Справа № 362/3644/23
Провадження № 1-кс/362/647/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Василькові Киїавської області клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000414 від 19.05.2023 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в:

20.06.2023 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000414 від 19.05.2023 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

Клопотання слідчого мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000414 від 19.05.2023 р. з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.05.2023 р. до ЧЧ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №1 Обухівського РУП ОСОБА_8 про те, що місцевий житель-військовослужбовець на ім`я ОСОБА_9 незаконно зберігає та здійснює збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу на території м. Васильків, Обухівського р-ну, Київської області.

18.05.2023 р. до відділу поліції №1 Обухівського РУП надійшов лист з 1 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України (вих. 17/1/3-7398 нт від 18.05.2023 р.) щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України військовослужбовцем-начальником служби метрології та стандартизації технічної частини військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем селища міського типу Бабанка, Уманського району, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 . Встановлено, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконно зберігає бойові припаси до стрілецької зброї (5,45 мм до АК-74) та здійснює збут вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Під час виконання доручення слідчого №Д192 від 22.05.2023 р. надійшов рапорт старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №1 Обухівського РУП ОСОБА_10 про те, що до вказаного кримінального правопорушення причетний військовослужбовець - начальник служби метрології та стандартизації технічної частини військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища міського типу Бабанка, Уманського району, Черкаської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , який користується мобільним номером телефону НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 , який незаконно зберігає вогнепальну зброю та бойові припаси за місцем свого проживання, а також займається незаконним збутом вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу на території міста Васильків, Обухівського р-ну, Київської області.

Встановлено, що допитаний в якості свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказав, що особисто знайомий з ОСОБА_4 , який являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , має військове звання майор та перебуває на посаді начальника одного із відділу у вказаній частині. Також гр. ОСОБА_4 неодноразово пропонував свідку придбати у нього бойові припаси (патрони) до зброї вартістю 20 грн. за одну штуку. Проте скільки в нього є бойових припасів свідку не відомо. Зі слів свідка ОСОБА_11 громадянин ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2 та користується мобільним номером телефону НОМЕР_2 . Також відомо, що гр. ОСОБА_4 займається таємним викраденням зброї та бойових припасів з території військової частини з метою їх подальшого збуту.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказав, що особисто знайомий з ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 та користується мобільним номером телефону НОМЕР_2 . Також у своєму користуванні гр. ОСОБА_4 має автомобіль марки Dodge Journey 2013 року випуску сірого кольору номерний знак НОМЕР_4 . Гр. ОСОБА_4 являється офіцером, має військове звання - майор та перебуває на посаді начальника служби метрології та стандартизації технічної частини військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Свідку відомо, що останній може здійснювати викрадення бойових припасів з території військової частини з метою подальшого їх збуту для власного збагачення так як ОСОБА_4 неодноразово пропонував свідку придбати в нього бойові припаси по 20 гривень за штуку.

Виходячи з вище викладеного, на підставі Ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_13 від 09.06.2023 р. (справа №362/3379/23) було проведено обшук службового кабінету №14 будівлі 2/17 штабу тилу у військовій частині НОМЕР_1 , що за адресою:

АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено:

1. Акт технічного стану автомобіля Mercedes Benz 2016 р.в. VIN НОМЕР_5 в 2 примірниках на 2 арк.;

2. Акт приймання-передачі благодійної допомоги №15052023 від 15.05.2023 на 1 арк.;

3. Акт приймання-передачі благодійної допомоги від 04.03.2023 на 1 арк.;

4. Запит щодо надання благодійної допомоги від 10.05.2023 в 2 примірниках на 2 арк.;

5. Запит від 01.05.2023 щодо передачі сантехніки на 1 арк.;

6. Запит №5/13/62 від 13.04.2023 щодо надання благодійної допомоги на 1 арк.;

7. Акт приймання-передачі благодійної допомоги від 06.04.2023 на 1 арк.;

8. Пластиковий контейнер, всередині якого розташовується коліматорний приціл XPS3 с.н. А2270598;

9. Гербову печатку Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_6 .

Аналізуючи вилучені в ході обшуку документи, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , використовуючи Гербову печатку Міністерства оборони України Військової частини НОМЕР_6 , де дислокується 138-ма Дніпровська зенітна ракетна бригада (138 ЗРБр), яка здійснює охорону повітряного простору Лівобережної України: Запорізька, Дніпропетровська, АДРЕСА_3 , Сумська та Харківська області, формує та погоджує запити він імені начальника зазначеної військової частини, які в подальшому скеровує на адресу фізичних осіб підприємців з метою отримання благодійної допомоги у вигляді будівельних матеріалів, сантехніки та транспортних засобів.

Відповідно до п. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Зазначені в п.п. 1-9 документи та речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (на вилучених документах внесено недостовірні відомості щодо осіб, які складали зазначені документи та засвідчені гербовою печаткою ВЧ, яка дислокується в м. Дніпро) та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме отримані на підставі підроблених документів матеріальні цінності можуть виступати як доказ факту отримання підозрюваним ОСОБА_4 товарно-матеріальних цінностей на підставі складених ним документах, які містять ознаки підробки, у зв`язку з чим зазначені документи та речі визнано речовими доказами.

Вище перераховані предмети було вилучено до ВП № 1 Обухівського РУП, за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Покровська, 1.

Перелік і види майна, що належить арештувати:

- Акт технічного стану автомобіля Mercedes Benz 2016 р.в. VIN НОМЕР_5 в 2 примірниках на 2 арк.; Акт приймання-передачі благодійної допомоги №15052023 від 15.05.2023 на 1 арк.; Акт приймання-передачі благодійної допомоги від 04.03.2023 на 1 арк.; Запит щодо надання благодійної допомоги від 10.05.2023 в 2 примірниках на 2 арк.; Запит від 01.05.2023 щодо передачі сантехніки на 1 арк.; Запит №5/13/62 від 13.04.2023 щодо надання благодійної допомоги на 1 арк.; Акт приймання-передачі благодійної допомоги від 06.04.2023 на 1 арк., що вилучено до спец. пакету №PSP2358748;

- Пластиковий контейнер, всередині якого розташовується коліматорний приціл XPS3 с.н. НОМЕР_7 , що вилучено до спец. пакету №PSP7137257;

- Гербова печатка Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_6 , що вилучено до спец. пакету №PSP1213026.

В органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на зазначене майно існує загроза можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Конкретними фактами і доказами, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження майном, стосовно якого заявлено клопотання є, відповідно протокол обушку від 14.06.2023 р., з якого вбачається, що вилучені документи та речі розташовувалися в кабінеті ОСОБА_4 .

В зв`язку із вище викладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав представника.

Представник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд у задоволенні клопотання слідчого відмовити та повернути майно власнику.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження за № 0000414 від 19.05.2023 р., слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що з матеріалів клопотання та кримінального провадження 0000414 від 19.05.2023 р., вбачається, що у провадженні СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України (а.с.6).

14.06.2023 в період часу з 11 год. 50 хв. до 13 год. 23 хв. слідчий СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 провів обшук службового кабінету №14 будівлі 2/17 штабу тилу у військовій частині НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено: акт технічного стану автомобіля Mercedes Benz 2016 р.в. VIN НОМЕР_5 в 2 примірниках на 2 арк.; акт приймання-передачі благодійної допомоги №15052023 від 15.05.2023 р. на 1 арк.; акт приймання-передачі благодійної допомоги від 04.03.2023 р. на 1 арк.; запит щодо надання благодійної допомоги від 10.05.2023 р. в 2 примірниках на 2 арк.; запит від 01.05.2023 щодо передачі сантехніки на 1 арк.; запит №5/13/62 від 13.04.2023 щодо надання благодійної допомоги на 1 арк.; акт приймання-передачі благодійної допомоги від 06.04.2023 р. на 1 арк.; пластиковий контейнер, всередині якого розташовується коліматорний приціл XPS3 с.н. А2270598; гербову печатку Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_6 (а.с.48-54).

14.06.2023 р. постановою про визнання речових доказів слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 вищезазначені речі визначено речовими доказами (а.с.55-59).

09.06.2023 р. ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області (справа № 362/3379/23; провадження № 1-кс/362/618/23) надано дозвіл на проведення обшуку службового кабінету №14 будівлі 2/17 штабу тилу у військовій частині НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що зазначена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як «нежитлова будівля, майстерня», що належить державі в особі Міністерства Оборони України, яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, грошових коштів, які здобуті в результаті незаконного збуту вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, носіїв інформації, які підтверджують незаконний збут вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні про арешт майна, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі його сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин ще встановлюються під час кримінального провадження в тому числі предмети що були об`єктом кримінально протиправних дій гроші цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення у клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна - є збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає, що об`єктивних даних, які б підтверджували, що вилучене під час обшуку майно зберегло на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій отримані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, з наданих матеріалів не вбачається.

Крім того, слідчим не доведено, що вилучене майно має безпосереднє відношення до діянь, передбачених гіпотезою ст. 263 КК України, оскільки доказів такому до матеріалів клопотання не долучено.

Слід також звернути увагу, що майно у встановленому порядку хоча і визнане органом досудового розслідування речовим доказом у кримінальному провадженні, однак така постанова на думку слідчого судді є формальною.

Отже, як вважає слідчий суддя, у даному кримінальному провадженні відсутні визначені законом правові підстави для накладення арешту на майно, оскільки слідчим у клопотанні не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

Виходячи зі змісту поданого до слідчого судді клопотання про арешт майна, слідчий, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, не вбачає наявності таких доказів з наявних матеріалів.

За таких обставин, в задоволенні клопотання слід відмовити за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000414 від 19.05.2023 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1