ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8991/23
провадження № 1-кс/753/1869/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність працівників Дарницької окружної прокуратури м. Києва у кримінальному провадженні №0000645 від 30.11.2012, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, під час звернення із клопотанням від 29.05.2023,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва надійшла вищезазначена скарга.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження по скарзі виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого, дізнавача, про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача, про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Так, визначені у ч. 1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч. 1 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій закріплено в главі 20 КПК, якою визначено такі види слідчих (розшукових) дій: 1) допит, у тому числі: одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (ст. 224 КПК), допит свідка, потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні (ст. 225 КПК), допит малолітньої або неповнолітньої особи (ст. 226 КПК), допит у режимі відеоконференції під час досудового розслідування (ст. 232 КПК); 2) пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК), у т. ч. пред`явлення для впізнання осіб чи речей у режимі відеоконференції під час досудового розслідування (ст. 232 КПК); 3) обшук (статті 233-236 КПК); 4) огляд: місцевості, приміщення (в т. ч. житла чи іншого володіння особи), речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК), місця вчинення кримінального правопорушення (п. 2 ч. 2 ст. 520 КПК); 5) слідчий експеримент (ст. 240 КПК); 6) освідування особи (ст. 241 КПК); 7) залучення експерта для проведення експертизи (статті 242-244 КПК); 8) отримання зразків для експертизи (ст. 245 КПК).

Слідчі (розшукові) дії можуть бути класифіковані за різними критеріями на певні види.

Так, залежно від того, чи підлягають розголошенню відомості про факт та методи їх проведення, вони поділяються на слідчі (розшукові) дії (глава 20 КПК) та негласні слідчі (розшукові) дії (глава 21 КПК).

У свою чергу слідчі (розшукові) дії залежно від наявності розпочатого досудового розслідування поділяють на ті, що відповідно до закону можуть бути проведені до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (єдиною такою слідчою (розшуковою) дію є огляд місця події у невідкладних випадках (ч. 3 ст. 214 КПК) та слідчі дії, що проводяться тільки після внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування (всі інші слідчі (розшукові) дії).

З копії копії клопотання потерпілого ОСОБА_2 до Дарницької окружної прокуратури м. Києва, направленого ним на адресу Дарницької окружної прокуратури м. Києва, вимоги стосувались щодо ознайомлення з рішенням у кримінальному провадженні.

Проте, з огляду на вимоги процесуального закону, питання, які ініціював перед процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0000645 ОСОБА_2 не є процесуальними діями у розумінні ст. 220, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Аналізуючи норми ст. 303 КПК України, які свідчать про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, слід зауважити, що клопотання про інформації щодо стану досудового розслідування та його вирішення у відповідності до вимог ст.220 КПК України не є слідчою (розшуковою) дією або негласною слідчою (розшуковою) дією, а відтак у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Перевіривши матеріали поданої скарги слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги даної скарги, не можуть бути предметом судового розгляду, оскільки заявник оскаржує рішення (дії) органу досудового розслідування, що не підлягають оскарженню відповідно до положень ст. 303 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження по скарзі - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: