УХВАЛА

23 серпня 2023 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 , погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження №0000130 від 12.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України про обрання запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчими третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, у якому 21.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Згідно підозри, 25.02.2022, громадянин ОСОБА_5 був призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_1 під час мобілізації на особливий період.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 14 від 20 січня 2023 року старшого солдата ОСОБА_5 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 та призначений наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 13.01.2023 № 16-РС на посаду у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , після чого того ж дня останній приступив до виконання службових обов`язків за вказаною посадою та зарахований на всі види забезпечення.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_5 , всупереч ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до ст. 1, ч. 2 ст. 5Закону України «Про правовий режим воєнного стану» , Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, в період воєнного часу, який триває на даний час, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від військової служби, 24.02.2023 не пізніше 07 години 00 хвилин самовільно залишив пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відправившись за місцем фактичного проживання що за адресою: АДРЕСА_2 , де обов`язки щодо проходження військової служби не виконував по даний час, проводив час на власний розсуд, чим вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за вищевказаних обставин, слідчий підтверджує показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 про злочин, висновком службового розслідування за вказаним вище фактом та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Покликаючись на наведене, з метою Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому останній підозрюється, тобто ризикам, передбачених п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Слідчий доводить, що існує реальний ризик переховування підозрюваного

ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком до дванадцяти років.

Вік підозрюваного ОСОБА_5 , його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_5 судимий за вироком Рокитнівського районого суду Рівненської області № 571/1373/22 від 04.11.2022 за ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме обмеження на строк 1 рік з відрахування із суми грошового забезпечення 10 (десять) відсотків в дохід держави, який не виконується у зв`язку з його самовільним залишенням військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на зміну останніми показів у судовому засіданні. Зокрема, на даний час не допитані сусіди та родичі ОСОБА_5 за місцем проживання останнього. За таких обставин, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе вільно спілкуватись з такими особами та вплинути на них для зміни показів з метою приховування слідів вчиненого ним кримінального правопорушення. Так, існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор та слідчий просили задоволити клопотання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просила відмовити у задоволенні клопотання, покликаючись на обставини викладені у запереченнях, застосувавши більш м`який запобіжний захід - домашній арешт.

Підозрюваний підтримав думку захисник.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, який затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3057-IX від 02.05.2023, затверджено Указ Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року).

Згідно ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану », воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

21.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, і надані стороною обвинувачення докази, свідчать про обґрунтованість підозри.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ч.8 ст. 176 КПК України, п ід час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

З огляду на обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, положення ч.8 ст. 176 КПК України, стосовно останнього слід застосувати запобіжний захід, тримання під вартою.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

З огляду на обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 а також тяжкість кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, у своїй сукупності вказує на існування ризиків передбачених п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Про існування ризиків передбачених п. п. 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведено.

Враховуючи вищевикладене, а також що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, вчиненого в умовах воєнного стану, обставини його вчинення та наслідки, тяжкість покарання яке загрожує підозрюваному, та наявність обґрунтованого ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, у своїй сукупності унеможливлює застосовування щодо останнього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою, не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, а саме дезертирство, вчинене в умовах воєнного стану, та який є особливо тяжким злочином, а також обставини кримінального правопорушення, підстав для визначення розміру застави підозрюваному, як альтернативного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст.176-178,183,193-194,196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного у кримінальному провадженні №0000130 від 12.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Дерть, Рокитнівського району, Рівненської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, запобіжний захід - тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 18.10.2023.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 18.10.2023

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1