Справа № 194/1007/23
Номер провадження 1-кс/194/182/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 подала скаргу на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 26.06.2023 року звернулась до ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбачене ст. 382 КК України невиконання рішення суду посадовими особами КП«ТЖКП», яке набрало законної сили. Так, постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2023 року, яка набрала законної сили 22.06.2023 року, поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника юридичного відділу КП«ТЖКП» з 21.04.2022 року, та в резолютивній частині зазначено, що постанова підлягає негайному виконанню в частині поновлення на роботі та виплаті їй заробітної плати за один місяць. 26.06.2023 року вона звернулась з письмовою заявою до підприємства щодо негайного виконання вказаної постанови, однак їй було відмовлено. В подальшому це стало підставою для виклику поліції та звернення до поліції з письмовою заявою. В телефонному режимі черговим поліції її було повідомлено, що відповідь на її заяву вона отримає через 30 днів. У зв`язку з чим, просить зобов`язати начальника СКП ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за ст. 382 КК України не виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2023 року, та невідкладно розпочати досудове розслідування.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні свою скаргу підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у ній. Зазначає, що до підприємства вона зверталась з заявою про поновлення на роботі та надавала судове рішення апеляційної інстанції, яке їй надійшло в застосунку «Дія» з кваліфікаційними підписами суддів. Окрім того, посадовим особам підприємства відомо про це рішення, оскільки останні звертались з заявами про роз`яснення рішення до суду апеляційної інстанції.

Слідчий у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, так як скаржник просить зобов`язати внести відомості до ЄРДР неуповноважену на це особу. На даний час відомості не внесені до ЄРДР, оскільки ще проводиться перевірка по заяві скаржника від 26.06.2023 року.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення скарги не заперечувала, та вважала за необхідне внести відомості до ЄРДР, однак в частині внесення відомостей до ЄРДР не уповноваженою особою відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 04.07.2023 року відкрито провадження по скарзі.

Статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Даючи оцінку вимогам ОСОБА_3 , викладеним в скарзі щодо не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, згідно ст. 60 КПК України заявником є фізична чи юридична особа, яка звернулась із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженому розпочати досудове розслідування і йому надано право отримати від органу, до якого він подав заяву, щодо підтвердження її прийняття та реєстрацію.

Положеннями ч.4 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Відповідно п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, також визначено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

За п.п. 1 п. 3 Розділу І вказаного вище положення, унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме, зокрема, про заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 214 КПК України, заява про кримінальне правопорушення як передумова для початку досудового розслідування для внесення відомостей за такою заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинна містити виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Слідчий суддя звертає увагу, що з правової норми ст. 214 КПК України та запроваджених у державі внутрішніх процедур випливає, що нормами кримінального процесуального законодавства України встановлюється імперативний обов`язок внесення після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення відомостей за такою заявою до ЄРДР.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

При цьому згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу кримінального правопорушення для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, на етапі прийняття заяви чи повідомлення про злочин, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Тобто норми КПК України не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Утвенко та Борисов проти Росії» від 14.02.2019 року, наголосив, що «відмова національних органів влади відкрити кримінальне розслідування вказувала на невиконання державою процесуального зобов`язання щодо забезпечення ефективного розслідування. Інформація, зібрана в рамках «попередньої перевірки», не включала гарантій, які притаманні ефективному кримінальному розслідуванню. Отже, відсутність ефективного розслідування тверджень заявників складала порушення процесуального аспекту.

Відповідно до Листа № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а саме п. 2 зазначено, що уст. 303 КПКвизначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати в наступному: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Слід мати на увазі, що відповідно до вимог ч. 1ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Кожен, чиї права та свободи викладені у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи (Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам-членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 року).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права, що визначено у рішенні ЄСПЛ «Chahal v. the UK», n. 145.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ 13.12.2012 року «Souza Ribeiro v. France» визначено, що особлива увага має приділятися забезпеченню оперативності вирішення питань, порушених при зверненні до засобу юридичного захисту, оскільки не виключено те, що надмірна тривалість такої процедури може позначитися на адекватності такого засобу.

Враховуючи зазначену позицію Європейського суд з прав людини та положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, можна дійти висновку, що держава не може відмовити особі в проведенні ефективного розслідування за її заявою про кримінальне правопорушення.

Тож відомості, викладені у заяві особи, поданій у порядку ст. 214 КПК України, мають бути внесені до ЄРДР, навіть якщо попередня перевірка такої заяви вказує на очевидну відсутність ознак конкретного правопорушення, оскільки в цьому разі орган досудового розслідування приймає рішення про закриття такого провадження відповідно до статті 284 КПК України і не вправі відмовити особі з цих підстав у внесені відомостей за її заявою до ЄРДР.

Згідно заяви ОСОБА_3 поданої директору КП`ТЖКП» від 26.06.2023 року, вбачається, що на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2023 року вона просить скасувати наказ про звільнення від 18.04.2022 року №140-к; поновити її на посаді начальника юридичного відділу з 21.04.2022 року; виплатити їй заробітну плату за один місяць. Про результати розгляду заяви просить її повідомити.

Згідно талону повідомлення ЄО №2611 від 26.06.2023 року, заява ОСОБА_3 була прийнята і зареєстрована в ЄО ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області за фактом, того, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2023 року її поновлено на посаді начальника юридичного відділу КП«ТЖКП», але працівники вказаного підприємства цього не роблять, причин не повідомляють.

Згідно постанови Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2023 року, позовні вимоги ОСОБА_7 було задоволено частково, та постановлено, поновити ОСОБА_3 на посаді начальника юридичного відділу комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» з 21.04.2022 року. Постанова підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі та виплати їй заробітної плати за один місяць. Постанова не містить печаток судової установи та підписів суддів.

Згідно заяви ОСОБА_3 , поданої начальнику ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області, від 26.06.2023 року, вона просить прийняти її заяву за фактом того, що її заяву від 26.06.2023 року, подану до КП «ТЖКП» про поновлення її на роботі та виплати заробітної плати за один місяць відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2023 року, було прийнято уповноваженими особами КП «ТЖКП», однак особою, яка приймала її заяву було повідомлено про те, що наказ про поновлення виготовлений не буде, письмової відповіді про причини такої відмови, у зв`язку з чим вона звертається до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 КК України. Вказана заява була прийнята слідчим СВ ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області.

На запит суду, щодо надання ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області заяви та відповідно матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_3 , матеріали не надійшли, однак слідчий зазначила, що копія заяви від 26.06.203 року, яка міститься в скарзі відповідає оригіналу заяви, яка подана до ВП№1.

Станом на час розгляду скарги вищезазначені відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей не внесені.

Отже, слідчий суддя на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, вважає, що наявні докази утворюють суттєву розбіжність між собою, що унеможливлює прийняття службовою особою ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області одностайного рішення про відсутність в заяві ОСОБА_3 ознак вчиненого кримінального правопорушення, без об`єктивного дослідження всіх обставин.

З огляду на наведене, заявнику не може бути відмовлено в проведенні розслідування відомостей, викладених у її заяві, оскільки в іншому разі це може свідчити про порушення державою своїх зобов`язань.

Отже, в порушення вимог, передбачених ч. 1 ст. 214 КПК України та п. 1 п. 3 Розділу І «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», вказана заява про кримінальне правопорушення від 26.06.2023 року, службовою особою ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, уповноваженою на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не внесена.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги те, що зі звернення особи вбачається, що особа порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей, свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження, відповідно до ст. 284 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи, що обов`язком уповноважених органів є фіксація наданих особою відомостей про кримінальні правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження, а невнесення відомостей до ЄРДР відповідно до заяви скаржника, в якій є короткий виклад обставин кримінальних правопорушень є нічим іншим як бездіяльністю слідчого в розумінні положень п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України, отже слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення скарги та зобов`язання уповноваженої особи ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, про що останній надати витяг з ЄРДР.

Разом з тим, скаржник у прохальній частині скарги просила зобов`язати начальника СКП ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за її заявою.

Однак положення ст. 214 КПК України передбачає, що заяву про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР вносить слідчий та не передбачає покладення слідчим суддею такого обов`язку на конкретну особу.

Крім того, ст. 303 КПК України передбачає можливість оскаржувати бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесення відомостей до ЄРДР, однак не наділяє слідчого суддю правом вирішувати питання щодо правильності, повноти, коректності відомостей, внесених в ЄРДР шляхом надання відповідних вказівок уповноваженим особам.

З огляду на викладене, зобов`язання внести відомості фактично за певним формулюванням та визначеним змістом до ЄРДР не може бути предметом розгляду.

Отже, ці заявлені в скарзі вимоги задоволенню не підлягає, оскільки, в силу вимог ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарги не наділений такими повноваженнями.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 303-304, 306-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до заяви ОСОБА_3 від 26.06.2023 року, про що надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 05.07.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1