Справа № 699/531/23
Номер провадження № 1-кс/699/160/23
УХВАЛА

щодо запобіжного заходу

29.05.2023 року м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Корсуні-Шевченківському клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, проживаючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, раніше судимого:

-26.04.2021 року засуджений Черкаським апеляційним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, 70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць;

-09.07.2021 звільнений по відбуттю строку покарання;

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він, достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який продовжено, діючи умисно, з корисливих мотивів з метою здійснення відкритого викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, перебуваючи біля входу до продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_1 , підійшов до громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який сидів біля входу до магазину «Свій до свого по своє» на лавочці, де відкрито заліз руками до внутрішньої кишені піджака потерпілого, звідки викрав з паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 200 гривень однією купюрою, чим завдав потерпілому збитків на вказану суму.

Також ОСОБА_5 26 травня 2023 року, о 12 годині 53 хвилини, перебуваючи біля входу до продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_1 , підійшов до громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який сидів біля входу до магазину «Свій до свого по своє» на лавочці, та відкрито взявши паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 виявив в ньому банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 належну ОСОБА_8 , після чого, умисно, з корисливих мотивів викрав її.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження № 0000233 від 26.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.357 КК України.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану та ч.1 ст.357 КК України - викрадення офіційних документів з корисливих мотивів.

26.05.2023 року о 17 год 50 хв підозрюваний затриманий в порядку ст.208 КПК України.

26.05.2023 року о 22 год 15 хв ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.357 КК України.

27.05.2023 року заступник начальника СВ відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи внесене клопотання тим, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме:

-підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення;

-незаконно впливати на свідків, потерпілого.

-в ході проведення досудового розслідування було зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому діяння;

- злочин, вчинений останнім являється тяжким та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років;

- в ході досудового розслідування не здобуто даних, які вказували б на наявність в останнього хвороби, яка б унеможливила застосування відносно нього запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала внесене клопотання про обрання запобіжного заходу і просила суд його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання, пояснивши при цьому, що ризики, які зазначені у клопотанні не підтверджені, дії підозрюваного не вірно кваліфіковані.

Підозрюваний ОСОБА_5 частково визнав свою причетність до указаних подій. Стверджував, що потерпілий мав перед ним борг. З метою погашення боргу за вказаних у клопотанні обставин він підходив до останнього і взяв його паспорт, з якого випали 4 грн. Указані гроші і паспорт він повернув потерпілому.

Крім того, при цих же обставинах у потерпілого випала банківська картка. Він її взяв собі, а потім видав працівникам поліції. Уважає, що працівники поліції умовили потерпілого оговорити його, але з яких причин йому не відомо. Просив застосувати до нього домашній арешт.

Судом був оглянути диск із відеозаписом вказаних подій, де об`єктивно було підтверджено перебування підозрюваного на місці події.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали внесеного клопотання, вважаю необхідним відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в силу наступного.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, та згідно п.9 ч.2 ст.131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Тримання під вартою, відповідно до п.5 ч.1 ст.176 КПК України, є найсуворішим запобіжним заходом, що застосовується під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора - ч.4 ст.176 КПК України.

Частиною першою ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другою вказаної статті визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За нормами ст.178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою - ч.3 ст.176 КПК України.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності.

Тобто, суд повинен розглядати питання, чи тримання особи під вартою є конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи, бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Обставинами, які дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень є:

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000233 про те, що 26.05.2022 року до відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області по лінії «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що 26.05.2023 о 12 год 53 хв, біля магазину «Свій до свого по своє», що розташований в м.Корсуні-Шевченківському по вул.Чорновола, 2 ОСОБА_9 з внутрішнього карману піджака відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 200 грн та банківською карткою АТ «Ощадбанк», після чого попрямував у невідомому напрямку. Крім цього, 26.05.2023 до чергової частини відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшов рапорт слідчого про те, що в ході здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000233 від 26.05.2023 було допитано в якості потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив, що 26.05.2023 о 12 год 53 хв, біля магазину «Свій до свого по своє», що розташований в м.Корсуні-Шевченківському по вул.Чорновола, 2 ОСОБА_9 з внутрішнього карману піджака відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 200 грн, банківською карткою АТ «Ощадбанк», після чого попрямував у невідомому напрямку. 26.05.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України та під час особистого обшуку в останнього було вилучено банківську картку АТ «Ощадбанк», яка є офіційним документом, тому відповідно в діях ОСОБА_5 убачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України (а.с.11);

-рапортом, згідно якого 26.05.2023 о 14 год 59 хв надійшло повідомлення від ОСОБА_8 зі служби 102, про те, що 26.05.2023 о 14 год 58 хв за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 відкрито заволодів коштами 200 грн, які були в паспорті, пішов у невідомому напрямку (а.с.15);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 26.05.2023, згідно якого ОСОБА_8 повідомив, що 26.05.2023 близько 12 год 55 хв ОСОБА_5 відкрито заволодів його паспортом, грошима в сумі 200 грн та банківською карткою, які були у його кишені. Паспорт він повернув, а гроші і банківську картку не повернув (а.с.16-17);

-протокол огляду місця події від 26.05.2023 в ході якого проведено огляд території магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул. Чорновола, 2 в м. Корсунь- Шевченківський Черкаської області (а.с.18-19);

-протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.05.2022 року про обставини вчинення кримінального правопорушення (а.с.21-22);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.05.2023 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу, що на фото №4, яким є ОСОБА_5 (а.с.25);

-протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 26.05.2023 року про обставини вчинення кримінального правопорушення (а.с.26-27);

-протоколом перегляду відеозапису з камери відеонагляду з магазину «Свій до свого по своє», за адресою м.Корсунь-Шевченківський вул.Чорновола, 2 (а.с.28-31);

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.05.2023, згідно якого затримано ОСОБА_5 (а.с.32-34);

-повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень від 26.05.2023 року (а.с.41-42).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховано вік підозрюваного, наявність зареєстрованого місця проживання, обгрунтованість підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК, на які вказує слідчий.

Разом з тим, суд враховує, що в ході розгляду даного клопотання прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому, на думку суду, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, як альтернатива найсуворішому запобіжному заходу у виді тримання під вартою, може забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Щодо застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_5 суд враховує, у клопотанні зазначено, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків та виконання підозрюваною обов`язків.

Суд погоджується з тим, що враховуючи зміст підозри та наявність вищевказаного ризику, беручи до уваги нестабільний рівень фінансового забезпечення підозрюваного, застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання буде недостатнім. Особиста порука так само застосована не може бути, оскільки відповідних заяв до суду від заінтересованих осіб не надходило.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкція ч. 4 ст. 186 КК України, що інкримінується ОСОБА_5 передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

У даному випадку суд дійшов висновку, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту спроможний запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень та в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Крім того, враховуючи вимоги ч.4 ст.194 КПК України, згідно яких якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин суд вважає необхідним у зв`язку із застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього покласти на останнього обов`язки:

- прибувати на виклик до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з місця проживання;

- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками, коло яких визначить прокурор чи слідчий.

Згідно з ч. 3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий: негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Разом з тим, суд вважає необхідним критично, як спробу нівелювати клопотання слідчого, оцінити твердження захисника ОСОБА_4 про ненадання органами досудового розслідування стороні захисту додатків до клопотання про обрання запобіжного заходу як підставу для відмови у задоволенні самого клопотання, оскільки в судовому засіданні достовірно було встановлено, що безпосередньо захиснику такі матеріали були вручені і даний факт ним підтверджений, а підозрюваний протягом усього часу з моменту затримання і до розгляду справи у судді під різними приводами уникав від отримання процесуальних документів від слідчого.

За таких обставин приходжу до висновку, що наявність у захисника підозрюваного усіх необхідних копій, його безпосередня участь у розгляді клопотання, надання активного захисту підозрюваному вказує на те, що права останнього були належним чином захищені.

Крім того, суд вважає необхідним критично оцінити твердження захисника ОСОБА_4 щодо неправильної кваліфікації органами досудового розслідування діянь підозрюваного, оскільки під час розгляду даного клопотання судом встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Таким чином, на даному етапі суд має встановити доведеність того, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення і є підстави для здійснення подальшого досудового розслідування. При цьому, належну оцінку доказам, встановлення фактичних обставин справи, правильність кваліфікації має дати суд при можливому розгляді справи по суті, у зв`язку з чим суд вважає, що захист у своїх запереченнях ставить більш високі вимоги та критерії оцінювання доказів, які, на його думку, мають бути наведені стороною обвинувачення на підтвердження пред`явленої підозри, а тому твердження захисника ОСОБА_4 на теперішній час є неприйнятними при розгляді даного клопотання.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, проживаючому, зареєстрованому АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання цілодобового домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати житло за адресою місця реєстрації на два місяці, тобто по 24 липня 2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати на виклик до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з адреси: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками, коло яких визначить прокурор чи слідчий.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення та діє до 24 липня 2023 року.

Зобов`язати слідчого направити копію ухвали до відділу поліції за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного, для забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали суду негайно вручити підозрюваному після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1 .