Код суду 233 Справа № 233/3305/23
Вирок
Іменем України
14 серпня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гончарівка, Сватовського району, Луганської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
12 червня 2023 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. ст. 309 до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі с. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ.
Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ.
Указом Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ.
Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ.
Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 18 серпня 2022 року №2500-ІХ.
Указом Президента України №757/2022 від 07 листопада 2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ.
Указом Президента України №58/2023 від 06 лютого 2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 14.02.2023 № 2915-IX.
В квітні 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попрохала свою знайому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наглядати за належним їй домоволодінням за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку зі своєю тимчасовою відсутністю за вищевказаним місцем проживання.
В подальшому, ОСОБА_8 , протягом квітня 2023 року, неодноразово приходила за вказаною адресою разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній раз в ніч з 19 квітня 2023 року по 20 квітня 2023 року, де разом залишилися ночувати у приміщенні літньої кухні.
20 квітня 2023 року, близько 12 години 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 пішла з даного домоволодіння та попрохала ОСОБА_9 забрати її особисті речі, які залишилися у літній кухні. Після чого, ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні літньої кухні вищевказаного домоволодіння, зібрав особисті речі ОСОБА_7 та побачив мультиварку торгівельної марки «Shivaki», моделі «SMK-8356» та швейну машинку, торгівельної марки «Подольск 142», на викрадення яких в нього виник злочинний умисел.
У той же день, ОСОБА_6 відніс особисті речі ОСОБА_7 та з метою реалізації свого злочинного умислу, самостійно прийшов до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .
Після чого, 20 квітня 2023 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 через калитку проник на територію вищевказаного домоволодіння, де через відкриті вхідні двері проник до літньої кухні. Знаходячись у приміщенні літньої кухні, ОСОБА_6 достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, викрав із приміщення літньої кухні, розташованої на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 :
- мультиварку торгівельної марки «Shivaki», моделі «SMK-8356», вартістю 883 грн. 33 коп.;
- швейну машинку «Подольск 142», вартістю 400 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 1283 грн. 33 коп., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому правопорушення. Пояснив, що сусідка попросила приглядати за її домом його жінку. Разом зі своєю співмешканкою декілька разів залишались ночувати в літній кухні. Того дня забирав з літньої кухні свої речі та побачив мультиварку та швейну машинку. Вирішив без відома господарів взяти вказані речі та перевезти їх до себе на квартиру для власного використання. Через деякий час приїхали поліцейські та він добровільно виніс ці речі. Двері в літню кухню не були зачинені. Зазначив, що дозвіл на перебуванні у будинку власниця надала лише його цивільній дружині. Щиро кається у скоєному. Просив призначити покарання як пропонував прокурор з іспитовим строком.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що у зв`язку з бойовими діями на території Донецької області вимушена була евакуюватись в більш безпечний регіон України, разом з цим доручила сусідам доглядати за своїм домоволодінням розташованим за адресою: АДРЕСА_3 . У лютому 2023 року їй зателефонували військові та попросились пожити в її домі, однак вона відмовила, посилаючись на те, що все закрито, дім під наглядом, на що військові повідомили про те, що будинок відкритий. Вона попросила брата закрити будинок та купити новий замок, що брат і зробив. Через деякий час знову зателефонували військові з проханням пожити в домі і повідомили, що дім відкритий, всередині все перевернуто, вирвані розетки, відсутній посуд, речі та побутова техніка. Сусідка про це нічого не казала, для них з будинком було все добре. Зателефонувала знайомим та попросила написати з цього приводу в поліцію. Дозволу обвинуваченому ніякого не давала, бо навіть його не знала, пізніше дізналась, що в нього була її мультиварка та швейна машинка. Наполягала на поверненні всіх речей які зникли з дому.
Прокурор у судовому засіданні зазначила, що під час судового розгляду встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просила суд визнати ОСОБА_6 винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.06.2023, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. При цьому прокурор просила урахувати таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, та обтяжуючу обставину - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини, вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 26 травня 2023 року в присутності понятих проведено огляд місця вчинення злочину розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до якого присутній при огляді ОСОБА_10 пояснив, що в приміщенні літньої кухні біля маскітних сіток знаходилась мультиварка, яка належить його сестрі ОСОБА_4 . Під час огляду ванної кімнати ОСОБА_10 пояснив, що на тумбі знаходилась швейна машинка його сестри.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 26 травня 2023 року в присутності понятих проведено огляд відкритої ділянки місцевості розташованої біля під`їзду № 3 буд. АДРЕСА_4 де присутній громадянин ОСОБА_6 добровільно надав для огляду мультиварку та швейну машинку та пояснив, що вказані речі викрав 20 квітня 2023 року з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Присутній при огляді ОСОБА_11 пояснив, що впізнає зазначені речі, як речі які належать його сестрі ОСОБА_4 . Під час огляду місця події мультиварку Shivaki», моделі «SMK-8356» та швейну машинку «Подольск 142» вилучено до ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.
Постановою слідчого від 26 травня 2023 року мультиварка торгівельної марки Shivaki», моделі «SMK-8356» та швейна машинка торгівельної марки «Подольск 142» визнані по кримінальному провадженню речовими доказами.
Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 2528 від 29.05.2023 ринкова вартість бувшої у використанні мультиварки торгівельної марки «Shivaki», моделі «SMK-8356» станом на 20.04.2023 складає 883,33 грн., ринкова вартість бувшої у користуванні швейної машинки, металева, сірого кольору, торгівельної марки «Подольськ 142», серійний номер « НОМЕР_1 » станом на 20.04.2023 складає 400,00 грн.;
Відповідно до звіту про фактичні витрати на проведення експертизи № 2528 вартість експертного дослідження складає 250 грн.
Відповідно до розписки про отримання речей ОСОБА_10 отримав від слідчого мультиварку «Shivaki» та швейну машинку «Подольськ 142», які належать його сестрі ОСОБА_4 .
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 08 червня 2023 року у присутності понятих та захисника ОСОБА_6 показав де саме в домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_3 викрав мультиварку та швейну машинку.
Відповідно до протоколів пред`явлення речей для впізнання від 14 червня 2023 року в присутності понятих потерпіла ОСОБА_4 впізнала мультиварку та швейну машинку як належні їй речі, викрадені з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.
Як установлено вимогами ст. 95 КПК України, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 цього кодексу.
Безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним усіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису й відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити й перевірити як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами, здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними в ч. 1 ст. 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.
Суд оцінює надані сторонами кримінального провадження докази в сукупності та взаємозв`язку за критеріями належності та допустимості.
Досліджені в судовому засіданні докази суд вважає належними, оскільки вони стосуються обставин скоєного злочину і мають значення для кримінального провадження; допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання, а також достовірними, оскільки вони не суперечать один одному, доповнюють один одного.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого повністю доведена, а вчинені обвинуваченим ОСОБА_6 дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.
При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує приписи статей 50, 65 КК України, зі змісту яких випливає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».
За своєю суттю пом`якшуючи обставини - це встановлені судом різні відомості, що свідчать про менший ступінь небезпечності особи винного та вчиненого ним злочину й дають підстави для застосування до нього менш суворого покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд, відповідно до положень ст. 66 КК України, визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Разом з цим, суд приймає до уваги досудову доповідь органу пробації від 04 серпня 2023 року, згідно з якої орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінює як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінується як середній. Орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства у тому числі окремих осіб.
Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».
Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
За таких обставин, судом враховано, що ОСОБА_6 критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий 12 червня 2023 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. ст. 309 до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі с. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, обставини, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, корисний мотив скоєного злочину, висновок досудової доповіді, а також те, що вчинене ним кримінальне правопорушення віднесене до тяжкого злочину, суд вважає за необхідне визначити йому міру покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України якщо після постановлення вироку в справі встановлено, що засуджений винен ще в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку покарання призначається за правилами частини першої третьої цієї статті.
Оскільки правопорушення вчинено ОСОБА_6 20 квітня 2023 року, тобто до постановлення вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2023 року, суд вважає необхідним відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.06.2023, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Саме такого покарання буде достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання. Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу винного, доцільно застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України та звільнити його від відбування остаточного покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України. При цьому, покарання у виді позбавлення волі хоча і є винятковим, але застосовується щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.
Запобіжний захід у підготовчому судовому засіданні та під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Під час досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню судовим експертом ОСОБА_12 проведено судову товарознавчу експертизу № 2528 від 29.05.2023.
Частиною 2 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Аналізуючи вказану норму права, доходжу висновку, що з обвинуваченого суд має право стягнути процесуальні витрати, в тому числі ті, що пов`язані із залученням експерта, лише у випадку ухвалення стосовно особи обвинувального вироку. При цьому слід зауважити, що такі витрати, відповідно ст. 124 КПК України, стягуються на корись потерпілої особи та/або на користь держави.
Як вбачається з матеріалів справи, експерт ОСОБА_12 є атестованим судовим експертом, який включений до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України. Разом з цим з інформації яка міститься в картці атестованого судового експерта вбачається, що ОСОБА_12 не є фахівцем державної спеціалізованої установи. Матеріалів, які б підтверджували понесення цих витрат державою суду не надано.
За таких обставин стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь судового експерта ОСОБА_12 вартості експертизи яка проведена не працівником державної спеціалізованої установи, не передбачено чинним законодавством.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 363-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.06.2023, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
- мультиварку торгівельної марки «Shivaki», моделі «SMK-8356» та швейну машинку «Подольск 142» передані під розписку ОСОБА_10 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1