УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 420 221 021 000 002 01 від 15.11.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 358, ч. 1,2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 2,3,4,5 ст. 191 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 420 221 021 000 002 01 від 15.11.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 358, ч. 1,2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 2,3,4,5 ст. 191 КК України про накладення арешту на майно, що належить підозрюваній ОСОБА_4 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи доводи клопотання слідчий зазначає, що Слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 15.11.2022 за ч. 3 ст. 358, ч. 1,2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 2,3,4,5 ст. 191 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, 13.07.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді караються позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, становить 12 633 559,50 грн. (дванадцять мільйонів шістсот тридцять три тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 50 коп., що є особливо великим розміром.

В ході досудового розслідування, встановлено, що у приватній власності ОСОБА_4 перебуває нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 .

Оскільки санкція ч. 5 ст. 191 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, слідчий поросив накласти арешт на нерухоме майно, що належить підозрюваній з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В судове засідання слідчий не з`явився, звернувся із заявою про розгляд клопотання без його участі, при цьому зазначив, що доводи клопотання підтримує та просить клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Власник майна в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчий суддя, враховуючи обставини, зазначені слідчим у клопотанні, дійшов висновку, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих суду матеріалів слідчим управлінням Слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 15.11.2022 за ч. 3 ст. 358, ч. 1,2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 2,3,4,5 ст. 191 КК України.

В рамках даного кримінального провадження № 420 221 021 000 002 01, 13.07.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, що належить підозрюваній ОСОБА_4 вказуючи підставу для забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Так, згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення в межах якого здійснюється досудове розслідування, а також те, що ч. 5 ст. 191 КК України за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку із чим клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Аналізуючи наведене вважаю, що надані слідчим матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить підозрюваній ОСОБА_4 , а саме:

- квартиру АДРЕСА_1 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: