Ухвала

03 травня 2023 року

м. Київ

справа № 168/337/21

провадження № 51 - 2619 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , котрий діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Старовижівського районного суду Волинської області від 14 квітня 2022 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 24 січня

2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушив питання про перевірку вказаних судових рішень

у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що

є підставою для зміни чи скасування такого рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Однак, захисник ОСОБА_4 , посилаючись у касаційній скарзі на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судами першої та апеляційної інстанцій, не наводить відповідного обґрунтування щодо незаконності оскаржених судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на відповідні положення статей 370, 412, 413 і 419 КПК у їх взаємозв`язку.

Крім того, порушуючи питання про скасування судових рішень і закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, захисник ОСОБА_4

не наводить обґрунтування, яке б стало підставою для прийняття касаційним судом саме такого рішення.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Старовижівського районного суду Волинської області від 14 квітня 2022 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 24 січня 2023 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3