Справа № 183/8703/23
№ 1-кп/183/1685/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000441 стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Братське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, колишнього військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації в посаді механіка-водія 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України,

в с т а н о в и в:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.02.2022 №59 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_7 призначено на посаду механіка-водія-електрика відділення управління штабу дивізіону взводу управління 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.07.2022 №191 солдата ОСОБА_7 призначено на посаду механіка-водія 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.06.2023 №173 солдата ОСОБА_7 відповідно до пп. «г» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас.

Згідно із ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України» (далі Статуту внутрішньої служби ЗС України), солдат ОСОБА_7 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

ОСОБА_7 під час керування транспортним засобом, відповідно до вимог ст.ст.14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п.1.3.,1.5., п.п. «б», «д» п.2.3., п.12.3, 13.1. Правил, зобов`язаний знати і неухильно дотримуватись вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку він об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Однак, ОСОБА_7 , незважаючи на вимоги вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не створив таких умов, які б не наражали на небезпеку життя і здоров`я водія та інших громадян, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху та дотримання безпечної дистанції, в порушення вимог ст. ст. 16, 14 Закону України «Про дорожній рух», п.1.3.,1.5., п.п. «б», «д» п.2.3., п.12.3., 13.1. Правил, 07.08.2022 приблизно о 12 год. 40 хв., керуючи технічно справною самохідною артилерійською установкою М109 бортовий номер СО 314-OL, рухаючись третім у колоні, зі швидкістю 10-20 км/год. по ґрунтовій дорозі 239 загальновійськового полігону в районі електроопори №58 +890 м (Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Черкаське), не дотримуючись безпечної дистанції, допустив зіткнення ствола гармати з самохідною артилерійською установкою М109 бортовий номер НОМЕР_2 , яка зупинилась попереду за напрямком руху колони, у результаті чого солдат ОСОБА_8 , який перебував на той момент у похідному положенні в люку башти самохідної артилерійської установки М109 бортовий номер СО 367-OL, отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: травматичної ампутації правої нижньої кінцівки на рівні між правим кульшовим та колінним суглобами, забійно рваної рани лівого стегна з повним поперечним переломом лівої стегнової кістки, розтрощення стегнових артерій, вен та м`язів стегон, забійно-рваної рани передньої поверхні животу справа з саднами та засадженнями навколо, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, дрібновогнищеві крововиливи під ендокардом лівого шлуночка серця (плями Мінакова), обмежно-дифузні крововиливи під м`якими мозковими оболонками, гостра емфізема, набряк легень, які відповідно до висновку експерта №369/Е від 25.08.2022 за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті потерпілого.

Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.1.5., п.п. «б», «д» п.2.3., п.12.3., 13.1 Правил, у яких зазначено:

п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

п.п. «б», «д» п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху».

п.12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

п.13.1.«Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Порушення п.12.3., п.13.1. Правил водієм ОСОБА_7 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про затвердження угоди про примирення, укладеної 28.08.2023 між ним та потерпілою ОСОБА_5 , яку просив затвердити судом та призначити узгоджене між ним та потерпілою покарання за ч. 1 ст. 415 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 висловилася про затвердження угоди і призначення обвинуваченому узгодженого покарання. Також зазначила, що угоду було укладено добровільно.

Захисник ОСОБА_6 та представник потерпілоїОСОБА_4 , кожен окремо, просили суд затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження судом угоди про примирення, і призначення узгодженого сторонами покарання.

В обвинуваченого в судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та невиконання угоди, відповідно до ст. ст. 473, 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України та закону.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 1 ст. 415 КК України, тобто порушення правил водіння бойової машини, що спричинило загибель потерпілого.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, при призначенні покарання суд враховує, що вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є хоч і нетяжким, але злочином.

Разом із тим, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину визнав частково, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно. Крім того, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Тому, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 узгоджену між сторонами міру покарання за ч. 1 ст. 415 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням з мінімальним іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. При цьому суд звертає увагу, що відповідно ч. 1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вказана норма має імперативний характер і тому суд зобов`язаний її дотримуватися у всіх випадках звільнення від відбування покарання з випробуванням і покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків.

Саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.08.2022 на самохідну артилерійську установку М-109 із бортовим номером СО 314-OL, необхідно скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 8683,42 грн. (висновки експерта за результатами проведення: судової експертизи технічного стану № 4750-22 від 15.08.2022 у розмірі 4152,94 грн.; судової автотехнічної експертизи № 5045-22 від 21.10.2022 у розмірі 4530,48 грн.).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 474 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 28 серпня 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 415 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.08.2022 на самохідну артилерійську установку М-109 із бортовим номером СО 314-OL скасувати.

Речові докази:

- самохідну артилерійську установку М-109 із бортовим номером СО 314-OL, яка передана на зберігання представнику військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , командиру 2 самохідного артилерійського дивізіону залишити за належністю військовій частині НОМЕР_1 ;

- флешнакопичувач, на якому міститься файл з відеозаписом під назвою ОСОБА_10 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити з матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 8683 гривні 42 копійки.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1