ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_8 ,

встановила:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0000037 від 21.01.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , у невстановлений в ході досудового розслідування час перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини - метамфетамін, переслідуючи мету незаконного збагачення, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, посягаючи на встановлені та охоронювані законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, придбав у невстановленого слідством джерела, невстановлену кількість психотропної речовини - метамфетамін, але не менше ніж 0,2751 г, яку ОСОБА_8 почав незаконно зберігали в невстановленому в ході досудового розслідування місці з метою подальшого збуту.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , 03.10.2022, о 16:15 год. знаходячись у квартирі АДРЕСА_1 , незаконно збув за 400 гривень громадянці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 2 поліетиленові пакети з фіксатором у яких кристалічні речовини, масою 0,2936 г та 0,1080 г, які містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну становить 0,1994 г та 0,0757 г відповідно.

Таким чином, ОСОБА_8 , незаконно придбав, зберігав з метою збуту, а також незаконно збув вищевказану кількість психотропної речовину, 001 якої обмежено - метамфетамін, який у подальшому ОСОБА_9 добровільно видала працівникам поли.

Наведені дії ОСОБА_8 кваліфіковані за частиною 1 статті 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини.

Крім того, ОСОБА_8 у невстановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини, обіг якого обмежено метамфетамін, переслідуючи мету незаконного збагачення, розуміючи та усвідомлюючи в повний мірі протиправність та караність своїх дій, посягаючи на встановлені та охоронювані законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, повторно, придбав у невстановленого слідством джерела, кристалічну речовину жовтого кольору масою 5,3202 г, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, яку останній, повторно, незаконно почав зберігати за адресою свого проживання з метою подальшого збуту. Маса метамфетамину складає 2,1637 г.

08.02.2023 за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено пачку з під цигарок «Марвел» з паперовою серветкою, у яку загорнений поліетиленовий пакет з фіксатором з кристалічною речовиною жовтого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса метамфетаміну складає - 2,1637 г, що є великим розміром, яку він, переслідуючи єдиний злочинний умисел, діючи повторно, незаконно придав та зберігав з метою збуту за адресою: АДРЕСА_1 .

Наведені дії ОСОБА_8 кваліфіковані за частиною 2 статті 307 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах, вчинене повторно.

Під час судового засідання ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2023 року, продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 до 19 серпня 2023 року включно.

Суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що стороною обвинувачення встановлено до доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду., а зібрані та додані до обвинувального акту докази, що ґрунтуються на показах свідків є підтвердженням ризику впливу на свідків.

Судом визначено не доведеним ризик, заявлений в клопотанні прокурора, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, на переконання суду першої інстанції буде недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановленого ризику переховування від суду.

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , наявності вищезазначених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за можливе визначити заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 671 000 гривень, що забезпечить виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Не погодившись із судовим рішенням захисниця ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування, посилаючись на практику ЄСПЛ зазначає, що до 17 травня 2023 року ОСОБА_8 знаходився під домашнім арештом за місцем свого проживання і реєстрації в місті Нікополь, нікуди не виїздив і не переховувався від слідства.

Щодо факту оголошення обвинуваченого у розшук, захисниця зазначає, що ОСОБА_8 не був повідомлений належним чином про закінчення досудового слідства, не отримував повісток і викликів слідчого, тому таке оголошення в розшук захисниця вважає безпідставним.

За час перебування під домашнім арештом ОСОБА_8 не впливав на свідків, в матеріалах справи відсутні докази протиправної поведінки обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисниці ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, які наполягали на її задоволенні, просили скасувати ухвалу суду та обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід, вислухавши думку прокурора ОСОБА_10 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За приписами ч.3 ст.331 КПК незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.2 ст.331 КПК вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Мотивуючи своє рішення щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 до 19 серпня 2023 року, суд першої інстанції врахував що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наявність, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, про існування якого свідчить як тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, так і дані про особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності.

З такими висновками місцевого суду погоджується й суд апеляційної інстанції.

Враховуючи положення статті 28 КПК, а також те, що судовий розгляд кримінального провадження по суті обвинувачення ОСОБА_8 триває, по справі ще не досліджено усіх доказів, тому суд апеляційної інстанції не вбачає надмірної тривалості тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою на даному етапі кримінального провадження.

З огляду на викладене колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, який з дотриманням вимог ст.ст.197,199 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, та належним чином мотивував своє рішення щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 19 серпня 2023 року. На переконання апеляційного суду вищенаведені обставини виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою та відсутні підстави для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, на чому наполягає його захисник, оскільки вони не забезпечать його належної процесуальної поведінки на даному етапі кримінального провадження.

На переконання апеляційного суду, посилання захисника на наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та знаходження його раніше під домашнім арештом не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, оскільки це не спростовує висновку суду про те, що він може переховуватися від суду та впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Отже доводи апеляційної скарги захисниці ОСОБА_7 про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слід визнати необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на думку апеляційного суду є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419 КПК, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою відносно обвинуваченого за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_8 строком на 60 діб, до 19 серпня 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4