Номер провадження:1-кс/521/3303/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із повною вищою освітою, військовослужбовця ЗСУ військової частини, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного в кримінальному провадженні за №0000613, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором, про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000613 від 11.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 підлозрюється в тому, що він будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді сапера-мінера 37-ої бригади морської піхоти міста Миколаїв, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127- 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, проти громадської безпеки, без передбаченого законом дозволу.

Діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та легковажно не допускаючи їх настання, перебуваючи в невстановлений час у невстановленому місці незаконно придбав вибухо-небезпечними засобами та предметами які почав незаконно зберігати та перевозити при собі, а саме у багажнику автомобіля «Volkswagen Passat» зеленого кольору з номерним знаком іноземної реєстрації « НОМЕР_1 », який перебував у користуванні останнього.

В подальшому, приблизно о 19 годині 00 хвилин 10.09.2023 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_7 був зупинений екіпажем патрульної поліції «Океан-202». Під час перевірки транспортного засобу, працівниками патрульної поліції було встановлено, що водій явно нервує. На прохання патрульного, водій відчинив кришку багажника, де працівниками поліції було виявлено поміж речей предмет схожий на противо-піхотну міну.

Також, 10.09.2023 року в період часу з 20 години 25 хвилин по 23 годину 30 хвилин, працівниками відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проведено огляд місця події, а саме транспортного засобу «Volkswagen Passat» зеленого кольору з номерним знаком іноземної реєстрації « НОМЕР_1 » який перебуває у користування ОСОБА_4 , що розташований на прилеглій території до будинку АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено:

- три предмети, схожі на запали типу УДЗ, УЗРГМ-2 та AF-11.

- Два предмети, схожі на запали типу М-213.

- Один відрізок предмету, схожий на детонаційний шнур типу ДШВ червоного кольору.

- Один предмет схожий на запал типу УЗРГМ перемотаний ізоляційною стрічкою типу «ізолента».

- Предмет схожий на запальну трубку (відрізок ОМП з детонатором типу КД-8А).

- Три відрізка, схожі на вогнепровідний шнур типу ОШП білого кольору.

- Один предмет схожий на противопіхотну міну типу МОН-50.

- Предмет схожий на димову гранату РДГ-2Х та димову гранату РДГ-55Б.

- Предмет схожий на сигнальну міну типу СМ.

- три предмети, схожі на корпуси гранати РГН, корпус гранати Ф-1, Корпус гранати М-50.

- Три предмети схожі на корпуси гранати типу GHO-1.

- Два предмети схожі на корпуси гранати іноземного виробництва типу М-67.

- Сім предметів, схожі на тротилові шашки типу ТШ-400, три предмети схожі на тротилові шашки типу ТШ-200, предмет схожий на тротилову шашку типу ТШ-75.

Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, тобто у зберіганні, придбанні та перевезенні вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення повідомлено: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадяну України, із повною вищою, військовослужбовцю ЗСУ військової частини, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 зі слів раніше не судимому.

11 вересня 2023 року слідчим слідчого відділення відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке того ж дня погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 .

Примірник письмового повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено у спосіб, передбачений КПК України, для вручення повідомлень, а саме власноруч.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав винним себе повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які встановлено органом досудового розслідування.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується:

- протоколом огляду місця події від 10.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.09.2023;

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 11.09.2023;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 12.09.2023;

Таким чином, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу містить посилання про існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_4 без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може вчиняти спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, свідчить наступне:

1. Вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

2. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_11 без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може вчинити інше кримінальне правопорушення, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України свідчить наступне:

1.Ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість» передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.

Ураховуючи зазначені обставини, застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для забезпечення реалізації покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам. Зазначені обставини стали приводом для звернення з вказаним клопотання до суду.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, наводячи підстави на підтримку своєї позиції.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки ОСОБА_4 з березня 2022 року проходить військову службу у Збройних Силах України, тобто з перших днів війни в України. У певний період перебував у зоні бойових дій, на даний час є військовослужбовцем на посаді сапера мінера 37-ої бригади морської піхоти міста Миколаїв, до Одеси приїхав на лікування. Підозрюваний має дружину, батьків, малолітню дитину, тобто міцні соціальні зв`язки. Враховуючи викладене просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

За результатами розгляду клопотання судом встановлено наступне.

11 вересня 2023 року слідчим слідчого відділення відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке того ж дня погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 .

Примірник письмового повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено у спосіб, передбачений КПК України, для вручення повідомлень, а саме власноруч.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав винним себе повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які встановлено органом досудового розслідування.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується:

- протоколом огляду місця події від 10.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.09.2023;

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 11.09.2023;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 12.09.2023;

Таким чином, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результату розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду. Тобто, у положеннях даної статті наголошується на тому, що у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу, вина особи не є ще доказаною. Відповідно до положень ч.1 ст.94 КПК України слідчий суддя, суд під час здійснення кримінального провадження, й зокрема під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу оцінюють докази з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності. Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Під час обрання запобіжного заходу суд не повинен досліджувати питання доведеності вини підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя в ухвалі про застосування запобіжного заходу не повинен обґрунтовувати вину особи, оскільки на вимогу п.1ч.1 ст.178 КПК України він лише оцінює вагомість доказів, або їх достатність, переконливість. У такому випадку, слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, встановлює достатньо чи недостатньо доказів, наданих стороною обвинувачення щоб вважати, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Досліджувати сутність доказів, викладених у клопотанні про застосування запобіжних заходів, або сутність доказів наданих стороною захисту, слідчий суддя не повинен. Фактично слідчий суддя перевіряє кількісну складову, а не якісну.

Разом з тим в ході проведення судового засідання щодо розгляду вказаного клопотання, зі слів підозрюваного встановлено, що він проходив військову службу на Донецькому напрямку, останній час у місті Миколаєві, отримав поранення, до Одеси приїхав на лікування. Предмети які були вилучені в його автомобілі, використовувалися ним в ході несення служби, але для оточуючих ніякої шкоди не завдали б. Те що ці предмети є вибуховими речовинами або вибуховими пристроями, експертиза ще не підтвердила.

Зазначені обставини прокурором не спростовані.

В ході розгляду клопотання суду надано наступні документи в оригіналах, копії яких долучено до матеріалів, а саме: копію паспорту ОСОБА_7 , пенсійне посвідчення матері підозрюваного ОСОБА_7 , свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження доньки, документи підвереджуючи хворобу підозрюваного.

Таким чином дослідивши всі вищенаведені документи, виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу підозрюваного, приходжу до висновку про те, що саме застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, забезпечить запобігання вищевказаним ризикам та забезпечить виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Тобто, слідчому судді надано розумних гарантій добросовісної поведінки ОСОБА_4 , у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу на вказаній стадії кримінального процесу, ніж тримання під вартою,

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на те, що підозрюваний продовжує військову службу за мобілізацією, на даний час у відрядження у зв`язку з необхідністю продовжувати лікування після поранення.

Матеріали справи не містять відомостей про обставини, які б вказували на доцільність перебування підозрюваного під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України слід врахувати наступні обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; ступінь та характер суспільної небезпеки від вчинення злочину; а також відсутність міцних соціальних зав`язків.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання не надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що відносно підозрюваного ОСОБА_4 , має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А :

Клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням в межах строку досудового розслідування - до 10.11.2023 року включно таких обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Порушення ОСОБА_4 умов особистого зобов`язання у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків має наслідком застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1