Справа № 756/8767/23
Номер провадження № 1-кп/756/1391/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 15 Оболонського районного суду міста Києва клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу в виді домашнього арешту в кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. 17.07.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений 17.07.2023 у кримінальному провадженні, яке внесене 28.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000899, у відношенні ОСОБА_4 обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

1.2. Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання відповідно до ст. 315 КПК України про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. Клопотання прокурора обґрунтовується тим, що обраний запобіжний захід закінчується 21.07.2023. На думку прокурора, наразі продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість того, що ОСОБА_4 , у випадку не обрання запобіжного заходу, буде переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, учинити інше кримінальне правопорушення.

На думку прокурора, ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки остання ухилялась від участі в запланованих органом досудового розслідування діях, при цьому дати та час погоджувались зі стороною захисту, проте ними проігноровано виклики, тобто не виконано обов`язків з`являтися до слідчого.

Крім того, на думку прокурора, ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу та свідків, шляхом схиляння до змін показань, використовуючи свій статус.

Прокурор також уважає, що ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що остання вчинила злочин, а саме умисно та зухвало ігноруючи Правила дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочала керування транспортним засобом перебуваючи при цьому в стані наркотичного сп`яніння, чим наражала на небезпеку інших учасників дорожнього руху.

2.2. Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_5 у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки ризики наведені прокурором не обґрунтовані, на їх підтвердження жодних документів не надано. Разом із цим, відсутні також і докази обґрунтованості обвинувачення, кваліфікація неправильна, бо обвинувачена не перебувала в стані наркотичного сп`яніння. На думку захисників прокурор упереджено себе поводить, бо в поданому клопотанні не визначає строку дії запобіжного заходу, та замість клопотання про продовження запобіжного заходу подає клопотання про обрання, хоча запобіжний захід ще діє. Окрім цього, сторона захисту не погоджується щодо обґрунтованості підозри, як і самого обрання запобіжного заходу, бо ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, займається суспільно корисливою діяльністю - волонтерством, при цьому стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_4 ухилялась від органу досудового розслідування, як і відсутні відомості, що орган досудового розслідування викликав обвинувачену в передбаченому законом порядку.

2.3. Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію, яку наведено захисниками.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, а саме порушення правил дорожнього руху, що призвело до заподіяння потерпілій тяжкого тілесного ушкодження. При цьому, відповідно до змісту висунутого обвинувачення, злочин учинено з необережності, а обвинувачена перебувала в стані наркотичного сп`яніння. Указаний злочин відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, учинених з необережності.

3.2. Як вбачається з обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, а також поданого прокурором клопотання, під час досудового розслідування щодо ОСОБА_4 було застосовано заходи забезпечення кримінального провадження - обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_2 .

3.3. Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

За правилами ст. 199 КПК України клопотання про продовження запобіжного заходу необхідно розглянути до закінчення строку дії попередньої ухвали.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо суд застосовує відповідний запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, то зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків.

3.4. Аналізуючи положення ст. 194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що оцінка доказів у справі відбувається лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку, а отже суд, вирішуючи клопотання, виходить з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі. Тож під час підготовчого судового провадження суд не досліджує окремо докази відповідно до ст. 94 КПК України з метою доведеності обґрунтованої підозри чи обвинувачення.

Отже, суд, на підставі розумної оцінки, уважає причетність обвинуваченої до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для вирішення питання щодо подальшого застосування до обвинуваченої запобіжного заходу. Між тим, тяжкість покарання не є ризиком та підставою застосування запобіжного заходу, а лише відомостями, які дають підстави вважати певні ризики більш ймовірними, відповідно до ст. 178 КПК України.

Слід також зауважити, що стаття 315 КПК України піддавалась змінам, зокрема положення цієї статті передбачали лише обрання запобіжного заходу під час підготовчого судового провадження, а наразі цю статтю доповнено також словом «продовжити».

А отже, подання клопотання прокурором про обрання запобіжного захожу замість продовження, ураховуючи те, що запобіжний захід обвинуваченій обрано та він ще триває, не позбавляє суд можливості та підстав для розгляду такого клопотання, оскільки положення КПК визначають саме форму - застосування запобіжного заходу, до якої відносяться такі форми як обрання, продовження скасування чи зміна, і відноситься до дискреції суду. Відмова у вирішення питання по суті з наведених підстав є надмірним формалізмом, який не узгоджується із загальними засадами так завданням кримінального провадження.

3.5. Даючи оцінку доводам, які наведені стороною обвинувачення та стороною захисту, суд погоджується з існуванням ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості ОСОБА_4 переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків. Однак такі ризики, на думку суду, не є значні, тобто настання їх є малоймовірними. Також, слід врахувати, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, відомості про учинення чи намагання інших кримінальних правопорушень відсутні, як і не надано суду і доказів порушення умов домашнього арешту.

Поміж цього, слід також урахувати, що події мали місце 8 місяців тому, а наразі в країні введено воєнний стан, де жінкам дозволено покидати країну. Проте суду стороною обвинувачення так і не надано будь-яких відомостей про переховування обвинуваченої, виїзд за межі території України чи таких спроб. Не надано суду як і не достатньо обґрунтовано, що обвинувачена впливала на свідків та потерпілу.

Також, необхідно врахувати і ставлення обвинуваченої до скоєного, зокрема стороною захисту зазначено, що потерпіла наразі знаходиться за кордоном та саме ОСОБА_4 фінансово забезпечує її лікування (відновлення фізичного стану), що підтверджено і представником потерпілої в судовому засіданні. При цьому, ОСОБА_4 після скоєного не зникла, а навпаки відразу вживала дій щодо надання медичної допомги, про що свідчить посилання сторони захисту та не спростовувалось стороною обвинувачення, зокрема здійснювались дії щодо лікування потерпілої.

3.6. Проте суд не погоджується з ризиком п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки такі дії слід оцінювати з поведінки обвинуваченої. Разом з цим, слід врахувати, що в наведеному судовому провадженні посвідчення водія у ОСОБА_4 вилучено, як і застосовано тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом, що виключає можливість останньою керувати транспортними засобами, а отже і вчинити інше кримінальне правопорушення.

3.7. Заслуговує і на увагу те, що 22.05.2023 повідомлено про підзору ОСОБА_4 , як і те, що 17.07.2023 обвинувальний акт скеровано до суду, за першим викликом обвинувачена з`явилась, жодних дій чи то щодо затягування процесу чи то переховування не здійснювала.

3.8. Щодо тверджень захисника про те, що ОСОБА_4 не перебувала в стані наркотичного сп`яніння, то суд наразі позбавлений надавати оцінку таким твердженням, оскільки наразі суд перебуває лише на стадії підготовчого судового провадження, а матеріали досудового розслідування суду не надавались. При цьому, наявність чи відсутність стану наркотичного сп`яніння є предметом саме розгляду судового провадження по суті, із наданням оцінки доказам в нарадчій кімнаті в порядку визначеному ст. 374 КПК України.

3.9. Указане свідчить, що суд не вбачає підстав для застосування цілодобового домашнього арешту, оскільки як вже було зазначено, обвинувачена виконує покладені обов`язки, не порушувала застосований запобіжний захід, має міцні соціальна зв`язки, а отже домашній арешт на певний період доби зможе в повній мірі забезпечити її належну процесуальну поведінку та виконання покладених на неї обов`язків. Бо саме належна процесуальна поведінка є метою застосування запобіжного заходу, та не є способом ув`язнення із метою відбуття покарання, яке може бути призначено за наслідком розгляду провадження по суті.

3.10. Отже, на думку суду, наразі існують підстави для застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу. Також суд наголошує, що наразі саме запобіжний захід - домашній арешт на певний період доби, буде відповідати особистості обвинуваченої та встановленим обставинам - наявності ризику, який є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особистості обвинуваченої, які наведені прокурором у клопотанні, а також стороною захисту.

3.11. Установлені обставини свідчать, що до обвинуваченої ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід (змінити із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний час доби) строком на 60 днів із дотриманням умов домашнього арешту, а саме забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , кожного дня з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, протягом строку дії запобіжного заходу, зобов`язав ОСОБА_4 з`являтися до суду за першим викликом, а також покласти обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд Україну, утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою у межах вказаного кримінального провадження.

Керуючись статтями 7, 177-178, 181, 194, 199, 315, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Змінити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , на домашній арешт строком на 60 (шістдесят) днів, який полягає в забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , кожного дня з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, протягом строку дії запобіжного заходу, зобов`язав ОСОБА_4 з`являтися до суду за першим викликом.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 строком на 60 днів наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою у межах вказаного кримінального провадження.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що у випадку необхідності залишити житло в інший час, вона має отримати відповідний дозвіл суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а останнім строком її дії є 16.09.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї може бути поданим разом із апеляційною скаргою на рішення, яке буде прийнятим за наслідком розгляду справи по суті.

Суддя ОСОБА_1