ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1553/23 Справа № 176/2138/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ( відеоконференція)

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 , та прокурора у кримінальному провадженні -прокурора Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , подані на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води, Дніпропетровська область, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 року за ч. 4 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднана невідбута частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 року і, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років 6 /шість/ місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено з 28.09.2022 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , до набрання вироком суду законної сили, залишений без змін тримання під вартою.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

встановила:

Вироком суду встановлено, що 3 вересня 2022 року приблизно о 20 год. 25 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 проходив біля споруди наметового типу, яке знаходиться поряд з кафе «Добробут», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де у останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Так, 03 вересня 2022 року приблизно о 20 год. 30 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , розрізавши тент, зайшов до споруди наметового типу, де побачив на підлозі мийку високого тиску «КагсhегК2 Ваsіс», жовтого кольору, яку він визначив, як предмет свого злочинного посягання. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливу мету, з метою наживи, розуміючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не контролює їх, таємно викрав з підлоги споруди наметового типу мийку високого тиску «КагсhегК2 Ваsіс», жовтого кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_10 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_10 , матеріального збитку на загальну суму 2992,50 грн. (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дві гривні п`ятдесят копійок), згідно із висновком судово-товарознавчої експертизи №2644/22 від 26.09.2022 року.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Стверджує про наявність у нього алібі станом на 03.09.2023 року, оскільки перебував у цей день удома і цю обставину підтвердила у суді його мати та можуть підтвердити свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Мийку «Karcher» він знайшов 14 вересня 2022 року, на території покинутого заводу у мішку; приніс знайдену річ знайомому ОСОБА_13 із метою його ремонту і залишив у нього.22.09.2022 року працівники поліції вилучили у ОСОБА_13 мийку. Потім працівники поліції показали йому відео із камер спостереження, і пояснили, що не можуть упізнати на відео людину, яка викрадає мийку і перевіряють усіх можливих осіб, які можуть бути причетними до крадіжки.

Під час судових засідань потерпілий ОСОБА_10 також не зміг упізнати на відео особу, яка викрадає його річ. Обвинувачений вважає, що вирок суду ґрунтується лише на припущеннях, а зібрані по справі докази не доводять його винуватість у скоєному.

Захисник ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі також просить про скасування вироку суду та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Наводить аналогічні із обвинуваченим ОСОБА_8 доводи, що жодний із учасників кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і під час

судових засідань не упізнав на відеозаписі із камер спостереження намету кафе «Добробут» обвинуваченого як особу, що викрала майно потерпілого ОСОБА_10 .

Суд, дослідивши зазначений відеозапис, самостійно зробив висновок, що на ньому зафіксовані дії саме ОСОБА_8 .

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, просила залишити вирок суду без змін. Апеляційну скаргу прокурора Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 не підтримала;

- обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 підтримали подані ними апеляціні скарги у повному обсязі, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували. Просили про скасування вироку суду першої інстанції та про призначення нового судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та співставивши їх із наявними у матеріалах кримінального провадження обставинами, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Судове рішення повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України щодо законності (ухваленим компетентним судом згідно із нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом), обґрунтованості (ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України) та умотивованості (наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення).

Як убачається із змісту ухваленого вироку, судом першої інстанції вимоги діючого закону не виконані, оскільки судове рішення не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Зокрема, суд встановив, що крадіжка ОСОБА_8 належної потерпілому ОСОБА_10 мийки «Karcher» відбулась 03 вересня 2022 року. Така ж дата вчинення кримінального правопорушення зазначена у процесуальних документах під час досудового розслідування.

Підставою для визначення дати крадіжки саме 03 вересня 2022 року були пояснення потерпілого ОСОБА_10 , який, у свою чергу, зазначив такі дані із відеозапису камери спостереження кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Зазначені відеозаписи додані до протоколу огляду предмету від 26.09.2022 року і були досліджені судом під час судового розгляду справи.

Разом з тим, під час досудового розслідування зафіксована на камерах спостереження особа, яка викрадає із кафе мийку «Karcher», окрім опису предметів одягу, не ідентифікована, процедура упізнання слідчим не проводилась і у вироку суд також зазначив, що на доданих до протоколу фотозображеннях не чітко видно особу, яка викрадає мийку.

Під час судового засідання потерпілий ОСОБА_10 зазначив суду, що на фотознімках він упізнав викрадену у нього річ - мийку«Karcher», але, судом не з`ясовано, за якими ознаками потерпілий стверджував (зокрема, у поданій до поліції заяві), що мийку викрав саме ОСОБА_8 .

Суд першої інстанції зазначив у вироку, що суд «приходить до упевненого висновку» про те, що на відеозаписі зображено саме ОСОБА_8 , але, такий висновок суду не ґрунтується на доказах і ними не умотивований.

Таким чином, дата вчинення злочину 03.09.2023 року зазначена лише у заяві потерпілого ОСОБА_10 , яка була подана ним 15.09.2022 заяві до поліції.

Заява потерпілого ОСОБА_10 була подана після того, як свідок ОСОБА_13 зазначив про те, що 14.09.2022 року до нього прийшов його знайомий ОСОБА_8 , приніс мийку та попрохав перевірити її на робочий стан. Річ була ним, ОСОБА_13 , добровільно видана 22.09.2022 року, оглянута у присутності понятих та повернута потерпілому.

Крім того, суд, обмежившись констатацією відмови обвинуваченого та захисника від допиту свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , не перевірив зазначене ОСОБА_8 алібі станом на 03 вересня 2022 року і не допитав за власною ініціативою цих осіб, які є сусідами обвинуваченого і бачили ( за його твердженням) його у цей день вдома та спілкувались з ним.

Таким чином, вирок суду першої інстанції постановлений на суперечливих доказах, які мали істотне значення для висновків суду, що вплинуло на вирішення питання про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції скасувати із призначенням нового судового розгляду, частково задовольнивши апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 .

У задоволенні апеляційної скарги прокурора Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 колегія суддів вважає за необхідне відмовити, оскільки, викладені апеляційні вимоги щодо зміни вироку суду із одночасним призначенням ОСОБА_8 більш суворого за розміром покарання не ґрунтуються на діючому кримінально-процесуальному законодавстві.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.405,407,409,418 та 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 задовольнити частково; у задоволенні апеляційної скарги прокурора Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 відмовити.

Вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України скасувати, із призначенням нового судового розгляду матеріалів кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною, але, може бути оскаржена учасниками кримінального провадження у касаційному порядку, безпосередньо до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3