Справа № 364/350/23
Провадження № 1-кп/364/51/23
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

02.06.2023, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 1-кп/364/51/23 внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0001699 від 11.04.2023 про обвинувачення ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт, пред`явлений ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України, що надійшов до суду 24.05.2023 від начальника Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

Кримінальне провадження підсудне Володарському районному суду Київської області.

Прокурор 31.05.2023 подав до суду клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без можливості внесення застави, яке повністю підтримав в підготовчому судовому засіданні. Клопотання мотивував тим, що враховуючи обставини та тяжкість злочину, заявлені під час вирішення питання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 ризики не зменшилися та не перестали існувати, що дає підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, сторона обвинувачення суду вказала, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання негативних наслідків може спонукати обвинувачену змінювати своє місце проживання та переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. При цьому, ОСОБА_7 не має чіткого місця проживання та проживає за адресою: АДРЕСА_1 без оформлення правовстановлюючих документів на житловий будинок. Крім того, може впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності. Також, враховуючи відсутність будь-яких моральних принципів, про що свідчить характер та спосіб вчинення даного злочину, наявність ризику вчинення нового кримінального правопорушення, застосування запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_7 .

Потерпіла, заперечуючи проти продовження обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказала на необхідність і достатність такого запобіжного заходу, як домашній арешт.

Захисник обвинуваченої заперечував проти заявленого прокурором клопотання про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на те, що його підзахисна не має наміру ухилятися від суду та їй можливо обрати інший вид запобіжного заходу, зокрема, домашній арешт у нічний час. Одночасно суду вказав на наявність у обвинуваченої постійного місця проживання та що вона має на утриманні неповнолітню дитину 2005 року народження, а також постійне місце роботи, де вона працювала до взяття під варту (а.к.п. 44, 45).

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала позицію свого захисника.

Суд, ознайомившись із клопотанням прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку всіх учасників процесу, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.04.2023 ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09.06.2023 без визначення розміру застави.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує положення п. п. З і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Ч. 1 ст. 331 КПК України вказує, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ч. 3 ст. 331 КПК України визначає, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ч. 1 ст. 183 КПК України вказує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Беручи до уваги вище викладене та одночасно враховуючи наявність на тепер тих самих ризиків, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, можливість переховування від суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення. Також обвинувачена ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків. Даючи оцінку посиланням захисника щодо наявності у обвинуваченої постійного місця проживання та що вона має на утриманні неповнолітню дитину 2005 року народження, а також постійне місце роботи, де вона працювала до взяття під варту, суд вважає необхідним зазначити, що до взяття під варту обвинувачена разом із ОСОБА_8 проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Проте у судовому засіданні із пояснень учасників процесу встановлено, що на тепер належність вказаного домоволодіння не визначено, оскільки нині померлий за свого життя мав право на спадщину. Отже, спадкові права свої належним чином не оформив, а відтак, після вчинення правопорушення та настання їх наслідків, право на проживання у вказаному будинку обвинуваченою є спірним. Щодо наявності на утриманні обвинуваченої неповнолітньої дитини, 2005 року народження, то слід зазначити, що до взяття обвинуваченої під варту, її донька ОСОБА_9 разом з батьками не проживала, що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб від 17.04.2023 № 80 (а.к.п. 37).

Інші ризики зазначені прокурором у клопотанні, зокрема, впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності. Також, враховуючи відсутність будь-яких моральних принципів, про що свідчить характер та спосіб вчинення даного злочину, наявність ризику вчинення нового кримінального правопорушення - захист у судовому засіданні не спростував.

Таким чином, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченої. При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість її ухилення від правосуддя у разі зміни щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вона також може незаконно впливати на потерпілу, свідків, може вчиняти нові злочини. ОСОБА_7 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, підстав щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 у виді тримання під вартою на більш м`який не вбачається, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою строком на 60 днів - підлягає задоволенню.

Одночасно прокурор суду вказав на доцільність призначення по даному кримінальному провадженню судового розгляду.

Захисник, обвинувачена та потерпіла погодилися із позицією прокурора.

Не існує підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8 частини першої та частини другої статті 284 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 199, 314 - 317, 331 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України у відкритому судовому засіданні у приміщені Володарського районного суду Київської області в залі судових засідань № 1 о 14:00 на 12.06.2023.

Клопотання начальника Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Вашківці Сокирянського району Чернівецької області, громадянці України, з початковою середньою освітою, працюючій дояркою на ТОВ « ФК ЛТД», одруженій, на утриманні має неповнолітню дитину, 2005 року народження, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій - продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, до 31.07.2023.

Справу розглядати суддею одноособово.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, захисника, потерпілу, участь яких визнана судом обов`язковою.

Доставити обвинувачену ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на розгляд справи.

Доручити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор», начальнику Білоцерківського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Київській області та начальнику відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Київській області, - організувати етапування обвинуваченої ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 121 КК України, з Державної установи «Київський слідчий ізолятор» та доставити до Володарського районного суду Київської області для участі у судовому засіданні в приміщення Володарського районного суду Київської області на 14:00 12.06.2023.

Копію ухвали надіслати Державній установі «Київський слідчий ізолятор», Білоцерківському районному управлінню поліції ГУ Національної поліції в Київській області, начальнику відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Київській області - для виконання.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1