Єдиний унікальний номер 305/517/15-к
Номер провадження 1-кп/305/163/23
УХВАЛА

19.04.2023 року місто Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференцзв`язку із ДУ «Закарпатська УВП (№9)»), захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 03.02.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із загальною середньою освітою, не працюючого, інваліда 3 групи, не одруженого, який має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 03.02.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, який надійшов до суду після скасування Закарпатським апеляційним судом вироку Рахівського районного суду від 03.05.2017 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт наданий суду складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 , та його захисник ОСОБА_5 , у судовому засіданні щодо призначення справи до судового розгляду не заперечували.

За результатами проведення підготовчого судового засідання, суд, врахувавши думки всіх учасників судового провадження стосовно можливості призначення судового розгляду, вважає, що у призначенні справи до судового розгляду існують перешкоди, які неможливо усунути у ході судового розгляду, а тому обвинувальний акт необхідно повернути прокурору, виходячи з наступного.

Вимогами ст.2 КПК України регламентовано, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.4 ст.110 КПК України: обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором. Такий перелік відомостей повинен бути перевірений судом у підготовчому судовому засіданні з точки зору можливості призначення судового розгляду. Зокрема, згідно вимог ч.2 ст.291 КПК України, у обвинувальному акті мають міститись, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Разом з тим, вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону при складенні та затвердженні обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 слідчим та прокурором не дотримані.

Так, у відповідності до вимог пункту першого частини третьої статті 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують. Пунктами другим і десятим частини першої статті 56 цього Кодексу передбачено також, що потерпілий має право знати сутність підозри та обвинувачення, право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого в його вчиненні, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, і ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив, мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо.

Проте, із обвинувального акту вбачається, що складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 вищевказаним вимогам не відповідає, оскільки взагалі не містить сформульованого обвинувачення, натомість у ньому, в порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України викладено зміст підозри ОСОБА_4 від 28.02.2015 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

На думку суду, наведені вище обставини свідчать про те, що обвинувачення за ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України ОСОБА_4 не пред`являлося.

Аналогічну позицію висловив також і Закарпатський апеляційний суд в ухвалі від 25.07.2022 року (том 2 а.с. 231).

Таким чином, суд вважає, що відсутність формулювання обвинувачення у вказаному обвинувальному акті є тим недоліком, без якого не може розпочатися судовий розгляд і, згідно з нормами КПК України, він може бути усунутий лише на стадії підготовчого судового засідання відповідно до процедури, визначеної ст.314 КПК України.

На вищевказані недоліки обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 звернув Закарпатський апеляційний суд при перегляді вироку Рахівського районного суду від 03.05.2017 року, за наслідками якого вказаний вирок суду скасовано, а справу направлено на новий розгляд в іншому складі суду.

Відповідно до вимог ч.3 ст.415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Отже, наведені вище недоліки обвинувального акту, складеного стосовно ОСОБА_4 , є перешкодою для призначення справи до судового розгляду, а тому, з метою дотримання прав та гарантій обвинуваченого, суд дійшов до висновку, що даний обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення вказаних в даній ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст.110, 291, 314, 369-372, 376, 395, 415 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 03.02.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України прокурору Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду, через Рахівський районний суд, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 09 годині 50 хвилин 20 квітня 2023 року.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_1 .