ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1109/23

Провадження № 1-кс/210/2047/23

"15" серпня 2023 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане від імені та в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 31 січня 2023 за №0000111 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання.

У клопотанні в порядку статті 174 КПК України ставиться питання про скасування арешту, накладеного 12 червня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у справі № 210/1109/23 (пр. № 1-кс/210/1382/23) на майно вилучене в ході проведення обшуку, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ford Fusion AE6049XB серія НОМЕР_1 .

Виклад обставин та правова кваліфікація

СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000111, відомості про яке внесені 31 січня 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Постановою начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області до групи слідчих включено слідчих СУ ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування.

Під час досудового розслідування попередньо встановлено, що група осіб залучили до протиправної діяльності 15 осіб, які шахрайським шляхом заволодівають грошовими коштами громадян України та військовослужбовців.. Також, встановлено, що учасники протиправної схеми організували свою діяльність за різними адресами у м. Кривий Ріг.

Орган досудового розслідування вважає, що до організації протиправної схеми причетні мешканці м. Кривий Ріг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , 14.05.1985, які залучили до своєї діяльності близько 20 осіб мешканців м. Кривий Ріг та у складі організованої групи вчиняють шахрайські дії у відношенні громадян України та військовослужбовців.

Так учасники групи системно створюють облікові записи, в соціально-орієнтованій мережі Інтернет Інстаграм, що імітують заможний спосіб життя та високий матеріальний дохід їх власників. В подальшому, визначаючи активних користувачів, учасники групи ініціюють спілкування із громадянами України, в ході якого вводять їх в оману, пропонуючи високий дохід від букмекерської компанії. Після переказу початкової суми коштів, учасники групи вимагають від потенційної жертви інші платежі мотивуючи високою комісією на вивід коштів і т.п., разом з цим жодних виплат в подальшому не здійснюють.

За інформацією отриманою від потерпілих громадян збір коштів здійснюється шахраями на банківську картку НОМЕР_2 . Встановлено, що банківська картка відкрита на громадянку України, мешканку міста Кривого Рогу, ОСОБА_7 . Учасники групи використовують банківські картки українських банків для прийому коштів, а в подальшому, з метою анонінімізації вказані кошти конвертуються з використанням криптовалют.

Попередня правова кваліфікація - кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України, вчинене групою осіб.

Встановлено, що 09 червня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2023 року у справі № 210/1109/23 (пр. № 1-кс/210/1331/23), проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: автомат «Сайга» з магазином спорядженим 10 патронами та 38 патронів; відео реєстратор «Alpfa»; банківські картки Приват Банк № НОМЕР_3 , Ощад Банк № НОМЕР_4 , ПУМБ №№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , Моно Банк № НОМЕР_8 ; сім картки №№ НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 та сім холдери №№ НОМЕР_14 , НОМЕР_15 ; свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів Ford Fusion AE6049XB серія НОМЕР_1 та Tayota Land Cruiser Prado 150 АЕ40000МН серія НОМЕР_16 ; грошові кошти в сумі 75550 гривень; ніж в чохлі; мобільний телефон Iphone 10 Pro Max IMEI НОМЕР_17 ; жорсткий диск s/n 9RX62ED3; ноутбук Lenovo s/n MP299AVW; мобільний телефон Nomi.

Постановою слідчого від 10.06.2023 вказані вище речі та документи визнані речовими доказами на підставі ст. 98 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року у справі № 210/1109/23 (пр. № 1-кс/210/1382/23) на вищевказане майно, яке набуло статусу тимчасово вилученого, накладено арешт.

Позиції сторін

На розгляд клопотання учасники кримінального провадження не з"явилися. Заявником подано заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Мотивація суду

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року у справі № 210/1109/23 (пр. № 1-кс/210/1382/23) накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: автомат «Сайга» з магазином спорядженим 10 патронами та 38 патронів; відео реєстратор «Alpfa»; банківські картки Приват Банк № НОМЕР_3 , Ощад Банк № НОМЕР_4 , ПУМБ №№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , Моно Банк № НОМЕР_8 ; сім картки №№ НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 та сім холдери №№ НОМЕР_14 , НОМЕР_15 ; свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів Ford Fusion AE6049XB серія НОМЕР_1 та Tayota Land Cruiser Prado 150 АЕ40000МН серія НОМЕР_16 ; грошові кошти в сумі 75550 гривень; ніж в чохлі; мобільний телефон Iphone 10 Pro Max IMEI НОМЕР_17 ; жорсткий диск s/n 9RX62ED3; ноутбук Lenovo s/n MP299AVW; мобільний телефон Nomi.

Адвокат ОСОБА_3 звертаючись до слідчого судді із клопотання про скасування арешту, накладеного на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ford Fusion AE6049XB серія НОМЕР_1 , посилається на те, що:

- питання про арешт майна було вирішено в судовому засіданні без участі користувача майна, яким є ОСОБА_4 , без його виклику у судове засідання та без повідомлення про розгляд вказаного питання слідчим суддею, що, в свою чергу, унеможливило участь представника ОСОБА_4 в розгляді даної справи та надання власної правової позиції з приводу поданого органами досудового слідства клопотання про арешт майна;

- у слідчого судді були відсутні визначені законом підстави для накладення арешту на майно, а клопотання прокурора є необґрунтованим;

- в ході обшуку було вилучене майно, яке належить ОСОБА_8 на праві особистої приватної власності, перебуває у користуванні ОСОБА_4 дозвіл на вилучення якого слідчим суддею не надавався, а саме:свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Ford Fusion, д.н.з НОМЕР_18 , ані ОСОБА_4 ані ОСОБА_8 не є особами, відносно яких проводиться досудове розслідування;

- вилучене майно не відповідає вимогам ст. 98 КПК щодо речових доказів, не використовувалося з метою вчинення злочину та не містить на собі його слідів.

- під час обшуку не було знайдено жодних речей, документів, які б мали на собі сліди злочину, були знаряддям злочину або використовувались у злочинній діяльності, що вказує на відсутність підстав для визнання вилученого майна речовими доказами по вказаному провадженню.

- відсутні підстави вважати, що арештоване майно підлягатиме спеціальній конфіскації.

Вирішуючи питання про наявність підстав для скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до частини 1 статті 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).

Виходячи із положень ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується для досягнення дієвості кримінального провадження. Норми, викладені у ст. 132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний перевірити можливість досягнення дієвості кримінального провадження без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, що узгоджується із п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, відповідно до якої при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК).

Згідно з п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Згідно частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .

Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З метою запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, з метою забезпечення в ході досудового розслідування проведення експертизи транспортного засобу, для виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального проступку, з метою збереження речових доказів накладено арешт на вищевказане майно.

За матеріалами кримінального провадження встановлено, що транспортний засіб FORD Fusion з номерним знаком НОМЕР_18 , на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , та відповідно остання є і власником свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Ford Fusion AE6049XB серії НОМЕР_1 .

За змістом положень статей 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», та у справі «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдастьсядосягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

При вирішенні питання про подальшу чинність арешту майна, повного чи часткового скасування арешту, слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173, 174 КПК України враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для обвинувачених, третіх осіб.

Відповідні дані мають бути доведені сторонами час розгляду клопотання в порядку статті 174 КПК України, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вбачається зі змісту ухвали, накладення арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , є необхідним для виконання цілей кримінального провадження, зокрема їх використання під час досудового розслідування з метою уникнення можливості приховати, пошкодити або передачі вказаного майна, що впливатиме на повне та об`єктивне проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню. Мета арешту - збереження речових доказів.

Захід забезпечення кримінального провадження застосовано з метою попередження можливості зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, тобто арешт майна накладено з метою збереження речового доказу.

В той же час сторона обвинувачення не довела необхідність подальшого обмеження права власності, а також співмірність найбільш обтяжливого способу арешту, зокрема арешту свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ford Fusion AE6049XB серія НОМЕР_1 .

З матеріалів судового провадження вбачається, що подальше збереження накладеного арешту на виявлене і вилучене під час обшуку майно - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ford Fusion AE6049XB серія НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання прокурора про арешт майна розглядається за участю власника майна. Клопотання прокурора про арешт майна, що не було тимчасово вилучено, може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду. Зокрема відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно може сховати, знищити, пошкодити, відчужити майно.

Як вбачається з матеріалів, питання про арешт майна вирішено за відсутності власника майна, а так самой його володільця, що позбавило останнього надати свої заперечення. Крім того, ОСОБА_8 не була присутня при вилученні майна, й надати свої заперечення.

Також слідчий суддя враховує, що вилучене під час обшуку свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ford Fusion AE6049XB серія НОМЕР_1 . не відповідає критеріям, визначених у статті 98 КПК України, а стороною обвинувачення не доведено, що офіційний документ - свідоцтво про реєстрацію, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_8 було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відсутні належні та допустимі докази, а так само й неспростовні факти, які б поза розумним сумнівом доводили, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ford Fusion AE6049XB серія НОМЕР_1 . є об`єктом кримінально протиправних дій, набуто кримінально протиправним шляхом або отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вбачається, що досудове розслідування здійснюється за фактом шахрайських дій, жодній особі не повідомлено про підозру. ОСОБА_8 , як і ОСОБА_4 , який з дозволу власника використовував траспортний засіб Ford Fusion AE6049XB та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_1 . є третіми особами, відносно майна яких застосовано захід забезпечення кримінального провадження - арешт майно.

З клопотання про арешт майна та додатків до нього, а так само і з матеріалів клопотання про скасування арешту, не вбачається, що сторона обвинувачення наразі має належні та допустимі докази, отримані в межах цього кримінального провадження, на підтвердження того, що в дійсності, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ford Fusion AE6049XB серія НОМЕР_1 , як і самий транспортний засіб, які на праві власності належать ОСОБА_8 , предметом кримінального правопорушення, могли зберегти на собі сліди злочину, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У кожному конкретному кримінальному провадженні при застосуванні видів обтяження, продовження їх чинності - в даному випадку арешту майна, - обов`язково мають бути наявні докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на початковій стадії досудового розслідування кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в цьому кримінальному провадженні необхідно залишити обмеження (арешт майна) з метою уникнення негативних наслідків.

Вбачається, що подальше збереження чинності накладеного арешту на виявлені та вилучені під час обшуку, за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ford Fusion AE6049XB серія НОМЕР_1 , не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

За матеріалами клопотання про арешт майна неможливо чітко встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що офіційний документ, який посвідчує право власності - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ford Fusion AE6049XB серія НОМЕР_1 є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, тому слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення не доведено подальше збереження арешту, а стороною захисту доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі викладених обставин, за недоведеності необхідності подальшого застосування арешту майна, який при викладених в ухвалі мотивах обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, клопотання клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане від імені та в інтересах ОСОБА_4 слід задовольнити у повному обсязі.

У зв"язку з задоволенням клопотання та скасуванням арешту на тимчасово вилучене під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ford Fusion AE6049XB серія НОМЕР_1 - останнє слід повернути заявнику клопотання - адвокату ОСОБА_3 , або власнику/володільцю майна - ОСОБА_8 / ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 130, 131, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане від імені та в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 31 січня 2023 за №0000111 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року у справі № № 210/1109/23 (пр. № 1-кс/210/1382/23)в кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 31 січня 2023 №0000111 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ford Fusion AE6049XB серія НОМЕР_1 .

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ford Fusion AE6049XB серія НОМЕР_1 - повернути законному власнику ( ОСОБА_8 ) або володільцю ( ОСОБА_9 ), або заявнику клопотання - адвокату ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу слідчого судді, що не підлягає оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1