УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання прокурора першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 409 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2022 р. за № 0002741, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2022 р. за № 0002741, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 409 КК України.

У судовому засіданні, що відбувалось 27.07.2023 р., суд оголосив про початок судового розгляду, було оголошено зміст обвинувального акту, встановлено обсяг та порядок дослідження доказів у кримінальному провадженні, проведено допит потерпілої ОСОБА_6 , за клопотанням прокурора з метою подання до суду письмових доказів сторони обвинувачення в судовому розгляді була оголошена перерва.

Під час судового розгляду від прокурора до суду надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 409 КК України, та продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зі змісту клопотання прокурора слідує, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду. У зв`язку із чим, прокурор просить продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів, без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , зазначили, що обвинувачений та захисник вважають пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення необґрунтованим, обвинувачений не має наміру переховуватись від суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, обвинувачений заперечує факт причетності до здійснення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_6 , у зв`язку із чим просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Захисник обвинуваченого зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання у в/ч, за адресою своєї реєстрації проживав разом із бабусею, що вказує на місці соціальні зв`язки, що просить врахувати суд при постановленні ухвали.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала прокурора, просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Заслухавши думки учасників кримінального провадження стосовно клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Оскільки, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 07.08.2023 р., однак судове слідство по кримінальному провадженню не завершено та не прийнято остаточного рішення, враховуючи те, що не відпали ризики, передбачені п. п. п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризики того, що обвинувачений може переховування від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на строк 60 днів, тобто до 24.09.2023 включно.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень на підставі вироку суду, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

При розгляді клопотання прокурора про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховано особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, зареєстрованого постійного місця проживання у м. Києві не має, однак проживав у військовому містечку при в/ч, де проходив військову службу за мобілізацією, не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, що вказує на відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, які б могли бути стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого на стадії судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, обвинуваченому у порядку ст. 290 КПК України відкриті матеріали досудового розслідування, а тому він обізнаний із анкетними відомостями потерпілої та свідків у даному кримінальному провадженні, що вказує на наявність ризику можливого впливу на потерпілу та свідків з метою зміни останніми своїх показів, наданих на досудовому розслідуванні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, із врахуванням положень п. 4 ч. 2 ст. 183, п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, та враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на строк 60 днів, без визначення розміру застави.

На переконання суду, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 на даному етапі судового розгляду кримінального провадження та запобігти ризикам, встановленим судом, та переліченим в ухвалі суду.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

У зв`язку із викладеним, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 3 ст. 331, ст. ст. 31, 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 336, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 409 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24 вересня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала суду діє до 24 вересня 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Оголосити перерву в судовому розгляді до 31.08.2023 р. на 12 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1