КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 22 червня 2023 року апеляційну скаргу з доповненнями представника власника майна ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 травня 2023 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0002241 від 18.11.2020, а саме на кошти у сумі 56000 російських рублів, 105 Євро, 4005 доларів США, вилучені 26.04.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , 1980 р.н.

Не погоджуючись з таким рішенням представник власника майна ОСОБА_5 , - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою залишити без задоволення клопотання прокурора.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованною та невмотивованою, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження.

Звертає увагу, що під час обшуку у ОСОБА_5 серед іншого незаконно, всупереч ухвалі слідчого судді вилучено грошові кошти. Однак, органом досудового розслідування не зазначено, які існують ризики знищення грошових коштів чи інші перешкоди встановлення істини у кримінальному провадженні.

Також, прокурором в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні чітко не зазначено мету накладення арешту.

На переконання сторони захисту, у даному кримінальному провадженні предметом злочину та речовими доказами є електронно-обчислювальна техніка, програмне забезпечення, мобільні телефони, тощо, а не грошові кошти, як про то зазначив прокурор.

Апелянт вважає, що в оскаржуваній ухвалі відсутнє належне обґрунтування необхідності арешту грошових коштів, не вказано правову підставу для арешту, не обґрунтовано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, що суперечить положенням ст. ст. 171, 173 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 18 листопада 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002241, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Як зазначено у клопотанні прокурора, в 2019 році громадяни України в складі групи систематично вчиняли заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) в особливо великих розмірах з використанням електронно-обчислювальної техніки - коштами іноземних громадян. Вказані дії передбачали обман громадян, що виражався у їх спонуканні здійснювати торгові операції на фондовому ринку різними фінансовими інструментами, зокрема бінарними опціонами (контрактами на різницю цін), валютою, криптовалютою, тощо (далі - фінансовими інструментами), з використанням спеціально розроблених учасниками злочинної групи «псевдотрейдингових» платформ, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, які нібито дозволяли отримувати прибуток.

За інформацією компетентних органів Швейцарії, встановлено, що для імітації здійснення інвестиційної діяльності використовувалося віддалене керування комп?ютерною технікою постраждалих інвесторів за допомогою програмного забезпечення «AnyDesk» та програмне забезпечення для здійснення торгів валютами та цінними паперами «Meta Trader 4 Terminal».

Крім того від правоохоронних органів Швейцарії встановлено що на території Швейцарії та Німеччини знаходяться сервери «Key Markets LTD», які задіяні у шахрайських схемах та проведеним аналізом встановлено, що їх адмініструванням займаються громадяни України а саме:ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому встановлено, що відділ підтримки клієнтів розташовується за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходиться офісне приміщення. Правоохоронними органами Швейцарії встановлено ІР-адреси з яких віддалено здійснюється адміністрування серверів, зокрема:НОМЕР_1 2023-03-30 09:20:04, яка закріплена за адресою: АДРЕСА_4 на умовах договору користувач ОСОБА_10 .НОМЕР_4 2023-03-30 09:59:20, яка закріплена за адресою: АДРЕСА_5 , на умовах договору користувач ОСОБА_11 .

Крім того, проведеним оперативними заходами отримано інформацію що можливим організатором злочинної схеми за допомогою комп?ютерного забезпечення та шахрайських систем, що полягає у залученні коштів фізичних осіб як інвестиції через платформу ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 тa ІНФОРМАЦІЯ_8, шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами громадян у різних країнах, а саме Німеччини, Норвегії, Данії, Австрії та Швейцарії є громадянин Ізраїлю ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_6 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 .

Організацією діяльності колл-центрів, пошуком людей та іншими адміністративними питаннями займається ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який фактично проживає, за адресою: АДРЕСА_9 .

Легалізацією коштів отриманих шахрайським шляхом та діяльність пов?язаною з веденням справ ОСОБА_14 займається ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_10 .

26 квітня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 на підставі Ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року, проведено обшук, за результатами якого виявлено та вилучено наступні речі:

- грошові кошти 56000 російських рублів, 105 Євро, 4005 доларів США

- мобільний телефон марки Iphone 13 Pro Max (в чохлі зеленого кольору) IMEI: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора «Vodafone» НОМЕР_3 ;

- блокнот чорного кольору із рукописними записами;

- Системний блок Versum Custor PC V4.1.

Однак, дозволу на вилучення коштів Печерським районним судом м. Києва про надання дозволу на обшук, не надано.

26 квітня 2023 року постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_16 вилучене під час обшуку майно за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002241.

28 квітня 2023 прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 травня 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0002241 про накладення арешту на майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження вказаного майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, наявні достатні підстави для арешту вказаного в клопотанні прокурора майна.

Крім того, вказане майно у даному кримінальному провадженні 26 квітня 2023 року постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_16 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, відтак є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права власника майна з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Доводи на які посилається апелянт, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга з доповненнями представника власника майна ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 травня 2023 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями представника власника майна ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19

Єдиний унікальний № 757/17009/23-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_20

Провадження № 11сс/824/3279/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК