Справа № 464/901/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/402/23 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_6 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 20.03.2023 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 - ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України: за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України у виді арешту на строк два місяці; за ч. 4 ст. 185 КК України - арешту на строк два місяці.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді арешту на строк чотири місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту затримання - 15 лютого 2023 року.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України, в строк покарання зараховано попереднє ув`язнення з 15.02.2023 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили ухвалено залишити тримання під вартою.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду обвинувачений визнаний винним у тому, що він, 09 лютого 2023 року о 17.46 год., у ТЦ «Метро Кеш енд Кері Україна» по вул. Дж. Вашингтона, 8Г, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, у час запровадженого воєнного стану по всій території України, шляхом вільного доступу таємно викрав з торгового прилавку майно потерпілого ТзОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» - пляшку вина «P Viejo pioxa» грузинське ємкістю 0,75 л вартістю 332,5 грн без ПДВ, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того він же 15 лютого 2023 року о 09.58 год. там же, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, під час дії воєнного стану на території України, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав з торгового прилавку потерпілого ТзОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», а саме: ковбасу «GALAR» сальтісон нарізка екстра вагою 500 г вартістю 249,92 грн без ПДВ, ковбасу «ELPOZO» фует касеро вагою 170 г вартістю 124,92 грн без ПДВ, упаковку сиру копченого гурал «MLEKOVITA» вагою 160 г вартістю 97,42 грн без ПДВ, а всього майна на загальну суму 472,26 грн. Однак з причин, що не залежали від його волі, не довів свій умисел до кінця, оскільки був зупинений начальником охорони торгового центру ОСОБА_11 при спробі покинути місце злочину.

Прокурор у апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні, інкримінованих йому злочинів, та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_7 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Личаківського районного суду м. Львова від 16.03.2023 року, призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому не враховано, що він судимий вироком Личаківського районного суду м. Львова від 16.03.2023 року. зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні він вчинив злочини до ухвалення вироку Личаківського районного суду м. Львова, а тому покарання йому слід було призначити з врахуванням ч. 4 ст. 70 КК України. Поряд з цим, вважає необґрунтованим призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Личаківського районного суду м. Львова від 16.03.2023 року за вчинення аналогічних умисних тяжких злочинів проти власності, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції жодним чином не мотивовано, яким чином обставини, що пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів. Вважає, що підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, немає.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку злочинів відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Поряд з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання обвинуваченому.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 засуджено вироком Личаківського районного суду м. Львова від 16.03.2023 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Злочини, у яких обвинувачується ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні вчинені ним 09.02.2023 року та 15.02.2023 року, тобто до ухвалення вироку Личаківського районного суду м. Львова від 16.03.2023 року.

Проте, судом першої інстанції всупереч вимог ч. 4 ст. 70 КК України, не призначено покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів.

З огляду на наведені порушення вирок Сихівського районного суду м. Львова від 20.03.2023 року слід скасувати в частині призначеного покарання та відповідно до ст. 420 КПК України, ухвалити новий вирок в цій частині.

При призначенні покарання обвинуваченому колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до тяжких, особу винного, який раніше судимий, має задовільний стан здоров`я, неодружений, не працює, не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, осіб на утриманні, на обліках в наркологічному чи психоневрологічному диспансерах не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочинів, обставин, що обтяжують покарання колегією суддів не встановлено.

Відповідно до практики Верховного суду, розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

З врахуванням вчинення обвинуваченим новий умисних тяжких злочинів проти власності на момент перебування відносно нього кримінального провадження у провадженні Личаківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, колегія суддів приходить до переконання, що у його діях відсутня обставина, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, оскільки за вказаних обставин його протиправна поведінка свідчить про відсутність щирого жалю з приводу вчинених злочинів, осуду своїх протиправних дій, а спрямована лише на призначення йому більш м`якого покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

При визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК, згідно з якими підстави, що дають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають знаходитися у зв`язку з метою злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінкою під час та після його вчинення, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та особу винного. Суд, застосовуючи положення ст. 69 КК при призначенні покарання, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що його пом`якшують, а й обґрунтувати яким чином такі обставини істотно знизили чи мали би знизити ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Наявність у діях обвинуваченого лише однієї обставини, що пом`якшує покарання унеможливлює призначення йому, відповідно до ст. 69 КК України, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Крім того, активне сприяння у розкритті злочину істотно не знижує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах встановлених у санкціях статей, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420, 615 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 20.03.2023 року в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_7 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Личаківського районного суду м. Львова від 16.03.2023 року, ОСОБА_7 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

В решті вирок суду залишити без змін.

На вирок суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженому який тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання його копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .