Справа № 366/1450/23
Провадження № 1-кп/366/1450/23
В И Р О К

Іменем України

14 червня 2023 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальне провадження № 0000029 від 07.05.2023 року за обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леонівка, Вишгородського району, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не інвалід, не депутат, не працює, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267 -1 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мари, Республіка Туркменістан, українець, громадянин України, з середньою освітою, не інвалід, не депутат, не одружений (не перебуває в цивільному шлюбі), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267 -1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Так, 07.05.2023 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Млачівка Вишгородського району, Київської області, приблизно о 08 годині ранку, діючи з метою особистого збагачення, погодились на пропозицію один одного, щодо збору металобрухту на території зони відчуження в місцях де проходили активні бойові дії в період з 24.02.2023 року по 01.04.2023 року, під час російського повномасштабного військового вторгнення на територію України, з метою подальшого його збуту. Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до початку вчинення злочину, домовились про спільне його вчинення.

Для реалізації свого корисливого умислу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 приготували знаряддя для полегшення вчинення злочину, а саме: лопату, мішок та металошукач для убезпечення себе від можливих мінно-вибухових предметів на місцях бойових дій, після чого вирушили до зони відчуження.

07.05.2023 року, приблизно о 10 годині, в обхід контрольно-пропускних пунктів поліції з охорони зони відчуження, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , незаконно проникли на територію 73 кварталу Котовського лісництва ДСП «Північна Пуща», де за допомогою штикової лопати, на місці вибуху військової техніки, відкопали різні фрагменти металу, загальною вагою 33 кілограми, які склали у мішок та мали намір в подальшому на переміщення за межі зони відчуження.

Однак, 07.05.2023 року, приблизно об 11 годині 50 хвилин, на території 73 кварталу Котовського лісництва ДСП «Північна Пуща», злочинні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , були викриті та припинені працівниками поліції ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

Отже, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вчинили з прямим умислом діяння безпосередньо спрямоване на вчинення злочину, але з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали за необхідне для доведення злочину до кінця.

Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні не закінченого замаху на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю об`єктів промислової продукції з метою збуту, оскільки вони з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, просив признатичи покарання у виді штрафу.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, просив признатичи покарання у виді штрафу. Також просив суд врахувати, що він одружений, та має на утриманні 6 (шестеро) дітей, троє з яких є неповнолітніми.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, після роз`яснення підсудним наслідків даної статті, упевнившись, що вони правильно розуміють наслідки обмеження дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, упевнившись у добровільності їх позиції, суд ухвалив обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом підсудних та вивченням відносно них характеризуючих документів.

Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість, мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним кримінального правопорушення, як зазначено вище у вироку суду. При цьому зазначив, про те, що розумів, що скоював кримінальне правопорушення, та щиро розкаявся у його вчинені.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 , свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому, та повністю підтвердив покази, які надав підсудний ОСОБА_4 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. Також суд враховує особу винного, який, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку з приводу наркологічного чи психіатричного захворювання не перебуває, в силу вимог ст. 89 КК України, раніше не судимий, не працює, має на утриманні 4 (четверо) неповнолітніх дітей,а тому суд вважає, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства, відповідно йому слід призначити покарання межах санкцій ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України, у виді штрафу.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. Також суд враховує особу винного, який, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку з приводу наркологічного чи психіатричного захворювання не перебуває, раніше не судимий, не працює, не одружений, утриманців немає, не працює, а тому суд вважає, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства, відповідно йому слід призначити покарання межах санкцій ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України, у виді штрафу

Суд вважає, що правова кваліфікація дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України, органом досудового розслідування кваліфіковано вірно.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу, у розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у перерахунку становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу, у розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у перерахунку становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: мішок з металобрухтом, загальною вагою 33 кілограми та лопата, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області знищити.

Металошукач, який було вилучено під час ОМП від 07.05.2023 року та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , під розписку залишити у його користуванні.

На вирок може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі подання апеляції - після прийняття рішення Київським апеляційним судом.

Копія вироку прокурору та засудженому вручається негайно після закінчення судового засідання.

Суддя ОСОБА_6