Єдиний унікальний номер справи 185/6221/23
Провадження № 1-кп/185/761/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у період воєнного стану в залі в м.Павлограді Дніпропетровської області кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000175 від 12 квітня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Привовчанське Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

11.04.2023 року, у вечірній період часу, приблизно о 19.30 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом в непередбачений законом спосіб, у період нерестової заборони на вилов риби, маючи при собі заборонене знаряддя лову - жилкову сітку «павук», прибув на берег річки «Мала Терса» (водойм загального користування), поблизу с.Привовчанське Павлоградського району Дніпропетровській області. Перебуваючи на березі річки обвинувачений ОСОБА_3 , маючи єдиний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом забороненими засобами лову в період нересту, в порушення чинного законодавства України, не маючи на те законного дозволу і відповідних квот з талонами встановленого зразка, виданих державними органами рибоохорони та лімітів на вилов риби, також порушуючи ст.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 52 від 15 лютого 1999 року, якими передбачено заборону на лов риби з використанням, зокрема, промислових та інших знарядь лову, виготовлених з жилкових та інших матеріалів усіх видів і найменувань, способом загат і спуску води з водоймищ, з використанням дерев`яного човна незаконно виставив у воді заздалегідь заготовлене та принесене з собою заборонене знаряддя лову - жилкову сітку «павук», після чого почав ловити рибу у вказаний спосіб. В ході здійсненого незаконного рибного промислу, що відбувався у період заборони промислового рибальства під час руху риби на нерест, діючого в період з 01 квітня по 20 травня 2023 року, який встановлений наказом «Управління державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області» від 22.03.2023 року №52 «Про встановлення весняно-літньої заборони лову риби у рибогосподарських водних об`єктах, підконтрольних Управлінню державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області», обвинувачений ОСОБА_3 , забороненим знаряддям лову - жилковою сітка «павук», здійснив незаконний вилов риби: карася - 9 штук, плітки - 4 штуки, плоскирки - 1 штука, чим заподіяв державі в особі Управління державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області шкоду у загальному розмірі 22049 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

09.05.2023 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468-470, 472, 473 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання. Від представника потерпілого отримана письмова згода на укладення угоди.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість в повному обсязі у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.249 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, та звільненні обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, що йому інкримінований, у вчиненому щиро розкаявся. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно із положеннями ст.ст.394, 424 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор просив затвердити укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості та ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_3 з призначенням йому покарання узгодженого сторонами в угоді.

Захисник також наполягав на затвердженні укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Представник потерпілого надав письмову заяву в якій підтвердив свою згоду, викладену в письмовій формі, щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, з запропонованим видом та розміром покарання погоджується.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є кримінальним проступком. Представник потерпілого надав письмову згоду прокурору на укладення угоди та в підготовчому судовому засіданні підтвердив свою позицію.

При цьому судом з`ясовано, що усі сторони кримінального провадження, зокрема і обвинувачений ОСОБА_3 розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст.474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 09.05.2023 року, яка укладена між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні, ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Представником потерпілого в рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди.

У відповідності вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого кримінального проступку за описаних у вироку обставин, в результаті його злочинних дій потерпілому заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 22049 гривень, пов`язаних з вартістю незаконно виловленої риби, що підтверджується матеріалами провадження, а також, враховуючи наявність правових підстав, передбачених ст.1166 ЦК України для покладання відповідальності за завдану шкоду саме на обвинуваченого, суд дійшов висновку, що такі цивільні позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені документально і підлягають задоволенню у розмірі 22049 гривень у відповідності ст.127-129 КПК України, шляхом стягнення з обвинуваченого.

У відповідності вимог ч.4 ст.174 КПК України накладений ухвалою слідчого судді арешт на пристрій для вилову риби «Павук» підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 травня 2023 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні, ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, що внесене в ЄРДР за №0000175 від 12.04.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов Управління держаного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Управління держаного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 22049 гривень.

Речовий доказ:

- пристрій для вилову риби «Павук» із сіткою розміром 2.5х2.5 м, вічко 20 мм, який переданий на зберігання до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, - після набрання вироком законної сили підлягає спеціальній конфіскації у відповідності вимог ст.96-1 КК України у власність держави;

- риба: карась - 9 штук, плітка - 4 штуки, плоскирка - 1 штука, які передані на зберігання ОСОБА_6 , - після набрання вироком законної сили підлягають спеціальній конфіскації у відповідності вимог ст.96-1 КК України у власність держави.

Скасувати арешт на пристрій для вилову риби «Павук» із сіткою розміром 2.5х2.5 м, вічко 20 мм, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.04.2023 року.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1