У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у відкритті апеляційного провадження

26 червня 2023 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2023 року про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості та повернення прокурору кримінального провадження, для продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000208, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

встановив:

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.05.2023 року, року відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості та повернено прокурору кримінальне провадження, для продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000208, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати в частині повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні для продовження досудового розслідування і призначити новий судовий розгляд у загальному порядку в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам закону, вважаю, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою, виходячи з наступного.

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, разом із угодою про визнання винуватості від 30.11.2022 р.

Суд, перевіривши угоду від 30.11.2022 р. на відповідність вимогам закону, встановив, що під час досудового розслідування угода між обвинуваченим та прокурором була укладена відповідно до умов якої ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість та співпрацювати зі слідством під час викриття інших осіб, які самовільно залишили військову частину або співпрацювали з ворогом та йому призначається покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 2 роки.

Обвинувачений, погоджуючись із складеною під час досудового розслідування угодою, засвідчив, що 25.02.2022 року дійсно залишив місце служби із тим, щоб вивезти з окупації на підконтрольну Україні територію свою сім`ю, але через окупацію повернутись до м. Миколаєва не зміг.

Суд дійшов висновку, що угода була укладена за відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, оскільки не мала під собою вільного волевиявлення обвинуваченого, отже - не є добровільною.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали, у випадках, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту поданої апеляційної скарги вбачається, що прокурор, оскаржуючи рішення суду, не погоджується з ухвалою в частині повернення кримінального провадження для продовження досудового розслідування і просить призначити новий судовий розгляд у загальному порядку в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Водночас, перелік рішень, які можуть бути прийняті судом у підготовчому судовому засіданні, наведений у ч. 3 ст. 314 КПК України і є вичерпним.

Так, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

При цьому, як передбачено ч. 4 ст. 314 КПК України, ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Тобто, за змістом ст. 314 КПК України, з рішень, які можуть бути прийняті судом у підготовчому судовому засіданні, в апеляційному порядку оскарженню підлягає лише ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру виключно з підстав, якщо вони не відповідають вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» № 13 від 11.12.2015 р., у разі відмови у затвердженні угоди, суд може призначити кримінальне провадження до судового розгляду для проведення судового провадження в загальному порядку виключно у разі, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що угода про визнання винуватості від 30.11.2022 р. укладена під час досудового розслідування, встановлена відсутність добровільності її укладання між сторонами, а від прокурора не надходило будь-яких клопотань, пов`язаних з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення, судом прийнято вірне рішення, про відмову в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, передбачене ст. 314 КПК України, можливість апеляційного оскарження якого законом не передбачена.

Відповідно з ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Процедура перегляду судових рішень регламентована Розділом V КПК України, та встановлює розумні обмеження щодо скарження певної категорії судових рішень. Такої ж позиції притримується Конституційний Суд України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абз. 6 пп. 3 п. 3 Рішення Конституційного Суду України від 19.10.2009 р. № 26-рп/2009). Про те, що доступ до правосуддя не є абсолютним вказується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури.

Відповідно до висновків, викладених в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.03.2023 р. (справа № 947/10464/21), законодавець створив процесуальні запобіжники від можливої недобросовісності та зловживання процесуальними правами прокурором, який з метою скасування вироку суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може в апеляційній скарзі відмовитися від визнання обставин, які визнавалися ними під час судового провадження на підставі угоди. Імперативна вказівка у цій процесуальній нормі щодо виключного визначення підстав для оскарження відповідного судового рішення узгоджується і з положеннями ч. 2 ст. 473 КПК (постанова Верховного Суду від 02.10.2018 р. (справа № 523/13129/17)).

При цьому, відповідно до висновків, викладених в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 р. (справа № 569/17036/18), рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

За таких обставин, враховуючи те, що апеляційна скарга прокурором подана на ухвалу суду, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 314, 392, 399, 424, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2023 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, разом з апеляційною скаргою та всіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її отримання.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду ОСОБА_1