Справа № 163/1203/22
Провадження № 1-кп/163/30/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №0000105 від про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігів, Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищої освітою, неодруженого, тренера-викладача Комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа «Фортуна» Чернігівської міської ради, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в пособництві, тобто наданні засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою його використання, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_4 25.03.2022. точного часу досудовим слідством не встановлено, у м. Чортків Тернопільської області, точного місця органом досудового розслідування не встановлено, будучи особою призовного віку, яка підлягає мобілізації та не має права перетину державного кордону України під час дії запровадженого воєнного стану, переслідуючи мету виїзду за межі території України діючи умисно, під час особистої зустрічі із невстановленою досудовим розслідуванням особою, вступив у змову із нею та домовився про виготовлення на своє ім`я тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

В подальшому. усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, розуміючи, що вказаний документ буде підробленим, діючи за попередньою змовою в групі осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, вчинив пособництво у вчиненні злочину, під час особистої зустрічі, яка мала місце 25.03.2022 у м. Чортків Тернопільської області, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі дані свого паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 27.09.2011 Новозаводським ВМ УМВС України у Чернігівській області, надав можливість особисто себе сфотографувати для подальшого виготовлення фотокартки, та на місці особисто провів розрахунок за виготовлення вказаного підробленого документу у сумі 500 доларів США.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи попередньою змовою, використовуючи дані ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за допомогою комп`ютерної техніки умисно виготовила тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 15.01.2019 року на ім`я ОСОБА_4 , в яке вклеїла фотокартку останнього та внесла недостовірні відомості про визнання його непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку, а також завірила відтисками печаток « ІНФОРМАЦІЯ_2 код НОМЕР_3 » Міністерства оборони України» та штампу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », підробивши підпис начальника вказаної установи. В подальшому, переслала вищевказаний підроблений документ ОСОБА_4 , який останній отримав 30.03.2022 року у відділенні «Нової пошти» №1 у м. Чортків Тернопільської області.

Вищевказані дії, надали ОСОБА_4 право на використання документів, як офіційних, тобто таких, що мають усі необхідні реквізити та юридично значущий характер, та дають особі, котра є особою призовного віку та не має права перетину державного кордону України під час дії воєнного стану, здійснити незаконний перетин державного кордону України на виїзд з України.

19 травня 2022 року, близько 18 год 10 хв, ОСОБА_4 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Ягодин», що по вул. Прикордонників, 1 в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області, з метою незаконного перетину державного кордону України, як підставу для перетину надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені документи на своє ім`я, які відповідними установами не видавались та не посвідчувались.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

У судовому засіданні прокурор подала на розгляд угоду з обвинуваченим про визнання останнім винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України на підставі ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 40000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ч.1 ст.70 КК України буде застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Передбачений ч.3 ст.358 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, ст.12 КК України віднесений до категорії нетяжких; кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, належить до кримінальних проступків.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, однак достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ст.69 КК України, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, відсутність тяжких наслідків, а також на особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, до кримінальної відповідальності притягається вперше, позитивно характеризується.

Суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Передбачених ч.7 ст.474 КПК України обставин, що перешкоджали б затвердженню угоди, суд не виявив.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник вважали за необхідне затвердити угоду і погодились на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що угода відповідає приписам ст.472 КПК України, не суперечить іншим вимогам КПК України та КК України і підлягає затвердженню.

Підроблені документи як речові докази згідно ст.100 КПК України слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати на проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлене, а підстави для ухвалення такого рішення з ініціативи суду не встановлені.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 02 червня 2023 року у кримінальному провадженні №0000105, укладену прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і за цими законами призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України, на підставі ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 грн. (шістдесят вісім тисяч гривень);

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді штрафу в розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 грн. (шістдесят вісім тисяч гривень).

Долю речових доказів і документів визначити в такий спосіб:

1) тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 - залишити у матеріалах кримінального провадження №0000105,

2) мобільний телефон марки Айфон XS» ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , із встановленою сім-карткою «Київстар» з невідомим номером та «Лайфселл» із номером НОМЕР_6 - залишити у володінні ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 1201,34 грн. (одну тисячу двісті одну гривні) 34 копійок процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1