У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.05.2023 під № 0000385, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, без освіти, одруженого, на утриманні шестеро малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.05.2023 під № 0000385, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, громадянина України.

Клопотання мотивовано тим, що як встановлено органом досудового розслідування, 20.05.2023 близько 02:00 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023), діючи за попередньою змовою з невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами чоловічої статі, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, попередньо (усно) домовившись про вчинення злочину, а саме заволодіння чужим майном, без чіткого визначення ролей, шляхом відчинення металевих воріт проникли на територію будинку АДРЕСА_1 , де шляхом віджиму вхідних дверей, проникли всередину, де знаходилась ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звідки відкрито заволоділи належними їй речами, а саме мобільним телефоном марки «XIAOMI REDMI А7» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , приставкою Т2, грошовими коштами у сумі 300 (триста) гривень та алкогольними напоями.

У подальшому ОСОБА_4 разом із невстановленими особами чоловічої статі та викраденим майном покинули місце події, чим спричинили ОСОБА_8 матеріальні збитки на суму, яка встановлюється.

У такий спосіб встановлено наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Як вказано у клопотанні, підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, обґрунтовується такими доказами, як: 1) документи: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.05.2023; протокол огляду місця події від 20.05.2023; протокол обшуку від 20.05.2023; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілої ОСОБА_8 від. 20.05.2023; 2) показання: показання потерпілої ОСОБА_8 від 20.05.2023; речові докази: мобільний телефоном марки «XIAOMI REDMI А7» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

Слідчий зазначає, що метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам того, що:

підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки знаючи про тяжкість (позбавлення волі на строк від семи до десяти років) покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні. Під час досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення стороною обвинувачення допитано свідків, чиї показання слідчий, прокурор врахували під час встановлення наявності фактів та обставин, що мають важливе значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, встановлення можливих свідків та очевидців, які в подальшому будуть допитані, як свідки і їхні покази можуть мати важливе значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Посилаючись на положення ч.1 ст.176,194,ч.1 ст. 180 ч. 1 ст. 182 КПК України, слідчий вказує на те, що жоден з них не здатен унеможливити ризики, зазначені у клопотанні, позаяк наявність лише передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного, не забезпечить реальної можливості запобігти ризиками, передбаченим ст. 177 КПК України.

У клопотання вказано на те, що 10.07.2023 слідчим у кримінальному провадженні було винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошено в розшук підозрюваного.

21.07.2023 працівниками сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області встановлено місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, громадянина України.

21.07.2023 слідчим у кримінальному провадженні було винесено постанову про відновлення досудового розслідування.

22.07.2023 слідчим суддею змінено запобіжний захід із застави на тримання під вартою строком до 30.07.2022 включно.

Окрім того, у клопотанні міститься виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, зокрема: 1) виконання 6 судових молекулярно-генетичних експертиз, які призначені відповідно до постанов слідчого від 18.06.2023. Наразі зазначені експертизи виконуються експертами Закарпатського НДЕКЦ МВС України; 2) зміни (уточнення) раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 після проведення вищевказаних експертиз, а також слідчих (розшукових) та процесуальних дій; 3) відкриття матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 36, 40, 131, 132, 176-178, 184, 194, 199 КПК України, слідчий просить слідчого суддю: клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовільнити. Продовжити строк тримання підозрюваного у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.04.2023 під № 0000385, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, громадянина України, під вартою у межах строку досудового розслідування до 30.08.2023 включно.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою, зауважив, що на разі продовжують існувати ризики, що стали підставою для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а на даний час досудове розслідування не закінчено з об`єктивних причин. Окрім того просив приєднати до матеріалів клопотання постану про продовження строків досудового розслідування.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, просив у задоволенні клопотання відмовити, обрати відносно підозрюваного більш м`якший запобіжний захід. Адвокат подав письмові заперечення, які просив врахувати під час розгляду клопотання. Вказав на те що ризики зазначені у клопотанні відсутні, запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України, можливо застосувавши більш м`які запобіжні заходи, зокрема домашній арешт.

Захисник просив врахувати, що злочин вчинено вперше, що підозрюваний шкодує про вчинене та сприяє слідству, має міцні соціальні зв`язки. Окрім того зазначив, що підозрюваний має на утримання шість дітей.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується .

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів .

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів .

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.05.2023 під № 0000385.

Підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 20.05.2023 о 15:45 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, шляхом особистого вручення.

22.05.2023 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 53680 грн. Згідно ухвали визначено, що у разі внесення застави на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

25.05.2023 внесено заставу у розмірі 53680 грн.

30.06.2023 слідчим у провадженні у зв`язку із тимчасовою відсутністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання вручено під розписку батьку підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для передачі підозрюваному повістку з вимогою прибути 05.07.2023, 06.07.2023, 07.07.2023 до органу досудового розслідування для проведення процесуальних дій, однак останній не з`явився за викликом слідчого.

10.07.2023 слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошено в розшук підозрюваного.

13.07.2023 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою.

22 липня 2023 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернуто в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України заставу в розмірі 53 680,00 грн., внесену 25.05.2023 року заставодавцем ОСОБА_10 за підозрюваного ОСОБА_4 згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 травня 2023 року. Змінено ОСОБА_4 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді застави, застосований ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 травня 2023 року, на запобіжний захід тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 30.07.2023 року включно. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, визначивши її у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80 520,00 гривень.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_4 строком на два місяці наступні обов`язки: не відлучатися з Ужгородського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; пробувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні; дати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, обґрунтовується такими доказами, як: 1) документи: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.05.2023; протокол огляду місця події від 20.05.2023; протокол обшуку від 20.05.2023; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілої ОСОБА_8 від. 20.05.2023; 2) показання: показання потерпілої ОСОБА_8 від 20.05.2023; речові докази: мобільний телефоном марки «XIAOMI REDMI А7» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

Постановою керівника Ужгородської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження на три місяці, а саме до 30.08.2023 року.

На даний час прокурором та слідчим доведено, що завершити досудове розслідування до 30.07.2023 (в межах строку дії ухвали слідчого судді про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою) неможливо, у зв`язку: виконання 6 судових молекулярно-генетичних експертиз, які призначені відповідно до постанов слідчого від 18.06.2023 - наразі зазначені експертизи виконуються експертами Закарпатського НДЕКЦ МВС України; зміни (уточнення) раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 після проведення вищевказаних експертиз, а також слідчих (розшукових) та процесуальних дій; відкриття матеріалів досудового розслідування.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку досудового розслідування, для проведення ряду слідчих та процесуальних дій, зокрема вказаних слідчим у клопотанні, а також при необхідності виконати інші необхідні слідчі дії необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному правопорушенні.

На даний час досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, проводяться слідчі та процесуальні дії, встановлюються обставини в межах вказаного кримінального провадження, здійснюється збирання доказів, - однак завершити досудове розслідування через проведення значного обсягу слідчий та процесуальних дій не надається за можливе.

Вказані слідчим у клопотанні слідчі та процесуальні дії мають доказове значення у провадженні, є необхідними для об`єктивного розслідування кримінального провадження та не є вичерпними, оскільки після їх проведення може виникнути необхідність у проведенні інших слідчих (розшукових) дій.

Окрім того, із врахуванням всіх зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, в тому числі і вищенаведених, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним та його захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які направити до суду для розгляду по суті.

Слідчий суддя вважає, що на даний час є достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.). Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57). Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

На даний час, виходячи із матеріалів клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

На переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування, доведено що продовжують існувати ризики, що існували і на час обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

наявність ризику незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Оцінка яким уже надана в ухвалі слідчого судді при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у зв`язку з порушеннями покладених обов`язків на підозрюваного, тому на даний час продовжують існувати та такі не зменшились. При цьому, слідчий суддя враховує, що ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, якою звернуто в дохід держави заставу в розмірі 53 680,00 грн., внесену 25.05.2023 року заставодавцем ОСОБА_10 за підозрюваного ОСОБА_4 згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 травня 2023 року та змінено ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави, застосований ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 травня 2023 року, на запобіжний захід тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 30.07.2023 року тільки 22.07.2023 року.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також, те що продовжують існувати ризики, що були встановлені слідчим суддею при розгляді клопотання про обрання та зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 18 запобіжні заходи, затримання особи Кримінального процесуального Кодексу України (надалі КПК України).

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З поданого клопотання вбачається, що строк дії ухвали про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави закінчується 30.07.2023 року.

Разом із тим, завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не вбачається за можливе, у зв`язку із наявними об`єктивними причинами, що наведені вище.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, які існували на час обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу, та які продовжують існувати на даний час.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинувачених від правосуддя.

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Окрім наявності обґрунтованої підозри, вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 , одружений, на утриманні має шестеро малолітніх та неповнолітніх дітей; раніше не судимий; не дотримувався умов раніше застосованого до нього запобіжного заходу. Відомостей щодо повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення слідчому судді не надано.

Слід зазначити, що підтверджуючих документів про утримання дітей матеріали клопотання не містять.

Разом із тим, даних про неможливість перебування особи в умовах ізоляції суду не надано.

Щодо доводів адвоката про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, то слід зазначити наступне:

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На день розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою не зменшилися та не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків, а також неможливість їх запобігання при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

На переконання слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В частині доводів сторони захисту щодо наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а саме те, що підозрюваний одружений, на утриманні має шестеро малолітніх та неповнолітніх дітей, слідчий суддя зазначає, що вказані обставини жодним чином не стали для підозрюваного тим стримуючим фактором, який би запобіг ймовірному вчиненню підозрюваним вищезазначеного кримінального правопорушення, а тому з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини інкримінованих підозрюваному дій, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу.

Окрім того, слідчий суддя враховує також, що ОСОБА_4 не виконав покладені на нього ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 22.05.2023, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки. Так, після того, як 25.05.2023 року за підозрюваного ОСОБА_4 внесено заставу у розмірі 53 680 грн., згідно його пояснень в судовому засіданні (22.07.2023), свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до відповідних органів державної влади не здав; відлучився з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; виїхав за кордон України в Угорщину.

Не дотримання підозрюваним покладених на нього обов`язків призвело до зміни запобіжного заходу, а саме взяттям під варту, з визначенням більшого розміру застави (ухвала слідчого судді від 22.07.2023).

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини, щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу, тяжкістю злочину у вчиненні якого він обвинувачується. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя переконаний, що застава застосовується не з метою забезпечити відшкодування шкоди, а, зокрема, задля належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас, враховує, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, також те, що головним критерієм, за яким має бути визначений розмір застави, є його достатність для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

З огляду на вказане слідчий суддя вважає, що саме визначений ухвалою слідчого судді від 22.07.2023 року, розмір застави - тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80 520,00 гривень, є достатнім для забезпечення підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Вказана норма застосовується і до вимог ухвали слідчого судді про продовження строків тримання під вартою.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 114 КПК України, будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Згідно п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься розумність строків.

Засада розумності строків кримінального провадження випливає із завдання швидкого розслідування і судового розгляду, закріпленого в ст. 2 КПК України, і відповідає вимогам ст. 6 КЗПЛ, яка гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У МПГПП встановлено, що кожен має право на основі повної рівності бути судимим без невиправданої затримки» (п. «с» ч. 2 ст. 14). При цьому кожен заарештований або затриманий має право на судовий розгляд протягом розумного строк (ч. 3 ст. 9). Звід принципів захисту всіх осіб, які піддаються затриманню чи ув`язненню будь - яким чином, прийнятий Генеральною Асамблеєю ООН 9 грудня 1988 р., вимагає проведення судових розглядів в розумні строки після затримання, або звільнення суду (принцип 38).

Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримання процесу практично рівнозначна відмові в правосудді.

Відповідно до положень ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і продовжується слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, а тому, зважаючи на право підозрюваного, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду, визначені ст. 28 КПК України розумні строки кримінального провадження, строк тримання під вартою ОСОБА_4 слід продовжити, у межах строку досудового розслідування, тобто до 30.08.2023 року включно.

З урахуванням наведеного вище клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 117, 178, 183, 184, 193-194, 197, 199, 202, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.05.2023 під № 0000385, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави та з визначеними обов`язками у межах строку досудового розслідування, а саме до 30.08.2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1