19.07.2023 Справа № 756/8784/23
Справа № 756/8784/23
Провадження № 1-кс/756/1626/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні

№ 0002628, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищевказане клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002628.

В обгрунтування клопотання старший слідчий зазначає, що СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві проводиться досудове розслідування №0002628 від 14.07.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 14.07.2023 року, приблизно о 12 год.

00 хв. до приміщення банку «Приватбанк», що за адресою: м. Київ, пр-т Маршала Рокоссовського, 8, зайшла невстановлена особа, яка вчинила грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що проводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом із застосуванням заздалегідь підготовленого до вчинення кримінального правопорушення предмету (ЖЄО 27014 від 14.07.2023 року).

14.07.2023 року гр. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

14.07.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та в подальшому вилучено: предмет схожий на гранату з маркуванням «Піро 5 Г», який було поміщено до спец. пакету № CRI 1014260.

Згідно акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують від 14.07.2023 року № 177 в ході огляду матеріалів, встановлено, що вилучений предмет схожий на ручну гранату, є страйкбольною гранатою типу «Піро 5 Г» у кількості 1 шт.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально

Враховуючи, що вилучений вилучений предмет схожий на гранату з маркуванням

«Піро 5 Г», визнано речовим доказом в кримінальному провадженні та з метою їх збереження, слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 14.07.2023 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (кримінальне провадження № 0002628).

14.07.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та в подальшому вилучено: предмет схожий на гранату з маркуванням «Піро 5 Г», який було поміщено до спец. пакету № CRI 1014260.

Як вбачається з постанови старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 14.07.2023 року, предмет схожий на гранату з маркуванням «Піро 5 Г» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002628 від 14.07.2023 року.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як підставу для арешту слідчим зазначено те, що запобігши реальній загрозі протиправного впливу на вказане нерухоме майно шляхом накладення арешту можливо досягти мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також настанню будь-яких негативних наслідків.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що орган досудового розслідування, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони

ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні

№ 0002628, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: предмет схожий на гранату з маркуванням «Піро 5 Г», який є речовим доказом з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеними речовими доказами.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя