ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2023 року, про відмову в скасуванні постанови прокурора про видачу особи (екстрадицію),-

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_9 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2023 року скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування постанови про видачу особи (екстрадицію) в порядку ст. 591 КПК України залишена без задоволення.

Мотивуючи прийняте рішення, суд зазначив, що на момент прийняття оскаржуваної постанови від 04 липня 2023 року про видачу особи, заява ОСОБА_6 про визнання біженцем або особою, що потребує додаткового захисту, на розгляді у Головному управлінні державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не перебувала, тобто обставини, передбачені ч. 4 ст. 590 КПК України, та законні підстави для прийняття рішення про відмову у видачі (екстрадиції) ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ) Чеській Республіці, були відсутні.

В апеляції:

- адвокат просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою скасувати постанову в.о. Генерального прокурора ОСОБА_12 від 04.07.2023 року про видачу (екстрадицію) особи - ОСОБА_6 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Чеської Республіки.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що при винесенні постанови від 04.07.2023 року вимоги закону не дотримані в повному обсязі, рішення про видачу особи на запит іноземної держави є передчасним, оскільки на час її винесення ОСОБА_6 звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, розгляд якої не закінчено на даний час, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Вказує, що у випадку повернення затриманого на територію Чеської Республіки, його життю буде загрожуватиме небезпека, що суперечить вимогам ст. 3 Європейської Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод».

Вважає, що згідно з ч. 4 ст. 590 КПК України прямо заборонено прийняття рішення про видачу особи, якщо вона подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також у випадку оскарження нею рішення про відмову у наданні їй такого статусу до моменту розгляду заяви чи скарги.

Посилається на те, видача (екстрадиція) особи, яка є біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або особою, яка звернулась за захистом в Україні, суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами.

Вислухавши затриманого ОСОБА_6 ( ОСОБА_13 ) та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 та наполягали на її задоволенні, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами частини першої ст. 404 КПК України суд, апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевірив доводи апеляції адвоката, колегія суддів зважає на таке.

Так, відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За положеннями пункту 8 частини 1 статті 541 КПК України визначено, що екстрадиційна перевірка це діяльність визначених законом органів щодо встановлення та дослідження передбачених міжнародним договором України, іншими актами законодавства України обставин, що можуть перешкоджати видачі особи (екстрадиції), яка вчинила злочин.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 587 КПК України, екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною обласною прокуратурою.

Екстрадиційна перевірка здійснюється протягом шістдесяти днів. Цей строк може бути продовжено відповідним центральним органом України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 589 КПК України, у видачі (екстрадиції) особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 5-1) є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.

За частиною 4. ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

Частиною 4 ст. 591 КПК України, передбачено, що при розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію).

За вимогами статті 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Розумними прийнято вважати строки, що є об`єктивно необхідними для вчинення процесуальних дій та ухвалення відповідних рішень. Такі дії і рішення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного для них КПК. Забезпечення дотримання розумних строків на досудовому розслідуванні покладається на прокурора та слідчого суддю (щодо питань, віднесених до його компетенції), а під час судового провадження у всіх його стадіях - на суд.

Наведені норми закону, слідчим суддею при розгляді ним скарги на постанову про видачу особи (естрадицію), дотримані.

Висновок слідчого судді в оскаржуваній ухвалі щодо відсутності обставин, які б перешкоджали прийняттю рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 ( ОСОБА_13 ) до Чеської Республіки є об`єктивним, законним і таким, що відповідає фактичним обставинам цього провадження.

Так із даних матеріалів провадження слідує, що до Офісу Генерального прокурора 07.04.2023 року надійшов запит Міністерства Юстиції Чеської Республіки про видачу ОСОБА_14 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених абзацом другим частини першої статті 361 (участь в організованій злочинній групі), частиною першою статті 21, частиною першою, пунктом а) частини четвертої, пунктом а) частини п`ятої статті 209 (шахрайство) Кримінального кодексу Чеської Республіки.

Злочини, передбачені абзацом другим частини першої статті 361, частиною першою статті 21, частиною першою, пунктом а) частини четвертої пунктом частини п`ятої статті 209 Кримінального кодексу Чеської Республіки, відповідають частині четвертій статті 190 Кримінального кодексу України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у позбавлення волі на строк не менше ніж один рік.

Установлені статтею 49 Кримінального кодексу України строки давності притягнення ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності за вказані злочини не закінчилися.

Діяння, вчинення яких інкримінується зазначеній особі, не належать до військових злочинів і не мають політичного характеру.

За наслідками екстрадиційної перевірки, проведеної Дніпропетровською обласною прокуратурою за дорученням Офісу Генерального прокурора, не встановлено передбачених статтею 589 КПК України та міжнародними договорами обставини, що перешкоджають видачі ОСОБА_14 до Чеської Республіки. За повідомлення уповноважених органів, зазначена особа не є громадянином України, статусу біженця не має, до кримінальної відповідальності на території України не притягувався, стан здоров`я задовільний. Також установлено, що ОСОБА_14 , не брав участь у захисті незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України.

04.07.2023 року Офісом Генерального прокурора, на підставі зібраних в ході проведення екстрадиційної перевірки матеріалів, прийнято рішення про видачу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Чеської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення злочинів, передбачених абзацом другим частини першої статті 361, частиною першою статті 21, частиною першою, пунктом а) частини четвертої пунктом частини п`ятої статті 209 Кримінального кодексу Чеської Республіки.

За наведених обставин, не вбачається порушень вимог ч. 2 ст. 587 КПК України при проведенні екстрадиційної перевірки щодо можливості видачі ОСОБА_6 до Чеської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності.

Отже, під час судового засідання слідчим суддею було перевірено підстави для видачі громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_6 до Чеської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених абзацом другим частини першої статті 361 (участь в організованій злочинній групі), частиною першою статті 21, частиною першою, пунктом а) частини четвертої, пунктом а) частини п`ятої статті 209 (шахрайство) Кримінального кодексу Чеської Республіки..

Порушень слідчим суддею вимог ст. 68, ст. 591 КПК України при розгляді скарги, не встановлено.

Доводи апеляційної скарги адвоката про те, що ОСОБА_6 , який є іноземним громадянином, вже подав до компетентного державного органу- Державної міграційної служби України заяву про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що на його думку згідно з вимогами ч. 4 ст. 590 КПК України, виключає можливість видачі особи іншій державі, є безпідставними і не прийнятними з огляду на таке.

Так , за вказаною нормою закону (ч. 4 ст. 590 КПК), рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.

Тобто, за приписами цієї норми закону передбачено, що така заява надається у порядку, встановленому законодавством України.

Як слідує з наданої прокурором в судове засідання останньої відповіді Заступника начальника Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_15 За № 1201.3.3-16924/12.3/23 від 01.09.2023р.станом на 31.08.2023 року згідно з проведених перевірок за обліками Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_6 (представник або захисник в його інтересах) із заявою про визнання біженцем або особою, що потребує додаткового захисту, не звертався. І до відділу юридичного забезпечення ГУ ДМС у Дніпропетровській області не надходила інформація щодо оскарження громадянином Республіки Білорусь ОСОБА_6 , чи його захисником - адвокатом ОСОБА_5 , дій або бездіяльності ГУ ДМС у Дніпропетровській області.

Посилання адвоката в апеляції на долучену ним належним чином не завірену копію заяви від ОСОБА_6 на адресу Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області є неспроможним, оскільки за наданої прокурором відповіді №1201.3.3-15099/12.3-23 від 04.08.2023 року відсутня інформація щодо визнання громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_6 біженцем або особою, що потребує додаткового захисту і що 28.07.2023 року надійшла заява від ОСОБА_6 , но наразі вона розглядалася відповідно до вимог Закону України Про звернення громадян, що свідчить про надання такої заяви не у порядку передбаченої законодавством України.

Таким чином, встановлено, що як на момент прийняття постанови від 4 липня 2023 року про видачу особи, так і на даний час, у порядку передбаченому законодавством України, заява ОСОБА_6 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, на розгляді в Головному управлінні державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, не перебуває, тобто обставини, передбачені ч. 4 ст. 590 КПК України, та законні підстави для прийняття рішення про відмову у видачі (екстрадиції) ОСОБА_6 Чеській Республіці, були відсутні.

Крім того, матеріали скарги та встановлені в ході розгляду скарги обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 , без жодних на те поважних причин та за відсутності об`єктивних перешкод, звернувся з відповідною заявою до органів міграційної служби фактично після екстрадиційного арешту на території України.

Щодо стверджень адвоката в апеляції на те, що у випадку повернення затриманого ОСОБА_6 на територію Чеської Республіки, його життю буде загрожуватиме небезпека, є безпідставними і необґрунтованими, оскільки будь яких даних чи доказів цього в матеріалах не виявлено і стороною захисту таких відомостей не надано ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції.

Таким чином, з огляду на загалом наведене, доводи скарги щодо незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді є необґрунтовані, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення про видачу (екстрадицію) особи компетентним органам іноземної держави, дослідив усі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2023 року про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування постанови в.о. Генерального прокурора ОСОБА_12 від 04.07.2023 року про видачу (екстрадицію) громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_6 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4