ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/86/23 Справа № 210/7581/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000496 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:

- 09.03.2021 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 240 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту строком на 2 місяці; на підставі ч.1 ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.03.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді арешту строком на 3 місяці; в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.03.2021 року ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 240 годин громадських робіт. Вказане покарання обвинувачений не відбув.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України, обвинувачений вчинив до відбуття покарання за попереднім вироком, проте суд першої інстанції покарання за сукупністю вироків не призначив, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначено покарання у виді арешту строком на 2 місяці.

За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний кримінальний проступок.

Вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.03.2021 року ОСОБА_8 , засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, до 240 годин громадських робіт.

31.05.2021 року ОСОБА_8 ознайомлено під підпис та роз`яснено умови відбування покарання, а також попереджено про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання.

Також, ОСОБА_8 попереджений про те, що на підставі ст.37 Кримінально-виконавчого Кодексу України, він повинен додержуватись встановлених, відповідно до закону, порядку та умов відбування покарання, а саме сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтись з викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Також роз`яснено, що поважними причинами неявки до уповноваженого органу з питань пробації в призначений строк визначаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично унеможливлюють своєчасне прибуття за викликом і які документально підтверджені.

Так, 04.06.2021 року Металургійним районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області засудженому ОСОБА_8 видано направлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , керівництвом якого винесено Наказ №103 від 07.06.2021 року, згідно з яким ОСОБА_8 повинен приступити до відпрацювання громадських робіт з 07.06.2021 року та складено графік виходу на роботу засудженого до громадських робіт на червень 2021 року.

Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.06.2021 року та від 30.06.2021 року, а також згідно з табелем виходу на роботи особи, засудженої до громадських робіт, ОСОБА_8 , починаючи з 18.06.2021 року, заздалегідь не повідомивши поважних причин неявки, як відповідальних осіб за місцем перебування покарання, так і виконавця органу пробації, до місця відбування покарання не з`являвся, на виклики не реагував, та на зв`язок не виходив, відпрацювавши лише 36 годин громадських робіт. Тобто, починаючи з 18.06.2021 року і по теперішній час, ОСОБА_8 умисно ухилявся від відбування покарання у вигляді громадських робіт, не маючи на те поважних причин.

Кримінальне провадження розглянуто на підставі ст. 382 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів вважає такими, що знайшли підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цих вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 судимий вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.03.2021 року до покарання у виді 240 годин громадських робіт. Вказане покарання обвинувачений не відбув.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив до відбуття покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.03.2021 року.

За таких обставин, у цьому кримінальному провадженні суду першої інстанції необхідно було призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за правилами ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутого покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.03.2021 року.

Проте, суд, призначаючи покарання ОСОБА_8 фактично проігнорував вимоги ч.1 ст.71 КК України, та призначив покарання без її застосування, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає у незастосуванні судом закону, який підлягає застосуванню.

Згідно зі ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Тому, враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 413 та п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку судом апеляційної інстанції.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , колегія суддів згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, з липня 2010 року по жовтень 2017 року звертався до лікаря-психіатра з приводу: психічні поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності; обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, - не встановлено, та дійшла висновку, що покарання ОСОБА_8 повинно бути призначено в межах санкції ч.2 ст.389 КК України, у виді арешту, як визначено судом першої інстанції, що не оскаржується прокурором, з урахуванням положень ч. 1 ст. 71, п.4 ч.2 ст.72 КК України, а тому вимоги апеляційної скарги прокурора підлягають задоволенню частково, так як не враховано, що ОСОБА_8 відбув 36 годин громадських робіт.

На думку колегії суддів, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року - задовольнити частково.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання - скасувати.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту строком на 2 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням вимог ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невібуту частину покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.03.2021 року, та остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді арешту строком на 2 місяці 25 днів.

В решті вирок залишити без змін.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Негайно після проголошення вручити копію вироку обвинуваченому, прокурору.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4