СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1380/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судового засідання в м. Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2023 за № 0001332, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за таких обставин.

ОСОБА_3 01.07.2023, приблизно о 13 годині 30 хвилин, знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , шляхом обману, заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_4 та знаходилось у ОСОБА_5 , завдавши майнову шкоду на загальну суму 3199 грн.

Так, ОСОБА_3 01.07.2023, приблизно о 13 годині, знаходячись неподалік від ринку «Елерон», розташованого по вул. Симиренка, 5 в м. Києві, зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , з яким почав спілкуватись. Під час бесіди, ОСОБА_3 помітив, що ОСОБА_5 за рівнем свого розумового розвитку не в повній мірі відповідає своєму віку та одночасно з цим, звернув увагу на належний останньому мобільний телефон, яким ОСОБА_5 користувався.

Не маючи постійного місця роботи та інших джерел доходів, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_3 вирішив заволодіти шляхом обману даним чужим майном, яке знаходилось у ОСОБА_5 та належало матері останнього ОСОБА_4 , з метою обернення його на власну користь і особистого збагачення.

З метою виконання свого протиправного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , спілкуючись з ОСОБА_5 , прослідував разом з ним до буд. АДРЕСА_2 , де приблизно о 13 годині 20 хвилин, 01.07.2023, знаходячись на майданчику сходів восьмого поверху, під приводом здійснення термінового дзвінка, попросив у ОСОБА_5 дозволу скористатись його телефоном. Не довідуючись про дійсні наміри ОСОБА_3 , ОСОБА_5 погодився та передав ОСОБА_3 належний його матері ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, з сім-картками оператора мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_3 та «Водафон» НОМЕР_4 , які не становлять майнової цінності, а всього майна на суму 3199 грн.

Після цього, ОСОБА_3 , імітуючи телефонну розмову та скориставшись тим, що ОСОБА_5 відволікся та перестав спостерігати за ним, непомітно для ОСОБА_5 , приблизно о 13 годині 30 хвилин, 01.07.2023 з місця вчинення кримінального проступку зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 3199 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодів шляхом обману чужим майном (шахрайство).

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

У обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_6 , у якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, він беззаперечно визнає; згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_6 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Також до обвинувального акта додано письмові заяви потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та законного представника ОСОБА_7 у яких вони зазначають, що не заперечують проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України; обізнані про те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння шляхом обману чужим майном (шахрайство).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 інтереси якого представляє захисник ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, відтак, кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння шляхом обману чужим майном (шахрайство).

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, а також принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у виді громадських робіт.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України /а.с. 82/.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази:

- дві сім картки абонента «лайфселл» НОМЕР_3 та «Водафон» НОМЕР_4 , які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 - залишити у її власності.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1