Справа №212/3705/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000714 від 05.05.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м Лінінабад, республіки Таджикістан, громадянки республіки Таджикістану, з середньо - спеціальною освітою, не заміжньої, має на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, офіційно працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні брали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

захисник - адвокат ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , 05.05.2023 року, приблизно о 09:00 годині, в період воєнного стану (який був оголошений із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року та діє до теперішнього часу) зайшла до приміщення Комунального Некомерційного підприємства «Центру первинної медико-санітарної допомоги №3» Криворізької міської ради, який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вулиці Женевська, 6Б. Підійшовши до кабінету № 115 побачила на лавці мобільний телефон марки «Samsung A7», який потерпіла ОСОБА_6 залишила та зайшла до кабінету № 115, при цьому достовірно знаючи про місцезнаходження належного їй майна, та в цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

В цей же день, приблизно о 09:10 годині, ОСОБА_3 , знаходячись у коридорі біля кабінету № 115 КНР «ЦПМСД №3» в умовах воєнного стану, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, очевидців та в тому, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає та скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, таємно шляхом вільного доступу взяла з лавки мобільний телефон марки «Samsung A7» IMEI1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість, якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2200 від 12.05.2023 становить 1495 гривень, тим самим таємно викрала вказане майно. Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникла та розпорядилась ним на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1495 грн.

Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність визначену ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

25 травня 2023 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та на застосування до ОСОБА_3 ст. 75, 76 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В підготовче судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, в своїй заяві просила розглядати справу у її відсутність, подала прокурору заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти укладення між прокурором та підозрюваною ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 просила вказану угоду затвердити і призначити узгоджену міру покарання, при цьому пояснила, що повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення, реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене покарання.

Суд, заслухавши учасників кримінального процесу, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди; відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості; відповідно до п. 1, 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди; у відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст .468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч. 4 ст. 185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких їй зрозумілі, нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечувала проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої відповідно ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також враховуючи обсяг та вартість викраденого майна, особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалідом не являється, офіційно працевлаштована, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судима, а тому за наявності вказаних обставин, суд вважає за можливе призначення узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що укладена угода про визнання винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 підлягає затвердженню.

Долю речових доказів (а.к.п.19 ) по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 травня 2023 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

У відповідності до ст. 76 КК України, покласти на засуджену ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung A7» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 (а.к.п.19) залишити у володінні власника - ОСОБА_6 (а.к.п.20).

У разі невиконання угоди про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1