Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1166/23
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
06 вересня 2023 року
Ружинський районний суд Житомирської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с.Чорнорудка, Ружинського (Бердичівського) району,
Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою,
не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , в цей же день, час та у вказаному місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до свого малолітнього сина ОСОБА_4 , який на той час поряд із будинком, та умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область правого ока. Від вказаного удару останній вдарився тім`яною ділянкою голови справа об шибку вікна будинку, скло якого розбилось.
Після чого продовжуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 в цей же день, час, знаходячись у власному будинку, що розташований за вказаною адресою умисно руками штовхнув в область плечей свого малолітнього сина ОСОБА_4 , від чого останній впав на підлогу, в положенні на правий бік. В послідуючому ОСОБА_3 умисно наніс декілька ударів ( не менше двох ) в область правого та лівого стегна своєму малолітньому сину ОСОБА_4 .
В результаті неправомірних дій, ОСОБА_3 спричинив своєму малолітньому сину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесні ушкодження у вигляді: садна на правій щоці, крововиливів: на нижній повіці правого ока, в середній третині правого та лівого стегна та шкіряної рани в правій тім`яній ділянці голови, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Діючи в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_4 її законний представник ОСОБА_6 , подала заяву, відповідно до якої повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному провадженні без їх участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження та потерпілою і її законним представником, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України - є кримінальним проступком.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає - вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини; вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення обвинуваченого до скоєного; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст. 89 не судимий, за місцем проживання характеризується негативно.
Санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає застосування до винних осіб рядку покарань, зокрема штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.
Зважаючи на те, що обвинувачений не працює, враховуючи роз`яснення, які викладені в абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зважаючи на наявність пом`якшуючої та обтяжуючих покарання обставин, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає недоцільним призначення йому покарання у вигляді штрафу та призначає покарання у виді громадських робіт на максимальний строк, визначений санкцією частини першої статті 125 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України з урахуванням, отриманих судом відомостей щодо проявів не урівноваженості з боку ОСОБА_3 , суд ухвалює про направлення останнього для проходження програми для кривдників.
Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
Згідно вказаного Закону, кривдник - це особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.
Як передбачено положеннями ч. 2 ст. 76 КК України, на осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, суд може покласти обов`язки та заборони, передбачені статтею 91-1цього Кодексу.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини та мотиви вчинення кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, суд вважає за необхідне застосувати до нього обмежувальний захід та направити останнього для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався, зважаючи на призначене покарання, суд не вбачає підстав для його обрання.
Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст.65-67, ч. 1 ст. 125 КК України, ст.ст. 7-12, 17, 20-30, 84-86, 90-92, 94, 100, 118, 174, 301, 302, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 392-394 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Початок строку відбування покарання у виді громадських робіт обчислюється з моменту початку виконання цих робіт за визначеним місцем роботи.
На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ружинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1 .