Справа № 203/4722/22
Провадження № 1-кс/0203/2339/2023
УХВАЛА

18 травня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, маючого вищу освіту, одруженого, не маючого на утриманні непрацездатних осіб, працюючого директором ТОВ «АСК ОІЛ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000831 від 19.11.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2023 року прокурор звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, а саме у період часу з 22:00 години до 07:00 години, за місцем його фактичного проживання: АДРЕСА_2 , строком на 60 днів.

В обґрунтування вимог клопотання прокурор зазначив, що у провадженні слідчих Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування №0000831 від 19.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Також, як пояснив прокурор, відповідно до наказу №977 о/с від 14.11.2022 року, ОСОБА_6 займає посаду тимчасово виконуючого обов`язки начальника сектору превенції відділення поліції №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, та будучи працівником правоохоронного органу через посередника ОСОБА_4 вимагав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді 3 000 доларів США за невжиття заходів, спрямованих на реєстрацію кримінального провадження за фактом крадіжки товарів. На виконання вищевказаної вимоги, 02.12.2022 року ОСОБА_7 , перебуваючи в автомобілі посередника ОСОБА_4 (Volkswagen Jetta із д.н.з. НОМЕР_1 ), передала останньому неправомірну вигоду у вигляді 3 000 доларів США для т.в.о. заступника начальника відділення поліції №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 . Після цього злочинну діяльність ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було припинено.

17.05.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

У клопотанні прокурор просить суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби із забороною залишати житло з 22:00 години до 07:00 години за місцем його фактичного проживання, строком на 60 днів.

Необхідність застосування до підозрюваного саме такого виду запобіжного заходу прокурор мотивував наявністю ризиків його переховування від органу досудового розслідування або суду, а також тим, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Судове засідання з розгляду клопотання було призначено на 18.05.2023 року.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання у повному обсязі та просив суд його задовольнити, підстави звернення до суду із клопотанням пояснив суду таким чином, як про це зазначено вище. Крім того, прокурор наголосив на тому, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України є обґрунтованою та наявні ризики, визначені пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України. З огляду на це, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, впливати на свідків у кримінальному провадженні та схиляти їх до зміни показань, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Водночас прокурор зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 під час його допиту щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні та виявив бажання сприяти досудовому розслідуванню.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні утримався від надання пояснень по суті повідомленої йому підозри та клопотання про застосування запобіжного заходу, просив суд надати слово його захиснику, зазначивши, що підтримує позицію свого захисника.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні зазначив, що підозрюваний щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, у якому його підозрюють, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення на стадії досудового розслідування та виявив бажання сприяти встановленню істини у кримінальному провадженні органом досудового розслідування.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що органами досудового слідства ведеться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000831 від 19.11.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до відомостей з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 19.11.2022 року до ЄРДР були внесені відомості про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України та в подальшому перекваліфіковано на ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, про що надано витяг з ЄРДР станом на 18.05.2023 року.

17.05.2023 року о 10:09 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

У ході судового засідання судом безпосередньо були досліджені, зокрема, такі письмові докази: витяг з ЄРДР від 19.11.2022 року, кримінальне провадження № 0000831; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 18.11.2022 року; протокол огляду від 22.11.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 22.11.2022 року; протокол огляду та вручення грошових коштів від 02.12.2022 року; протокол обшуку від 02.12.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 02.12.2022 року; скріншоти з мобільного телефону, в тому числі в додатку WhatsApp; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 06.12.2022 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (НСРД) - аудіо-, відеоконтроль особи від 17.01.2023 року; висновки експертів від 25.04.2023 року та від 28.04.2023 року; протокол допиту підозрюваного від 17.05.2023 року.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до статей 131, 132, 176, частини 2 статті 177, частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), запобіжний захід, різновидом якого є домашній арешт, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявності хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами, встановленими частинами 1, 2, 6 статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частин 2, 3, 4, 7 статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у виді домашнього арешту повинно відповідати вимогам статті 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у частині 1 статті 177 КПК України.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень частини 5 статті 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішенні від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із злочином, в якому він підозрюється.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналіз викладеного вище та встановлених у ході судового засідання обставин кримінального провадження та досліджених матеріалів клопотання дає слідчому судді підстави для висновку про те, що надані стороною обвинувачення матеріали клопотання, досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке відноситься до нетяжкого і за вчинення якого у разі доведення винуватості підозрюваного, йому загрожує покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчим суддею також врахована вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, характеризуючі дані про його особу в їх сукупності.

При цьому слідчий суддя не має повноважень надавати оцінку доказам, наявним в матеріалах кримінального провадження з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Разом з тим, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених частиною 1 статті 194 КПК України, за якою прокурор зобов`язаний довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а й надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Водночас з тексту заявленого клопотання та доданих до нього документів, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, працює, має постійне зареєстроване та фактичне місце проживання, щиро розкаявся та визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, та виявив бажання всіляко сприяти встановленню істини у кримінальному провадженні, про що він повідомив прокурору під час його допиту в якості підозрюваного, суд не бачить наявності достатніх правових підстав вважати, що існують ризики, визначені пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України, а саме наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на викладене, слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його кваліфікацію, дійшов висновку, що наданий стороною обвинувачення у ході судового розгляду клопотання протокол про допит підозрюваного ОСОБА_4 від 17.05.2023 року знівельовує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України, на які посилається прокурор. Крім того, з огляду на викладене, стороною обвинувачення не надані суду жодні докази, які свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, на підставі частин 2 та 3 статті 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, враховуючи, що під час розгляду клопотання прокурор не довів наявність всіх обставин, передбачених частиною 1 статті 194 КПК України. Водночас, враховуючи те, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри, але не доведена наявність обставин, передбачених пунктами 2, 3 частини 1 статті 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурор про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний період доби та зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Керуючись статтями 181, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000831 від 19.11.2022 року, - відмовити.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді проголошено 19.05.2023 року о 14:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1