Дата документу 20.04.2023Справа № 554/1175/23
Провадження № 1-кс/554/4864/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 09.01.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України про арешт майна -

В С Т А Н О В И В:

В соціальній мережі «Однокласники» у стрічці новин акаунту під нік-неймом « ОСОБА_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 , розповсюджено матеріали, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією.

Згідно висновку спеціаліста кандидата історичних наук, доцента, начальника юридичної служби Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка ОСОБА_4 , за результатами проведення дослідження про наявність/ відсутність складів злочиів, передбачених нормами статей Розділу І Особливої частини Кримінального кодексу України, встановлено, що в наданих на дослідження публікаціях, розміщених на сторінці користувача соціальної мережі «Одноклассники», зареєстрованого під нік-неймом « ОСОБА_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 , міститься склад злочинів, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Згідно оперативного повідомлення соціальну сторінку під нік-неймом « ОСОБА_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовує громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Андріївка, Бердянського району, Запорізької області, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході перевірки, з`ясовано, що особа, здійснює доступ до глобальної мережі Інтернет та адміністрування вищевказаного аккаунту через можливості мобільного терміналу, з використанням особистого мобільного телефону за номером НОМЕР_1 та власного ПЕОМ, які знаходяться за адресою фактичного проживання сина ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

19.04.2023 у ході проведення обшуку за адресою:

АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено:

- документ «Согласие на обработку персональных данных» від 03.06.2019 р., на 1 арк.;

- 2 прозорих пакета з невідомою речовиною рослинного походження, які поміщені до сейф пакета білого кольору.

Вищевказані речі мають ознаки речового доказу, оскільки як те передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Мобільні телефони та електронно-обчислювальні машини (комп`ютерна техніка, планшетний ПК) також вилучені з метою проведення комп`ютерно-технічної експертизи, оскільки вони можуть містити відомості, що не можуть бути виявлені слідчим самостійно, у зв`язку із чим будуть передані до експертної установи.

Таким чином, з метою забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій та в подальшому збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вищевказане майно, що вилучене 19.04.2023 у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд клопотання без участі.

Клопотання розглянуто за відсутності власника майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 09.01.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вилучене в ході обшуку, а саме:

- документ «Согласие на обработку персональных данных» від 03.06.2019 р., на 1 арк.;

- 2 прозорих пакета з невідомою речовиною рослинного походження, які поміщені до сейф пакета білого кольору.

Місцем зберігання вказаного майна визначити кімнату для зберігання речових доказів слідчого відділу Управління СБ України в Полтавській області (м. Полтава, вул. Соборності 40).

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1