Справа № 201/4513/23
Провадження №1-кп/201/624/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадження № 0000030 від 31.01.2022 по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шарипівка Буда-кошелевського району Гомельської області Республіки Білорусь, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ

Прокурор Донецької обласної прокуратури направив до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000030 від 31.01.2022 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів на території Донецької області та Калинінського району м. Донецька за адресою: м. Донецьк, вул. Пушкіна, 26.

Суд вважає, що кримінальне провадження надійшло до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з порушенням правил територіальної підсудності, а тому має бути направлене до Дніпровського апеляційного суду для його подальшого направлення до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду по підсудності з огляду на наступне.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини поняття «суд, встановлений законом» стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Частиною 9 ст. 615 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Таким чином, судом встановленим законом у цьому кримінальному провадженні мав би бути Калінінський районний суд м. Донецька на території юрисдикції якого вчинено злочин.

Однак, у зв`язку з початком антитерористичної операції, на підстав ч. 1 ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014, територіальну юрисдикцію судових справ які підсудні Калінінському районному суду м. Донецька передано до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Отже, в даному кримінальному провадженні судом встановленим законом буде саме Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

При цьому посилання прокурора на те, що місцезнаходженням органу досудового слідства визначається суд, який здійснює кримінальне провадження, помилкове, так як ч. 9 ст. 615 КПК України передбачає, що правило підсудності за місцем знаходження органу досудового слідства застосовується лише у разі, якщо суд до підсудності якого віднесено розгляд справи з об`єктивних причин не може здійснювати правосуддя.

Як відомо, Павлоградський міськрайонного суду Дніпропетровської області здійснює правосуддя, саме за ним визначено територіальну підсудність справ, які підсудні Калінінському районному суду м. Донецька, а тому саме він має здійснювати розгляд кримінального провадження у даному випадку.

На користь цієї тези свідчить і те, що зміни в ст. 615 КПК приймались в умовах воєнного стану і були направлені саме на рівномірний розподіл справ між судами за територіальним принципом, так як в іншому випадку ці зміни не були б внесені і усі справи розслідуванні одним органом (в даному випадку СБУ в Донецькій та Луганській областях) мали б розглядатись фактично одним судом. Це призвело б до перевантаження одного суду справами які характеризується значною складністю і значним суспільним інтересом, що в свою чергу, призвело б до необхідності значного часу для їх розгляду в порядку черговості і, відповідно, до порушення розумних строків.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч.2 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду.

Враховуючи вищевикладене, дотримуючись спеціальних норм, які регулюють юрисдикцію суду, підсудність, повноваження судді (належний склад суду), суд дійшов висновку про доцільність направлення кримінального провадження до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про його передачу до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст. 34 КПК України

ПОСТАНОВИВ

Обвинувальний акт у кримінальному провадження № 0000030 від 31.01.2022 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України направити до Дніпровського апеляційного суду для вирішення питання про його направлення до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду по підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1