Справа № 308/8677/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання детектива відділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження № 0000028 від 12.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 209 КК України

В С Т А Н О В И В :

Детектив, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вказаним клопотанням, у якому зазначає, що територіальним управлінням БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000028, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи здійснюють ввезення без декларування на митну територію України валюти в сумі що перевищує еквівалент 10 тис. євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, що може вказувати на володіння майном щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом. Зокрема, 11.05.2023 о 18 год. 02 хв. в зону митного контролю на ділянку «в`їзд» митного поста «Астей» Закарпатської митниці в напрямку України заїхав легковий автомобіль «MERCEDES-BENZ» моделі «GLK220» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), який повертався з Франції. Для проходження митного контролю громадянин ОСОБА_4 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор». В ході митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей громадянина ОСОБА_4 було виявлено не задекларовані валютні цінності, а саме: іноземну валюту у кількості 120 000 доларів США (купюри номіналом 100 доларів США в кількості 1200 купюр), що згідно курсу НБУ станом на 11.05.2023 становить 109584,16 євро та перевищує еквівалент 10 000 євро. Вказана валюта знаходилась в одному поліетиленовому пакеті, в рюкзаку, який належить ОСОБА_4 , який знаходився в багажному відсіку автомобіля серед особистих речей останнього. Разом з ОСОБА_4 в транспортному засобі переміщувалась пасажирка ОСОБА_7 , яка під час проведення митного огляду заявила, що серед виявленої іноземної валюти наявна сума 10 000 доларів США, яка належить їй особисто. Таким чином, виявлена іноземна валюта, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, складає 99 050 доларів США. Отже громадянин України ОСОБА_4 не задекларував валютні цінності, що переміщуються ним через митний кордон України в сумі 99 050 доларів США, що перевищує дозволену законодавством України суму іноземної валюти для її переміщення без письмового декларування еквівалентом 10 000 євро, що згідно курсу НБУ станом на 11.05.2023 складає 400 430,55 грн., в сумі, що становить 3 622 119, 83 грн. Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 свідомо не задекларував валютні цінності, що переміщувалися через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, що свідчить про набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження.

Детектив вказує, що ОСОБА_4 надав письмові пояснення працівникам митниці, що вказані грошові кошти є його власністю, які вивіз 06.02.2023 року та декларував лише при переміщенні кордонів з Молдовою та Румунією. Декларація Української сторони відсутня. Свою провину визнає.

Вказує, що за результатами митного контролю 11.05.2023 року працівниками управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці на громадянина ОСОБА_4 складено протокол про порушення митних правил №0479/30500/23 за ч.1 ст.471 МК України, а іноземна валюта в сумі 99 050 доларів США була вилучена.

Крім того, у відповідності до листа Закарпатської митниці Держмитслужби №7.7-3/7.7-20-04/3821 від 17.05.2023 згідно з наявними обліковими даними Держмитслужби України 09.03.2023 Вінницькою митницею відносно ОСОБА_4 також складено протокол про порушення митних правил №0250/40100/23 за фактом недекларування валютних цінностей іноземної валюти в кількості 140000,00 доларів США та 28000,00 євро за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.471 МК України.

Обгрунтовуючи заявлене клопотання детектив зазначає, що вказані грошові кошти, а саме: іноземна валюта в сумі 99 050 доларів США буде використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст.209 КК України, а тому у відповідності до ст.98 КПК України, мають значення у кримінальному провадженні як речові докази.

Легковий автомобіль «MERCEDES-BENZ» моделі «GLK220» р.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_4 використовувався останнім для транспортування іноземної валюти в сумі 99 050 доларів США, слугує засобом вчинення кримінального правопорушення, що буде використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Також зазначає, що відповідно до ч.1 ст.96-2 КК України у разі, якщо майно було предметом злочину, було виготовлено, пристосовано або використано як засіб чи знаряддя вчинення злочину застосовується спеціальна конфіскація.

У зв"язку з наведеним з метою забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації наявні підстави для накладення арешту на вищевказане майно.

Також детектив зазначає, що згідно листа Закарпатської митниці №7.7-08-1/22/22/4007 від 25.05.2023 вилучена іноземна валюта в сумі 99 050 доларів США знаходиться на рахунку митниці 2531 «Кошти вилучені уповноваженими органами», відкритий в банку АТ «Райффайзен банк».

25.05.2023 детективом Відділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області, за погодженням із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки Закарпатської обласної прокуратури до Ужгородського міськрайонного суду у Закарпатській області направлено клопотання про арешт вищевказаного майна.

07.06.2023 слідчим судд ею Ужгородського міськрайонного суду у Закарпатській області винесено ухвал про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, зокрема в клопотанні не ідентифіковано грошові кошти, на які слід накласти арешт, тобто не зазначено серії і номера купюр.

Однак, виконати вимоги, зазначені в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду не представляється можливим виходячи з наступного.

Згідно листа Закарпатської митниці №7.7-08-1/22/22/4007 від 25.05.2023 вилучена протоколом про ПМП іноземна валюта в сумі 99 050 доларів США, зарахована на рахунок митниці 2531 «Кошти вилучені уповноваженими органами», відкритий в уповноваженому банку АТ «Райффайзен банк».

Кошти були внесені на рахунок митниці 12.05.2023, відповідно до «Порядку розпорядження валютними цінностями (крім цінних паперів), дорогоцінними металами і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням, що переходять у власність держави» (із змінами та доповненнями), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 27.04.1999 за N261/3554.

На вказаному рахунку кошти будуть зберігатись до прийняття відповідного рішення судовими органами, а саме: у випадку прийняття рішення щодо конфіскації коштів, вони будуть перераховані в дохід державного бюджету; у випадку прийняття рішення щодо повернення коштів їх власнику, вони будуть повернуті власнику.

Враховуючи вищевикладене ідентифікувати купюри іноземної валюти в сумі 99 050 доларів США, які були вилучені згідно з протоколом про порушення митних правил у ОСОБА_4 не представляється можливим.

Детектив вказує, що враховуючи те, що є достатні підстави вважати, що легковий автомобіль «MERCEDES-BENZ» моделі «GLK220» р.н.з. НОМЕР_1 , слугує засобом вчинення кримінального правопорушення; іноземна валюта в сумі 99 050 доларів США, що була вилучена згідно протоколу про порушення митних правил №0479/30500/23 від 11.05.2023 є предметом вчинення кримінального правопорушення, і мають суттєве та доказове значення для встановлення об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, а саме: можуть бути використані як докази, які слугуватимуть підтвердженням або спростуванням факту набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном іноземної валюти в сумі 99 050 доларів США, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, необхідні для надання їх в якості об`єкта дослідження для проведення криміналістичних експертиз, і не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, приховування засобу (знаряддя) та предмету вчинення злочину або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому просить задовольнити клопотання.

У судовому засіданні детектив клопотання підтримав та просив задовольнити клопотання, з підстав, зазначених у такому. Пояснити чому не уся сума яка перевозилася ОСОБА_4 без декларування , тобто 120 000,00 дол. США визнана речовим доказом , а лише 99050,00 дол. США, детектив слідчому судді не зміг.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що у зв"язку з ситуацією у країні на митному посту при виїзді з України пропускали всіх у спрощеному порядку, і він не задекларував грошові кошти, які мав із собою. Але при в"їзді у Молдову, а згодом і у Румунію він декларував грошові кошти, які перевозив із собою, оскільки митні органи цих держав наголошували на необхідності декларування грошових коштів, які мав із собою. При поверненні в Україну на митниці також помилково не задекларував грошові кошти, які мав із собою, у чому розкаюється. Однак, на нього склали протокол про порушення митник правил і відповідно до постанови митного органу від 31.05.2023 року наклали грошове стягнення за ч.1 ст.471 МК, тобто за недекларування грошей. Зазначив, що на державній службі не працював. Із вилучених у нього грошових коштів частина є його збереження, а частина сестри, яка продала квартиру та передала їх йому для зберігання , а також для лікування, оскільки він хворіє на онкологічне захворювання і продовжував лікуватися за кордоном.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що вилучене майно не має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні. Посилався на те, що клопотання детектива є не логічним, зокрема, детектив вказує що грошові кошти є необхідними для проведення криміналістичних експертиз. В той же час кошти знаходяться на безготівковому рахунку банківської установи, не існують у тому вигляді у якому вилучалися, і слідчим не оглянуті, так само як і автомобіль, який речовим доказом не визнано. Зазначив, що слідчий не допитав ОСОБА_4 щодо джерела походження вилучених у нього коштів. Окрім того, слідчий просить накласти арешт не на всю суму грошових коштів, яка ввозилася, а лише на частину коштів. За такою логікою, якщо б ОСОБА_8 в"їзджав в Україну з 12 своїми родичами, то яка сума грошових коштів, на думку детектива, мала б злочинне походження. Зазначив, що детективом не наведено жодних конкретних даних про те, що грошові кошти, вилучені у ОСОБА_4 відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, а саме набуті злочинним шляхом. Разом з тим, грошові кошти, які були вилучені у ОСОБА_4 мають абсолютно легальне походження - це власні заощадження родини ОСОБА_4 , а також грошові кошти, від продажу нерухомості рідною сестрою ОСОБА_8 . Пояснив, що на даний час, захист може документально підтвердити отримання родиною ОСОБА_9 грошових коштів - у виді заробітної плати, пенсії, тощо, у розмірі близько 130000 дол. США. На теперішній час ці кошти використовуються для лікування онкологічного захворювання та подовження життя ОСОБА_4 - придбання надзвичайно дорогих медикаментів, у підтвердження чого додається медична документація. Також зазначив, що ОСОБА_4 за вчинення порушення миних правил притягнутий до адміністративної відповідальності і сплатив штраф у повному обсязі. Крім того, зазначав, що арешт майна з підстав спеціальної конфіскації, конфіскації як виду покарання та відшкодування шкоди можливий лише при наявності у власника майна певного процесуального статусу - ОСОБА_4 жодного процесуального статусу по справі немає.

Заслухавши думку детектива, пояснення власника майна та його представника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексута відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У клопотанні детектив зазначає, що метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів, зазначаючи, що вилучена іноземна валюта є предметом кримінального правопорушення передбаченого ст. 209 КК України та буде використана як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а автомобіль слугував засобом вчинення кримінального правопорушення.

Частиною першою статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною першою статті 209 КК України передбачено відповідальність за набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом.

Отже, предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК, є кошти та інше майно, одержане внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також права на кошти та майно. Грошові кошти у даному разі можуть виступати як у готівковій, так і в безготівковій формі (перебувають на банківському рахунку і їх обіг регулюється зобов`язальним правом), бути як національною, так і іноземною валютою.

Як встановлено згідно витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000028, а також копії протоколу про порушення митних правил № 0479/30500/23 від 11.05.2023 року, мова йде про переміщення валютних готівкових коштів, щодо яких фактичні обставини свідчать про їх одержання злочинним шляхом.

У судовому засіданні детектив зазначив, що арешту підлягають саме грошові кошти, які були вилучені у ОСОБА_4 згідно протоколу про порушення митних правил № 0479/30500/23 від 11.05.2023 року, та визнані речовими доказами згідно постанови детектива відділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_3 від 25.05.2023 року у кримінальному провадженні № 0000028 від 12.05.2023 року, а саме 99050,00 дол. США.

Водночас, у клопотанні детективом не ідентифіковано грошові кошти, на які слід накласти арешт.

У зв"язку з наведеним згідно ухвали слідчого судді від 07.06.2023 року клопотання про накладення арешту на вищевказане майно було повернуто прокурору для усунення недоліків.

Однак, як вбачається з листа Закарпатської митниці №7.7-08-1/22/22/4007 від 25.05.2023 року, вилучена згідно протоколу про ПМП іноземна валюта в сумі 99 050,00 доларів США, зарахована на рахунок митниці 2531 «Кошти вилучені уповноваженими органами», відкритий в уповноваженому банку АТ «Райффайзен банк». Кошти були внесені на рахунок митниці 12.05.2023, відповідно до «Порядку розпорядження валютними цінностями (крім цінних паперів), дорогоцінними металами і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням, що переходять у власність держави» (із змінами та доповненнями), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 27.04.1999 за N261/3554. На вказаному рахунку кошти будуть зберігатись до прийняття відповідного рішення судовими органами, а саме: у випадку прийняття рішення щодо конфіскації коштів, вони будуть перераховані в дохід державного бюджету; у випадку прийняття рішення щодо повернення коштів їх власнику, вони будуть повернуті власнику.

З огляду на вищевикладене ідентифікувати купюри іноземної валюти в сумі 99 050,00 доларів США, які були вилучені у протоколом про ПМП у ОСОБА_4 не представляється можливим, про що детектив зазначає у клопотанні.

За таких обставин грошові кошти, на які детектив просить накласти арешт, не відповідають вимогам ст. 98 КПК України, в частині того, що речовими доказами є матеріальні об"єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об"єктом кримінально протиправних дій, оскільки є не ідентифікованими.

Також, слідчий суддя констатує, що детектив, зазначаючи, що вилучені грошові кошти є предметом злочину, не вказує за якими ознаками такі грошові кошти відносяться до предмету злочину, зокрема, не зазначає, які фактичні обставини свідчать про одержання вищевказаних грошових коштів злочинним шляхом та внаслідок вчинення якого суспільно небезпечного протиправного діяння такі одержані. При цьому, у постанові про визнання речовими доказами, детективом також не вказано за якими критеріями зазначені речі визнані речовими доказами.

Зокрема, детектив у судовому засіданні не зміг пояснити чому саме вилучена згідно протоколу про ПМП іноземна валюта в сумі 99 050,00 доларів США визнана ним речовим доказом, з огляду на те, що в ході митного контролю у громадянина ОСОБА_4 було виявлено не задекларовані валютні цінності, а саме: іноземну валюту у кількості 120 000,00 доларів США.

А враховуючи, що детективом не доведено відповідність грошових коштів, вимогам ст. 98 КПК України, відсутніми є також підстави вважати, що автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «GLK220» р.н.з. НОМЕР_1 , на який детектив просить накласти арешт, також відповідає таким вимогам як засіб вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що доводи органу досудового розслідування про відповідність речей, критеріям передбаченим ст.98 КПК України та наявність в матеріалах клопотання постанови слідчого про визнання вилученого майна та речей речовими доказами у даному кримінальному провадженні не є безумовною підставою для накладення арешту на майно, оскільки при накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст.98 КПКУ України, при цьому висновки слідчого судді не залежать лише від наявності чи відсутності у кримінальному провадженні постанови про визнання вказаного майна речовим доказом.

Водночас, під час розгляду клопотання власником вилученого майна та його представником, у підтвердження походження вилучених у ОСОБА_4 грошових коштів, надано ряд документів про отримання грошових коштів ОСОБА_4 , його дружиною та донькою у виді пенсії, заробітної плати. Також додано два договори купівлі-продажу, за якими сестрою ОСОБА_4 відчужено дві квартири у місті Харків. Згідно пояснень ОСОБА_4 грошові кошти отримані від продажу квартири сестрою були передані йому для проведення його лікування від онкологічного захворювання, на підтвердження якого ОСОБА_4 надано медичні документи.

Також у ході розгляду клопотання слідчим суддею, згідно наданих детективом документів, встановлено, що 09.03.2023 року Вінницькою митницею відносно ОСОБА_4 складено протокол про порушення митних правил № 0250/40100/23 за фактом недекларування валютних цінностей ОСОБА_4 при виїзді з України 06.03.2022 року, про що митним органам України стало відомо з листа митних органів Республіки Молдови, які повідомили, що 06.03.2022 року при прибутті ОСОБА_4 на територію Молдови під час проходження митного контролю ним задекларовано грошові кошти на суму 140000,00 дол. та 38000,00 євро. Грошові кошти при складенні вищевказаного протоколу не вилучалися.

Згідно даних ДПС України, що містяться у листі від 24.05.2023 року №91-/24227/18/23, у період з 01.01.2020 року по 24.05.2023 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетинав державний кордон України 06.03.2022 року о 09 год. 38 хв. у напрямку "Виїзд" на транспортному засобі НОМЕР_1 у пункті пропуску Бронниця та в"їзджав в Україну на вищезазначеному транспортному засобі у пункті пропуску "Лужанка" 11.05.2023 року о 17 год. 54 хв.

Таким чином, як випливає з наведеного, ОСОБА_4 при в"їзді в Україну 11.05.2023 року ввозилася частина коштів, з тих, які ним не були задекларовані при виїзді з України 06.03.2022 року, за вивезення яких без декларування яких його притягнуто до відповідальності за наслідком розгляду протоколу про порушення митних правил № 0250/40100/23 від 09.03.2023 року, складеного Вінницькою митницею, а за ввезення таких без декларування - за наслідком розгляду протоколу про порушення митних правил 0479/30500/23 від 11.05.2023 року, складеного Закарпатською митницею.

При вирішенні питання щодо накладення арешту на майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації слідчий суддя враховує, що, згідно положень ч.1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Разом з тим, ОСОБА_4 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні№0000028.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтовувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі» Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп.69 і 73 , Series A N 52). Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий судя приходить до переконання, щодетективом не доведено, що існує необхідність у застосуванні цього заходу, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт зазначеного в клопотанні майна.

Відтак, доводи детектива щодо необхідності накладення арешту з метою забезпечення збереження майна як речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації, є безпідставними та немотивованими, а тому у задоволенні внесеного клопотання про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 167-169, 170-173, 309 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання детектива відділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження № 0000028 від 12.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 209 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1