Справа № 465/4318/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/411/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, із вищою освітою, одруженого, працюючого таксистом у мережі таксі «Bolt», раніше не судимого, військовозобов`язаного, зареєстрованого і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Вирішено питання речових доказів та арештованого майна.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 19.07.2022 року близько 15:22 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Єва» за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, 73, у м. Львові, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій в умовах воєнного стану, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельного стелажу вищевказаного магазину майно, а саме: флакон туалетної води чоловічої «Versace Eau Fraiche» 50 мл., який поклав в свою наплічну сумку, та направився до виходу з магазину. В цей час протиправні дії ОСОБА_8 виявили працівники вищевказаного магазину та намагалися його зупинити, однак останній, усвідомлюючи, що його викрито, продовжив свої дії з метою заволодіння чужим майном, вибіг з приміщення магазину та, сівши в автомобіль марки «Hyundai-Accent», cipого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , поїхав із викраденим з місця події, чим спричинив ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на суму 713,13 грн.

Не погоджуючись із оскарженим вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2023 року щодо нього змінити: перекваліфікувати його дії з ч. 4 ст. 186 КК України на ч. 4 ст. 185 КК України та в частині призначення покарання на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

В мотивах своєї апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що, судом першої інстанції неправильно кваліфіковано його дії, які були розпочаті як крадіжка, але були виявлені керуючою магазину «Єва», яка перебуваючи у службовому кабінеті по камерах відеонагляду побачила, як він взяв із стелажу парфуми та поклав їх у свою сумку, як грабіж, що передбачено ст. 186 КК України. На час заволодіння майном він мав достатньо коштів, щоб оплатити товар, однак, цього не зробив, будучи переконаним, що діє непомітно для інших. Вважає, що його дії слід кваліфікувати як крадіжку.

Через певний період часу від моменту викрадення повернув флакон парфумів до магазину, а також відшкодував завдану шкоду. Матеріальних претензій у зв`язку із добровільним відшкодуванням шкоди потерпіла юридична особа до нього не має.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 дотримано, однак слід зазначити наступне.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглядалось судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки ОСОБА_7 визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, відтак суд першої інстанції обмежився допитом обвинуваченого, представника потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують дані про особу обвинуваченого.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі доказами, є обґрунтованим та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується та не може бути оскаржений.

Щодо призначеного ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання за ч. 4 ст. 186 КК України, то слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 колегія суддів враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке з урахуванням положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, мету вчинення суспільно небезпечних дій, зокрема бажання безоплатно обернути чуже майно на свою користь, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючих обставини, якими суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння ним у розкритті кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку (підтверджується службовим чеком від 30.07.2022 року, виданим ТОВ «РУШ» (магазином «Єва»), про оплату вартості парфумів «Versace Eau Fraiche» на суму 1999,00 грн. з ПДВ та повернення самого товару, а також поясненнями представника потерпілої юридичної особи про повне відшкодування збитків обвинуваченим та відсутність до останнього будь-яких претензій матеріального характеру), особу ОСОБА_7 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується ЛКП «Львівський ліхтар» за місцем проживання, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом 3-ї групи загального захворювання (довідка МСЕК серії 12ААВ №611310), а також має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

Беручи до уваги наведене, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 у межах санкції ч.4 ст. 186 КК України реальну міру покарання у виді позбавлення волі. Водночас дані, які позитивно характеризують обвинуваченого ОСОБА_7 , наявність в останнього батька-інваліда 3-ї групи, а також перебування на утриманні в обвинуваченого малолітньої дитини, відсутність судимостей, беручи до уваги наявність на стороні обвинуваченого трьох пом`якшуючих покарання обставин (щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку), відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого з боку потерпілої юридичної особи, думку прокурора про можливість призначення покарання нижче нижчої межі, визначеної у санкції статті, яка передбачає відповідальність за скоєне, дають підстави суду визначити таке покарання із застосуванням ст.69 КК України. Нааявність вищевказаних пом`якшуючих обставин істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, що в сукупності з переліченими обставинами, які позитивно характеризують особу обвинуваченого, вказують на можливість виправлення та перевиховання останнього при відбутті покарання у виді позбавлення волі на строк, менший, ніж визначений у санкції ч.4 ст.186 КК України.

Що стосується застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, то колегія суддів вважає за недоцільне застосування до ОСОБА_7 таких положень з огляду конкретні обставини справи.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про можливість застосування до нього положень ст. 75 КК України колегією суддів не беруться до уваги, є безпідставні та необґрунтовані.

Однак, враховуючи вище перелічені конкретні оставини вчиненого кримінального правопорушення, колегія суддів дійшла висновку про необхідність пом`якшення ОСОБА_7 покарання до 2 років позбавлення волі, що відповідатиме вимогам положень ст. 50, 65 КК України та сприятиме виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_7 .

Окрім того апеляційним судом не здобуто доказів про неможливість відбування покарання ОСОБА_7 реально в умовах ізоляції від суспільства.

Суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази, конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченого, дійшовши вірного висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відтак, вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 405,407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задоволити частково.

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 186 КК України змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі.

У решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4