ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/80/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/391/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч.5 ст.407 КК України
УХВАЛА

Іменем України

05 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду м. Харків кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 23 січня 2023 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Павлівка Кегичівського району Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, одружений, проходить військову службу по мобілізації на посаді стрільця-санітара 1механізованого відділення 3 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживаючий в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

засуджений за ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, до 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 КК України, призначене, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки замінено на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки.

Згідно вироку, 17 вересня 2022 року ОСОБА_8 під час проходження військової служби, діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин тимчасово, вирішив незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Того ж числа близько 08:00 години, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_8 , на порушення зазначених нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, самовільно залишив місце проходження військової служби, а саме пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , розташований поблизу АДРЕСА_3 .

В період з 17.09.2022 по 28.11.2022 ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану, перебував поза межами місця несення служби, а саме дислокації військової частини НОМЕР_1 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності на службі ОСОБА_8 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, до правоохоронних органів, органів державної влади або органів місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд до 28.11.2022.

Зазначеними діями ОСОБА_8 вчинив самовільне залишення місце служби, вчинене в умовах воєнного стану.

В уточненій апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити призначене покарання, призначивши покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 6 місяців. Вважає даний вирок не чим не обґрунтований та прийнятий без урахування обставин та ступеню його вини.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Згідно вироку (а. с. 69 - 74) між підозрюваним та прокурором була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до ст. 472 КПК України.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, узгодження сторонами угоди, ухвалення без згоди обвинуваченого на призначення покарання, не виконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди.

Як вбачається з вироку, обвинуваченому ОСОБА_8 призначене покарання за ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України 2 роки позбавлення волі, відповідно до ч. 1 ст. 62 КК України замінено на тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки (т.1 а.с.74), саме таке покарання і було узгоджено між сторонами угоди (т.1 а.с.17)

Отже виходячи з вищенаведеної норми процесуального права, оскільки суд першої інстанції не призначив більш суворого покарання ніж узгоджено сторонами угоди то і відсутні правові підстави для пом`якшення призначеного покарання судом апеляційної інстанції.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню.

Отже, при розгляді даної справи, районний суд в повній мірі дотримався вимог матеріального та процесуального права і в достатній мірі врахував всі обставини справи.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 23 січня 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді