печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

19.07.2023 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000166.

Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явились, слідчий направив заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 02.06.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, достеменно знаючи про факт окупації території Донецької області збройними силами російської федерації, знаючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, що Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що місто Донецьк та Донецька область є невід`ємною складовою частиною України, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 13.04.2023), будучи обізнаним із діяльністю поліції в Донецькій області, оскільки є колишнім начальником УБЗПТЛ ГУМВС України у Донецькій області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи всупереч інтересам держави Україна, її суверенітету та територіальній цілісності, підтримуючи агресію російської федерації на території України, погодився на пропозицію представників держави-агресора російської федерації та добровільно зайняв, в незаконно створеному окупаційною владою судовому органі, посаду так званого «голови Верховного Суду Донецької Народної Республіки».

20.06.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Підозрюваний неодноразово викликався слідчим для особистого отримання повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного та участі в інших процесуальних діях, однак останній на виклик не з`явився.

У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, останній 07.07.2023 органом досудового розслідування оголошений в розшук.

Розшук в рамках кримінального провадження доручено працівникам Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить: квартира АДРЕСА_1 , (Реєстраційний номер майна: 34556967); квартира АДРЕСА_2 , що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Берегового, 1 (Реєстраційний номер майна: 925061); квартира АДРЕСА_3 (Реєстраційний номер майна: 22105503); квартира АДРЕСА_4 (Реєстраційний номер майна: 13429142); квартира АДРЕСА_5 (Реєстраційний номер майна: 21941489); гаражний бокс № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 (Реєстраційний номер майна: 28462503).

Також, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належить комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 (Реєстраційний номер майна: 5973366).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У даному випадку, підставою застосування арешту майна - є заборона для осіб у володінні яких воно знаходиться віджувати, користуватись та видозмінювати майно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речового доказу.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладено у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи викладене, в зв`язку з метою забезпечення збереження вищевказаного майна як речових доказів, або ненастання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що належить йому на праві приватної власності, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , (Реєстраційний номер майна: 34556967); квартиру АДРЕСА_8 (Реєстраційний номер майна: 925061); квартиру АДРЕСА_3 (Реєстраційний номер майна: 22105503); квартиру АДРЕСА_4 (Реєстраційний номер майна: 13429142); квартиру АДРЕСА_5 (Реєстраційний номер майна: 21941489); гаражний бокс № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 (Реєстраційний номер майна: 28462503); комплексу (належить ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 (Реєстраційний номер майна: 5973366) із забороною розпорядження та відчуження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1