну частину, що зафіксовано у схемі складеної під час огляду місця події 28.05.2022. Швидкість руху мотоцикла на момент падіння його на проїзну частину складала приблизно 81…88 км/год. Тому, ним зроблений категоричний висновок у пункті 5, що у даній дорожній обстановці, невідповідність дій велосипедиста ОСОБА_4 вимогам пп. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України та невідповідність дій водія мотоцикла ОСОБА_10 вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Зауважив, що перевищення швидкості транспортними засобами завжди впливає на тяжкість отриманих тілесних ушкоджень.

На підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 291 КК України, стороною обвинувачення надані наступні докази, які були судом досліджені, оголошені та перевірені на предмет їх достовірності в судовому засіданні.

Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 28.05.2022 року зі схемою до вказаного протоколу та таблиці зображень до вказаного протоколу від 28-29 травня 2022 року, слідчий СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_15 , в присутності понятих, провів огляд місця події, яким є місце ДТП, яке знаходиться на перехресті бульвару Шевченка та вулиці Митницької, неподалік будинку № 245 в м. Черкаси, позначеному дорожньою розміткою 1.14.2, 1.12, 1.1, 1.5 ПДР. Вид дорожнього покриття- асфальтобетонне, сухе, для двох смуг руху в одному напрямку. Елементи вулиці: проїжджа частина, нерегульоване перехрестя, горизонтальна ділянка, пряма в плані. До проїзної частини примикають бордюрний камінь. Далі за тротуаром розміщені праворуч та ліворуч будівлі міського типу. Місце пригоди знаходиться в зоні дії дорожніх знаків, встановлених по ходу огляду: по бульв. Шевченка 5.38.1; 5.38.2; 2.3;, 3.21; 3.34, по вул. Митницькій: 5.38.1; 5.38.2; 2.1; 3.3; 7.3.3. Ця ділянка дороги на момент огляду освітлена штучним міським електроосвітленням, загальний стан видимості дороги 300 м, видимість конкретної перешкоди - не менше 200 м. При огляді мотоцикла «Bajaj Boxer» встановлено пошкодження: ліва бокова дуга, кермо з лівої сторони, глушник в передній частині, прибори панелі, ліва підніжка. При огляді електровелосипеду «Fiido electric Bike»встановлено пошкодження: потертості та подряпини на лівій боковій частині, деформація передньої вилки, деформація дзеркал. (Т. 2, а.с. 1-21)

Згідно протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів від 31.05.2022, слідчий СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_15 , в присутності ОСОБА_16 зняв показання з камер зовнішнього відеоспостереження на яких містяться відеозаписи на 13 файлах, які були скопійовані на оптичний носій інформації. (Т. 2 а.с. 22-23)

Відповідно до висновку судової експертизи дослідження технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/124-21/8160-ІТ від 05.08.2022 року, до моменту ДТП рульове керування, ходова частина та робоча гальмівна система мотоцикла «Bajaj Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходилась в працездатному стані. Так як до моменту ДТП рульове керування, ходова частина та робоча гальмівна система даного мотоцикла знаходилась в працездатному стані, тому відповідь на питання № 2 постанови з технічної точки зору, втрачає сенс. (Т.2 а.с. 24-32)

Згідно висновку експерта № 02-01/693 від 06.10.2022, у ОСОБА_10 мали місце наступні ушкодження: травма голови з переломом кісток склепіння та основи черепа зліва, крововиливом над твердою мозковою оболонкою головного мозку зліва, забоєм головного мозку, раною та крововиливом м`яких тканин голови. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя. (Т.2 а.с.33-34)

Відповідно до висновку експерта № 02-01/786 від 16.11.2022, у ОСОБА_4 мали місце наступні ушкодження: відкритий перелом зовнішньої кісточки лівої гомілки зі зміщенням уламків, закритий перелом основної фаланги першого пальця лівої кисті; садна лівої гомілки та правого ліктьового суглобу. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться: - відкритий перелом зовнішньої кісточки лівої гомілки зі зміщенням уламків, закритий перелом основної фаланги першого пальця лівої кисті до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; - садна лівої гомілки та правого ліктьового суглобу до категорії легких тілесних ушкоджень. (Т.2 а.с.35-36)

Згідно протоколу огляду від 17.11.2022 та фототаблицею до протоколу огляду з диском для лазерних систем зчитування, на який записаний відеозапис, що охоплює перехрестя бульвару Шевченка та вулиці Митницька, та який був переглянутий в судовому засіданні, слідчий СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_15 провів перегляд даних на лазерному диску марки «VIDEX DVD+R» на якому мається файл «Шевченка Піонерська_4452_to_0043 (3)». Під час огляду встановлено, що це відеозапис, який ведеться з електроопори, що розташована за адресою м. Черкаси, вул. Митницька та охоплює перехрестя вул. Митницька та бульвару Шевченка. Час початку відеоролику 28-05-2022 о 20:44:52. Сектором зйомки являється вказане перехрестя. Відеоінформація розпочинається орієнтовно з 20:45:19 його часу. Саме в цей час, згідно відображеної часової інформації, на відеоролику видно, що в цей момент на проїзній частині бульвару Шевченка рухаються велосипед та мотоцикл в лівій смузі для руху зі сторони вулиці Богдана Хмельницького в напрямку вулиці Небесної Сотні. Велосипедист рухається ближче до середини проїзної частини бульвару Шевченка, мотоцикл приблизно по центру лівої смуги для руху. В подальшому під час огляду відео видно, що в полі зору камери о 20:45:20 на проїзній частині бульвару Шевченка рухаються велосипед та мотоцикл в лівій смузі для руху зі сторони вулиці Богдана Хмельницького в напрямку вулиці Небесної Сотні. Велосипедист в цей час змінює напрямок свого руху ліворуч ближче до центру лівої смуги для руху. В подальшому під час огляду відео видно, що в полі зору камери о 20:45:20 на проїзній частині бульвару Шевченка велосипедист падає зі свого транспортного засобу. В подальшому під час огляду відео видно, що в полі зору камери о 20:45:22 на проїзній частині бульвару Шевченка вже на перехресті з вулицею Митницька на боці в некерованому стані рухається мотоцикл без водія. В подальшому під час огляду відео видно, що в полі зору камери о 20:45:25 на проїзній частині бульвару Шевченка вже на перехресті з вулицею Митницька на боці в некерованому стані зупиняється мотоцикл без водія. (Т. 2 а.с. 37-44)

Згідно протоколу огляду від 17.11.2022 та фототаблицею до протоколу огляду з диском для лазерних систем зчитування, на який записаний відеозапис, що відображує обставини дорожньо-транспортної пригоди на проїзній частині бульвару Шевченка біля перехрестя з вулицею Митницька, поблизу будинку № 245, та який був переглянутий в судовому засіданні, слідчий СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_15 переглянув інформацію, що міститься на цьому носієві інформації. Так, під час перегляду даних носія інформації встановлено, що ньому маються тринадцять відеофайлів під назвами: «ch15_4015» розміром 2918 КБ, «ch15_4030» розміром 6416 КБ, «ch15_4044» розміром 11712 КБ, «ch15_4110» розміром 15292 КБ, «ch15_4148» розміром 14292 КБ, «ch15_4220» розміром 19036 КБ, «ch15_4303» розміром 10428 КБ, «ch15_4334» розміром 9596 КБ, «ch15_4358» розміром 8328 КБ, «ch15_4420» розміром 6736 КБ, «ch15_4529» розміром 7128 КБ, «ch15_4711» розміром 5304 КБ. Інформація, яка містить інтерес для слідства міститься у відеофайлі під назвою «ch15_4334» розміром 9596 КБ, на якому відображається прилегла територія будівлі за адресою м. Черкаси, бульв. Шевченка, 245, на якій встановлена камера відеоспостереження, перехрестя проїзних частин бульв. Шевченка по напрямку руху зі сторони вул. Б.Хмельницького до вул. Н.Сотні та вул. Митницька по напрямку руху зі сторони бульв. Шевченка до вул. В.Горова. У верхньому лівому куті відеозапису мається дата та час проведення зйомки: час початку відеозапису 05-28-2022 в 20:43:34, час закінчення 05-28-2022 в 20:43:55. Загальна тривалість відеозапису складає 00 хв. 21 сек. На відеоролику зафіксована світла пора доби. Дорожнє покриття проїзної частини при перегляді відеозапису візуалізується сухе. Відеоінформація, яка становить інтерес для суду, розпочинається на 20:43:43 часу відеозапису, на якому зафіксовані обставини ДТП, а саме напрямок руху, його зміна, дії учасників ДТП, місце та час зіткнення двох транспортних засобів. (Т.2 а.с. 45-55)

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №№ 2141, 2142/22-23 від 24.11.2022 року, у даній дорожній обстановці, водій мотоцикла «Bajaj Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог пп. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці, велосипедист ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог пп. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України. У момент виникнення небезпеки для руху, який вказаний у постанові про призначення експертизи, водій мотоцикла «Bajaj Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_4 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди при швидкості руху мотоцикла 70…90 км/год. У момент виникнення небезпеки для руху, який вказаний у постанові про призначення експертизи, водій мотоцикла «Bajaj Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 мав би технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_4 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди, при дозволеній швидкості руху 50 км/год. У даній дорожній обстановці, невідповідності дій велосипедиста ОСОБА_4 вимогам пп. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України та невідповідності дій водія мотоцикла «Bajaj Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. (Т.2 а.с. 56-63)

Згідно постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 17.11.2022, електронний носій інформації лазерний DVD-R диск об`ємом 4.7 GB марки «VIDEX», з відеозаписом обставин дорожньо-транспортної пригоди на проїзній частині бульв. Шевченка перед перехрестям з вул. Митницька та поблизу буд. № 245 в м. Черкаси, що відбулася 28.05.2022 близько 20.43 год., а саме наїзду мотоцикла Bajaj Boxer ВМ150Х, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_10 на велосипедиста ОСОБА_4 на велосипеді Fiido electric Bike, отриманий в ході зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 31.05.2022 визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів кримінального провадження. (Т.2 а.с. 75-76)

Згідно постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 17.11.2022, електронний носій інформації лазерний диск «VIDEX DVD-R» з відеозаписом по кримінальному провадженню визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів кримінального провадження. (Т.2 а.с. 77-78)

Всі вище перелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

При цьому, при аналізі інших зібраних доказів, суд вважає, що заявлені прокурором в якості доказів ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.06.2022 про накладення арешту на транспортні засоби, постанова про передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання від 02.08.2022 зі зберігальною розпискою ОСОБА_17 від 02.08.2022 та постанова про передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання від 28.11.2022 зі зберігальною розпискою ОСОБА_4 від 28.11.2022 не є джерелом доказів, а є процесуальними рішеннями прийнятими під час досудового розслідування, а відтак вони не мають жодного доказового значення у даному кримінальному провадженні в межах інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 злочину та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, не є процесуальними джерелами доказів.

Стороною захисту суду докази не надавались.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст. 291 КК України, тобто порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, а саме вимог п. 2.3 б, 10.1, 10.3. 11.14 Правил дорожнього руху України, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до роз`яснень викладених Пленумом Верховного Суду України у постанові "Про практику призначення судами кримінального покарання" N 7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким необережним злочином, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, працює, неодружений, раніше не судимий, інвалідом не являється, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, характеризується за місцем проживання та роботи позитивно, у повному обсязі визнав свою винуватість та розкаявся, просив суворо його не карати, частково відшкодував потерпілому майнову шкоду у загальному розмірі 15150 гривень (квитанція № 0027 від 08.02.2023 на суму 14000 гривень та квитанція № 0008 від 01.03.2023 на суму 1150 грн.). Обіцяв у майбутньому продовжити здійснювати відшкодування щомісяця із урахуванням майнового стану та доходів. Поведінка обвинуваченого в суді свідчить про те, що останній не бажав настання тяжких наслідків, дійсно шкодує про вчинений злочин та намагається в міру своїх матеріальних можливостей усунути заподіяну шкоду.

Разом з цим, суд не може залишити поза увагою той факт, що дії потерпілого ОСОБА_10 , відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №№ 2141, 2142/22-23 від 24.11.2022 року, також сприяли виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди оскільки останній, керуючи транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, також допустив порушення вимог ПДР, а саме:

- п. 12.3 ПДР - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди ;

- п. 12.4 ПДР - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

При цьому, за умови дотримання потерпілим ОСОБА_10 вимог п. 12.4 ПДР можливо було запобігти настанню тяжких наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування при дозволеній швидкості руху 50 км/год.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та добровільне часткове відшкодування завданих збитків.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, неодноразово вибачався за вчинене та висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінив свої дії, добровільно частково відшкодував завдані збитки, зауважив на тому, що готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, думки потерпілої ОСОБА_11 , яка просила суворо покарати обвинуваченого, та думки потерпілого ОСОБА_10 , який просив призначити покарання на розсуд суду, які зважаючи на двооб`єктний характер злочину, передбаченого ст. 291 КК України, хоча і не є вирішальними, однак підлягають обов`язковому врахуванню у сукупності з іншими обставинами справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, менш суворі види покарання штраф, виправні роботи та обмеження волі передбачають додаткові фінансові витрати та не є достатніми для досягнення мети покарання. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, а також вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки у відповідності з п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобіганню вчинення нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

При вирішенні цивільного позову суд виходить з того, що відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст. ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В судовому засіданні встановлено, що шкода заподіяна водію ОСОБА_10 , який керував мотоциклом «Bajaj Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_2 під час дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 28.05.2022 близько 20 год. 43хв., була заподіяна водієм ОСОБА_4 , який керував електровелосипедом Fiido electric Bike, тобто джерелом підвищеної небезпеки, в тлумаченні ст. 1187 ЦК України, а саме засобом, що приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного суду України від 15.03.2023р. у справі № 127/5920/22.

Крім того, слід звернути увагу на те, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що до моменту настання ДТП так і в момент її настання, рух електровелосипеда Fiido electric Bike відбувався за рахунок роботи електродвигуна.

Згідно п.3 ч.1 ст. 1188 ЦК України, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

В той же час, відповідно до ч.2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

При визначенні розміру стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд враховує позицію захисту, які наполягали, що при визначенні розміру відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд має врахувати той факт, що дії потерпілого ОСОБА_10 , відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №№ 2141, 2142/22-23 від 24.11.2022 року, також сприяли виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди оскільки останній, керуючи транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, також допустив порушення вимог ПДР, що, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_4 цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнав частково, в межах відшкодування 200000 гривень обом потерпілим.

Враховуючи викладене вище, для вирішення питання щодо визначення ступеня вини позивача та відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків, судом було досліджено всі обставини у даній справі, надано оцінку доказам, зібраним на стадії досудового розслідування, а також допитано в судовому засіданні свідків та експерта.

З уточненого цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 вбачається, що вона просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 моральну шкоду завдану злочином в сумі 150 000 гривень, а також вирішити питання щодо судових витрат в сумі 28 000 грн., як відшкодування витрат пов`язаних із наданням професійної правової допомоги адвоката.

Потерпіла ОСОБА_11 на обґрунтування розміру моральної шкоди зазначила, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 не цікавився станом здоров`я її сина, не намагався допомогти та взагалі не виходив на спілкування, чим на період лікування та відновлення залишив їх фактично у безпорадному стані. Безпорадний стан пояснюється тим, що вона цілодобово вимушена була доглядати свого сина ОСОБА_18 , оскільки він тривалий час перебував у над тяжкому (критичному) стані, у зв`язку з чим не могла нормально працювати та отримувати дохід, який необхідний для забезпечення її родини. У неї також на утриманні перебуває малолітня донька, а батько дітей помер вісім років тому. Станом на сьогодні син потерпілої потребує постійного стороннього догляду, лікування та проходження курсів реабілітації. Фактично такі обставини та ритм життя призвели до морального та фізичного виснаження позивача.

З уточненого цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 вбачається, що він просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану злочином (витрати на лікування) в сумі 13646 грн., моральну шкоду завдану злочином в сумі 250000 гривень, а також судові витрати в сумі 39000 грн., як відшкодування витрат пов`язаних із наданням професійної правової допомоги адвоката.

Потерпілий ОСОБА_10 на обґрунтування розміру моральної шкоди зазначив, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , що пов`язані із заподіянням шкоди його здоров`ю, потерпілий зазнав моральних страждань, які знайшли свій прояв у відчутті заподіяного під час самої події та під час лікування значного фізичного болю, необхідністю внесення у своє життя коректив, що було пов`язано із необхідністю відновлення власного здоров`я в умовах стаціонару, використовувати для допомоги близьких йому людей, обмеження у спілкуванні з друзями. Крім того внаслідок ДТП відбулося значне погіршення його здібностей або ж повне позбавлення його можливості їх реалізації і на даний час він не може продовжувати навчання та займатися спортом, оскільки після отриманих травм він потребує постійної сторонньої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Кримінального процесуального кодексу України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Потерпілим ОСОБА_10 на підтвердження суми відшкодування матеріальної шкоди надано чеки та квитанції з придбання медикаментів та інших речей, які необхідні були для лікування потерпілого. В уточненому цивільному позові потерпілий ОСОБА_10 просить стягнути на його користь матеріальну шкоду в розмірі 13 646 гривень, врахувавши що ОСОБА_4 сплатив в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 14000 грн. (квитанція № 0027 від 08.02.2023). Ця сума підтверджена квитанціям та чекам, які подані на підтвердження суми шкоди, за виключенням двох чеків на загальну суму 658,11 грн., які дублюються (тобто подані і чеки і корінець від оплати чеку карткою на суму 653,70 та 4,41 грн.). Витрати на лікування, згідно квитанції № 0008 від 01.03.2023 в сумі 1150 грн., що були долучені до матеріалів справи в якості доказу (фіскальний чек № 61397 від 08.12.2022 на суму 1144,86) за результатами оперативного втручання потерпілому ОСОБА_10 , судом до уваги не беруться, оскільки вони не були включені до вимог уточненого цивільного позову.

Як вже було встановлено вище, дії відповідача ОСОБА_4 були неправомірними, винними, і між ними та шкодою, заподіяною потерпілому є безпосередній причинний зв`язок. При цьому ОСОБА_4 , відповідно до обвинувального акту, одночасно порушив чотири правила дорожнього руху, а саме:

1)п. 2.3.б Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

2) п. 10.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

3) п. 10.3. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій у разі перестроювання повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч;

4) п. 11.14. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого рух по проїзній частині на велосипедах, мопедах, гужових возах (санях) і вершникам дозволяється лише в один ряд по правій крайній смузі якомога правіше, за винятком випадків, коли виконується об`їзд. Поворот ліворуч та розворот дозволяється на дорогах з однією смугою для руху в кожному напрямку і без трамвайної колії посередині. Дозволяється рух по узбіччю, якщо це не створить перешкод пішоходам.

Разом з тим, в діях позивача ОСОБА_10 експертом також встановлені порушення ПДР, адже він діяв в порушення п. 12.3 ПДР - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 12.4 ПДР - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

При цьому, у момент виникнення небезпеки для руху, водій мотоциклу ОСОБА_10 мав би технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_4 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди, при дозволеній швидкості руху 50 км/год. У даній дорожній обстановці, невідповідності дій велосипедиста ОСОБА_4 вимогам пп. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України та невідповідності дій водія мотоцикла «Bajaj Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди

Врахувавши наведені обставини та норми матеріального права, суд приходить до висновку, що обвинувачений, як особа, яка керувала джерелом підвищеної небезпеки, повинен нести відповідальність за матеріальну та моральну шкоду, завдану таким джерелом, проте суд врахувавши також, що потерпілий діяв всупереч вимогам п.12.3, п. 12.4 Правил дорожнього руху України і його дії, як водія мотоциклу, також знаходились у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, вважає за необхідне зменшити розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, у відповідній частці 80/20 у співвідношенні 80% вини ОСОБА_4 та 20 % ОСОБА_10 , з урахуванням ступеню вини кожного з учасників ДТП та з урахуванням обставин, що мають істотне значення. В даному випадку істотне значення має те, що порушення чотирьох пунктів Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_4 та наслідки ДТП носять набагато більш грубий характер, ніж порушення з боку ОСОБА_10 , які виразилися в перевищенні дозволенної швидкості для руху в місті, а відтак суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту, щодо наявності ступеню вини обох учасників ДТП у співвідношення 50/50.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову потерпілого ОСОБА_10 в частині стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої злочином, в розмірі, що становить 10390,31 гривень (з розрахунку: 12987,89грн. витрати на лікування потерпілого підтвердженні відповідними доказами * 0,8 = 10390,31грн. ).

Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (стаття 23 ЦК України).

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Отже, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, про що було роз`яснено в п.3 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Слід звернути увагу, що моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

При оцінці обґрунтованості вимог у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди, слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Потерпілий ОСОБА_10 внаслідок отриманої травми в результаті ДТП, без сумніву зазнав сильного фізичного болю та через нанесені йому травми проходив лікування, що зумовило надалі потребу у реабілітації. Отримані позивачем ушкодження позначились на стані його здоров`я та укладі життя, враховуючи, що після даної ДТП, з огляду на стан здоров`я, а також властивості його пам`яті, позивач втратив можливість продовжувати навчання в медичному коледжі, малювати і займатися спортом, вимушений був наново вчитися розмовляти та ходити. Всі наведені обставини потягнули душевні страждання, переживання та негативні емоції і безумовно призвели до порушення ритму життя позивача.

Також суд враховує ступінь моральних страждань та переживань ОСОБА_11 , яких вона зазнала внаслідок протиправних дій з боку обвинуваченого ОСОБА_4 по відношенню до її сина, які виразилися у переживаннях та хвилюванні матері за стан здоров`я сина, який перебував у безпорадному та над тяжкому (критичному) стані, внаслідок травм, отриманих в результаті ДТП, а також те, що потерпіла була позбавлена можливості вести звичайний спосіб життя, втратила душевну рівновагу і спокій, оскільки цілодобово була вимушена доглядати свого сина, так як він постійно потребував сторонньої допомоги, не міг розмовляти, самостійно пересуватися та переніс два оперативних втручання на ділянках головного мозку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що понесені моральні страждання потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебувають у прямому причино-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 28.05.2022 за участю обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_10 .

Вирішуючи доведеність позовних вимог потерпілих про відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого на загальну суму 400000 грн., а також наведені обставини та наявні докази на підтвердження заподіяної моральної шкоди, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, а також з урахуванням поведінки потерпілого ОСОБА_10 , яка передувала ДТП та містить ознаки порушення потерпілим вимог ПДР України, суд приходить до висновку про можливість задоволення цивільного позову в частині відшкодування потерпілому ОСОБА_10 моральної шкоди, завданої злочином, в сумі 200 000 грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого. Таким чином, позовні вимоги потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Також позовні вимоги ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди, завданої злочином, підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 120 000 грн.

Щодо вирішення питання про відшкодування потерпілим витрат на професійну правову допомогу, то суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Так, згідно ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу. До вказаних витрат, згідно ч. 2 ст. 120 КПК України, належать витрати на правову допомогу, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором та їх несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Правовою підставою відшкодування таких витрат є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що з одного боку процесуально підтверджують надання правових послуг представником, а з іншого боку свідчать про сплату вартості зазначеної правової допомоги.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Судом встановлено, що відповідно до договору № б/н від 01.06.2022 р. потерпіла ОСОБА_19 уклала угоду з Адвокатським бюро «Горстка і К» в особі керуючого партнера, адвоката ОСОБА_7 про надання правової допомоги.

Крім того, відповідно до договору № б/н від 22.07.2022 р. потерпілий ОСОБА_20 уклав угоду з Адвокатським бюро «Горстка і К» в особі керуючого партнера, адвоката ОСОБА_7 про надання правової допомоги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного вище Закону).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

В цивільному позові потерпіла ОСОБА_11 просила відшкодувати понесені нею витрати на правничу допомогу на досудовому розслідуванні в розмірі 17000 грн., які, відповідно до Акту наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги №б/н від 01.06.2022 складаються з наступного:

-виїзна консультація 1000 грн.;

-виїзд на місце ДТП 1300 грн.;

-виїзд до ЧРУП ГУНП в Черкаській області до слідчого (для подання заяви про залучення клієнта до провадження як потерпілого) 800грн.;

-складання клопотання про ознайомлення з матеріалами в порядку ст. 221 КПК України 500грн.;

-ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в органі досудового розслідування шляхом фотографування 800 грн.;

-вивчення матеріалів кримінального провадження 1000 грн.;

-клопотання про проведення слідчого експерименту за участі потерпілої на місці події 600 грн;

-складання та направлення адвокатських запитів 2000 грн.;

-складання клопотання про ознайомлення в порядку ст. 221 КПК України 500 грн.;

-ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в органі досудового розслідування шляхом фотографування 800 грн.;

-вивчення матеріалів кримінального провадження 1000 грн.;

-транспортні витрати за період досудового розслідування: вручення запитів; виїзд до ЧРУП ГУНП; виїзд до ОСОБА_11 2000 грн.;

-ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України шляхом фотографування 800 грн.;

-вивчення матеріалів кримінального провадження 1000 грн.;

-консультація 1000грн;

-складання цивільного позову до ОСОБА_4 2000 грн.;

-підготовка до судового розгляду 900 грн.

На підтвердження понесення вказаних витрат на правничу допомогу, суду надано квитанцію до прибуткового касового ордеру №16 від 01.12.2022.

Крім того, в уточненому цивільному позові потерпіла також просила відшкодувати їй витрати на правову допомогу понесені нею під час розгляду справи в суді в розмірі 11000 грн., які, відповідно до Акту про надання послуг з професійної правничої допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.06.2022, складаються з наступного:

-участь адвокатів у судовому засіданні 9000 грн. (9 засідань вартістю по 1000грн.)

-підготовка уточненого цивільного позову 2000 грн.

На підтвердження понесення вказаних витрат на правничу допомогу, суду надано квитанцію до прибуткового касового ордеру №б/н від 13.03.2023.

В цивільному позові потерпілий ОСОБА_10 просив відшкодувати понесені ним витрати на правничу допомогу на досудовому розслідуванні в розмірі 22000грн., які, відповідно до Акту наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги №б/н від 22.07.2022 складаються з наступного:

-виїзна консультація 1000 грн.;

-виїзд до ЧРУП ГУНП в Черкаській області до слідчого 900 грн.;

-присутність адвоката при проведенні допиту 1000 грн.;

-присутність адвоката під час проведення слідчих дій 800 грн.;

-клопотання про проведення слідчого експерименту за участі потерпілого на місці події 600 грн;

-складання та направлення адвокатських запитів 1500грн.;

-складання клопотання про ознайомлення з матеріалами в порядку ст. 221 КПК України 500 грн.;

-ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в органі досудового розслідування шляхом фотографування 800 грн.;

-вивчення матеріалів кримінального провадження 1000 грн.;

-виїзна консультація 1000 грн.;

-транспортні витрати за період досудового розслідування: виїзд на місце ДТП для огляду; вручення запитів; виїзд до ЧРУП ГУНП; виїзд до ОСОБА_10 2400 грн.;

-ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України шляхом фотографування 800 грн.;

-вивчення матеріалів кримінального провадження 1000 грн.;

-консультація 1000грн;

-опрацювання законодавчої бази та судової практики 3800 грн.;

-складання цивільного позову до ОСОБА_4 3000 грн.;

-підготовка до судового розгляду 900 грн.

На підтвердження понесення вказаних витрат на правничу допомогу, суду надано квитанцію до прибуткового касового ордеру №15 від 01.12.2022.

Крім того, в уточненому цивільному позові потерпілий ОСОБА_10 також просив відшкодувати йому витрати на правову допомогу понесені ним під час розгляду справи в суді в розмірі 17000 грн., які, відповідно до Акту про надання послуг з професійної правничої допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги від 22.07.2022, складаються з наступного:

-участь адвокатів у судовому засіданні 9000 грн. (9 засідань вартістю по 1000 грн.);

-пошук та аналіз судової практики, зокрема правових висновків Верховного Суду 5000 грн.;

-підготовка до судових дебатів 3000 грн.

На підтвердження понесення вказаних витрат на правничу допомогу, суду надано квитанцію до прибуткового касового ордеру №2 від 13.03.2023.

Сторона захисту (сторона відповідача) клопотала про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання послуг і обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт і ціною позову, а тому сторона відповідача такі витрати визнає частково.

При визначенні необхідного розміру витрат на правову допомогу, суд керується відповідними правовими позиціями, які зафіксовані Верховним Судом, зокрема в Постанові від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18, де зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Також констатовано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, значення спору для сторони, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 № 211/3113/16-ц, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18, від 12.05.2021 у справі № 873/79/20 та від 23.01.2023 у справі № 755/2587/17).

Враховуючи, що справа складається з двох томів, з якими адвокати знайомилися неодноразово на досудовому слідстві як представники обох потерпілих, особливої складності у вивченні не становить, первісний цивільний позов та уточнений складаються з 6 аркушів для кожного потерпілого, необґрунтовані й завищені транспортні витрати та розрахунок витраченого адвокатами часу для вивчення судової практики у даній категорії справ та підготовки до судових дебатів, враховуючи їх кваліфікацію і досвід, то оцінюючи обґрунтованість позовних вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, заперечення сторони захисту обвинуваченого, тобто щодо складності справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд вважає, що заявлена позивачами сума є необґрунтованою, неспівмірною та не відповідає критеріям розумності та справедливості.

Таким чином, керуючись принципами справедливості та верховенства права, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, враховуючи обставини кримінальної справи, беручи до уваги фінансовий стан обвинуваченого, суд вважає, що розумним та справедливим розміром понесених потерпілим ОСОБА_10 витрат на правову допомогу слід вважати витрати на суму 28000 грн., а потерпілою ОСОБА_11 слід вважати витрати на суму 21000 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілих.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Так, ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.06.2022, накладений арешт на мотоцикл марки Bajaj Boxer ВМ150Х, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений в ході огляду місця події від 28-29 травня 2022 року та поміщений на територію майданчика тимчасового зберігання транспортних засобів ЧРУП ГУНП в Черкаській області, за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104, який знаходився під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , та який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_17 , проживаючий в АДРЕСА_3 .

Також ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.06.2022 накладений арешт на електровелосипед Fiido electric Bike, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження та будь-яку зміну права власності арештованого майна до завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Із змісту ухвал встановлено, що цей захід забезпечення кримінального провадження застосовано з метою збереження речових доказів. Мета вказаного заходу досягнута, арешт з метою забезпечення цивільного позову не накладався і таке клопотання до суду не надходило, тому є всі підстави для скасування арештів на майно.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 6040 грн. 72 коп.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України - мотоцикл марки Bajaj Boxer ВМ150Х, реєстраційний номер НОМЕР_1 та електровелосипед Fiido electric Bike, підлягають поверненню власникам (законним володільцям), з урахуванням вимог ст.ст. 1261 та ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 291 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 , мешканця АДРЕСА_2 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 10390 (десять тисяч триста дев`яносто) грн. 31 (тридцять одна) коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 , мешканця АДРЕСА_2 ), процесуальні витрати на правову допомогу в розмірі 28000 (двадцять вісім тисяч) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_6 , мешканки АДРЕСА_2 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_6 , мешканки АДРЕСА_2 , процесуальні витрати на правову допомогу в розмірі 21000 (двадцять одна тисяча) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта: за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/124-22/8160-ІТ від 05.08.2022 в розмірі 1 510 грн. 24 коп., за проведення судової автотехнічної експертизи №№ 2141,2142/22-23 від 24.11.2022 в розмірі 4 530 грн. 48 коп., що всього становить 6040 (шість тисяч сорок) грн. 72 (сімдесят дві) коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.06.2022, на мотоцикл марки Bajaj Boxer ВМ150Х, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений в ході огляду місця події від 28-29 травня 2022 року та був поміщений на територію майданчика тимчасового зберігання транспортних засобів ЧРУП ГУНП в Черкаській області, за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104, який знаходився під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , та який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_17 , проживаючий в АДРЕСА_3 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.06.2022, на електровелосипед Fiido electric Bike, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Речові докази по справі:

-електровелосипед Fiido electric Bike, який переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому залишити у власності ОСОБА_4 ;

-мотоцикл марки Bajaj Boxer ВМ150Х, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_17 залишити у його власності;

-два лазерні диски «VIDEX DVD+R»,які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1