Справа № 184/1424/21
Провадження № 1-кп/0182/209/2023
У Х В А Л А

27.04.2023 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Нікополі клопотання прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2021 за № 0000101 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, який зареєстрований та фактично проживає у АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених п.2 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України,

за участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ з Орджонікідзевського міського суду)

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ з ДУВП №4),

захисника ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ з власного пристрою),

в с т а н о в и в:

У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження від 06.06.2021 за № 0000101 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених п.2 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України, яке розглядається колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_6 , суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_7 .

Щодо обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 28.04.2023.

Оскільки головуючий у справі - суддя ОСОБА_6 перебуває у відпустці, в порядку абз. 5 п. 20-5 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених розглядається суддею ОСОБА_1 , як членом колегії суддів, яка значиться першим після головуючого згідно протоколу розподілу справи між суддями.

Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризик переховування від органу слідства і суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання; ризик тиску на свідків; ризик вчинення інших кримінальних правопорушень. На думку прокурора менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти продовження строків тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного та також не заперечувала проти продовження строків тримання під вартою.

Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.

Розглядаючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення/зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад в рішеннях „Осаковський проти України, „Марченко проти України).

При цьому суд враховує й позицію ЄСПЛ, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав (наприклад рішення від 8.10.1994 «Мюррей проти Сполученого Королівства», від 21.07.2011 «Нечипорук та Йонкало проти України» та інших), що «термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Тим більш, що відповідно до практики ЄСПЛ факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Крім того, у справі "Москаленко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що «органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує».

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжкого та тяжкого, за які законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років або виняткова міра покарання довічне позбавлення волі.

Судом також встановлено, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, а також до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод; ризик тиску на свідків з метою зміни ними показань, або уникнення від дачі показань шляхом зміни місця проживання; ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, на що вказує те, що ОСОБА_4 схильний до протиправної діяльності, злочини, у вчинення яких він обвинувачується, були вчинені ним навмисно, із заздалегідь обміркованим планом; обвинувачений не має постійного джерела доходу, ніде не працює, що свідчить про відсутність у нього будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів. Також суд враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , репутацію обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину умисного вбивства малолітньої дитини, наслідком якого стала смерть особи, що викликало значний резонанс серед мешканців м. Покров.

Тому судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наразі не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а підстав для застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на вищевикладені обставини, суд не вбачає.

Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 28.04.2022, тому суд вважає за необхідне продовжити строки тримання під вартою щодо обвинуваченого. Тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , спричинив загибель людини, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається.

Керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на два місяці, тобто до 26 червня 2023 р.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1 о