У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області заяву прокурора відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 про відвід головуючого у справі судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.110, ч.2 ст.260, ч.1 ст.438 КК України, судді ОСОБА_4 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадження судді надійшла заява прокурора відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 про відвід головуючого у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.110, ч.2 ст.260, ч.1 ст.438 КК України -судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 ,

В обґрунтування наявності підстав для відводу судді прокурор посилається на те, що, ухвалою Дніпровського апеляційного суду ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області скасовано та обвинувальний акт у кримінальному провадженні повернуто до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 314-315 КПК України. Враховуючи те, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участь у цьому ж провадженні в новому провадженні після скасування ухвали суду першої інстанції, просить відвести суддю ОСОБА_4 у розгляді зазначено кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав свою заяву.

Обвинувачений та його захисник не з`явилися у судове засідання, захисник надав суду заяву про розгляд заяви за його відсутності.

Вислухавши заявника, перевіривши заяву про відвід та додані до неї матеріали, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі субєктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі обєктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Отже, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Відповідно до ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Відповідно до ч. 2 цієї статті у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Таким чином, ст. 75 та ст.76 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу.

Так, 23.02.2023 ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.110, ч.2 ст.260, ч.1 ст.438 КК України повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків у відповідності до Кримінального процесуального кодексу України. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20.04.2023 ухвалу Павлоградського міськрайонного суду скасовано, на справу направлено, для виконання вимог ст. 314-315 КПК України.

Зміст заяви свідчить про те, що підставою для заявленого відводу слугувало прийняття суддею ОСОБА_4 процесуального рішення за наслідками розгляду в підготовчому судовому засіданні обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , у зв`язку із чим суддя не може бути головуючим у даній справі.

Поруч з цим, вказана обставина, з огляду на положення ст. 75 КК України, не є підставою яка тягне за собою відвід головуючого судді, оскільки ухвалою суду не прийнято рішення щодо самих кримінальних правопорушень за якими обвинувачується ОСОБА_5 , та рішення суду не набрало законної сили, не здійснюється за ним виконання.

За таких обставин суд не вбачає підстав для відводу судді ОСОБА_4 , оскільки посилання заявника на те, що суддя ОСОБА_4 вже приймав участь в розгляді кримінальної справи щодо ОСОБА_5 , не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані обставини не є такими, що викликають сумнів у неупередженості суду, а тому не можуть бути підставою для задоволення заяви про відвід. Інших обґрунтованих підстав для наявності висновку, що суддя зацікавлений в результатах розгляду кримінального провадження, або існують інші обставини, які викликали б обґрунтовані сумніви в його неупередженості - заявником не представлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75,76, 80, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви прокурора відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 про відвід головуючого у справі Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.110, ч.2 ст.260, ч.1 ст.438 КК України, судді ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1