Справа № 333/5526/23
Провадження № 1-кс/333/2151/23
УХВАЛА

Іменем України

25 липня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, скаргу голови громадської організації «НОН СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Мелітополь, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за заявою голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 від 28.08.2023 року про вчинені кримінальні правопорушення.

Вимоги скарги обґрунтовує наступним.

28.06.2023 року головою ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 з використанням технологій електронної пошти, з накладенням ЕЦП (КЕП), з офіційної електронної пошти ГО «НОН-СТОП» на офіційну електронну пошту ТУ ДБР в м. Мелітополі було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення. На даний час, в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості за вказаною заявою про вчинення кримінального правопорушення не внесені, не повідомлено про початок досудового розслідування, витяг з ЄРДР не надано.

Також зазначив, що ГО «НОН-СТОП» є правозахисною громадською організацією, одним з напрямів діяльності якої є захист екологічних прав громадян, протидія корупції та зловживанням з боку представників влади та посадових осіб, з початку повномасштабного вторгнення займається правозахисною і волонтерською діяльністю на території міста Харкова та Харківської області.

Окрім цього, ГО «НОН-СТОП» є членом Координаційної ради волонтерів при ХОВА та здійснює правозахисну функцію по захисту прав і свобод населення, в тому числі соціально-економічних і екологічних прав, протидії корупції.

В ході своєї діяльності ГО «НОН-СТОП» виявило такі факти порушень законодавства: на території України, в Києві, діє організоване злочинне угрупування, в склад якого входять юристи, нотаріуси, оцінювачі, арбітражні керуючі, реєстратори, а також - представники судової гілки влади та ряд фіктивних юридичних осіб. Члени угрупування, з метою отримання винагороди, доводять підприємства до банкрутства, захоплюють та присвоюють їх власність.

Так, на території Запорізької області, ФОП ОСОБА_4 , як пособник, в інтересах зазначеного злочинного угруповання, здійснює керівництво низкою суб`єктів фінансово-господарської діяльності, що діють фіктивно. Зазначені суб`єкти підписують договори за якими не здійснюється надання визначених послуг. Таким чином, частина цих суб`єктів виконує функції конвертаційних центрів, приймають участь в легалізації (відмиванні) доходів, ухиленні від сплати податків.

ОСОБА_4 та арбітражний керуючий ОСОБА_5 розробили злочинну схему по заволодінню майном ПП «МАКСФОРТ», шляхом підробки документів із фіктивними заборгованостями вказаного підприємства та подачі таких підроблених документів до Господарського суду Запорізької області, з метою ініціювання процедури банкрутства (фіктивного банкрутства) ПП «МАКСФОРТ».

Колишній Генеральний директор ПП Виробничо-Комерційної Фірми «Аква Вита» ОСОБА_6 , використовуючи Рішення №2 Власника (Засновника) Приватного Підприємства Виробничо-Комерційної Фірми «Аква Вита», від 03.01.2006 року, видане ОСОБА_7 (з котрою ОСОБА_6 перебуває в зареєстрованому шлюбі), про його призначення Генеральним директором вказаного підприємства, та надані даним рішенням йому повноваження, з метою доведення до фіктивного банкрутства ПП «МАКСФОРТ», і таким чином заволодінням майном підприємства, підшукав для цього злочинного завдання організоване злочинне угруповання ОСОБА_4 та оплатив таку діяльність, ОСОБА_4 , у свою чергу, до поданої ним позовної заяви щодо відкриття провадження у справі про банкрутство ПП «МАКСФОРТ», додав заяву про надання згоди на участь у справі про банкрутство, попередньо завербованого на злочинні дії арбітражного керуючого ОСОБА_5 ..

З метою отримання сприятливого рішення на свою користь та відкриття провадження про банкрутство щодо ПП «МАКСФОРТ», вказаними фігурантами було здійснено втручання в Єдину судову інформаційно-телекомунікаційної систему, що призвело до обрання для розгляду заяви про ініціювання банкрутства ПП «МАКСФОРТ», підконтрольного вказаним зловмисникам судді ОСОБА_8 .

ОСОБА_9 є керівником ТОВ «ЮРИДИЧНЕ АГЕНСТВО ДІАМАНТ» і являється підконтрольною особою ОСОБА_4 і саме за допомогою вказаного підприємства, зокрема, реалізовується схема із доведення ПП «МАКСФОРТ» до банкрутства.

Крім того, приватним нотаріусом ОСОБА_10 та реєстратором Комишуваської сільської ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_11 , які були підшукані організаторами злочинної схеми, використовуючи своє службове становище для досягнення злочинних цілей, вчиняли незаконні нотаріальні та реєстраційні дії. Зокрема, ОСОБА_11 вжив заходів, не передбачених ухвалами Господарського суду Запорізької області від 24.04.2023 року у справі N2 908/1336/23 та від 24.04.2023 року № 908/1339/23, якими вжито заходи для забезпечення вимог кредиторів, шляхом заборони власнику майна боржника та боржнику приймати рішення про реорганізацію та ліквідацію боржника, а також відчужувати основні засоби, корпоративні права та здійснювати будь-які реєстраційні дії, направлені на перереєстрацію нерухомого майна, яке належить боржнику, чим вийшов за межі своїх повноважень, порушивши при цьому організаційно-правову та господарську діяльність ПП «МАКСФОРТ» та ПП ВКФ «АКВА ВИТА».

Таким чином, в діях організованої злочинної групи, в яку входять юридичні, фізичні, посадові особи, а саме, юристи, нотаріуси, оцінювачів, реєстраторів, судді та арбітражні керуючі, в діях яких вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, які передбачені ч. 2 ст. 206-2, ч. З ст. 209, ч. 2 ст. 212, ст. 219, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 376-1, ч. ст. 386 КК України.

У судове засідання по розгляду скарги ОСОБА_3 не з`явився, в скарзі зазначив, про її розгляд у його відсутність. Його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий ТУ ДБР, розташованому у м. Мелітополі, будучі своєчасно та належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та матеріали, якими обґрунтовано її доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

З матеріалів скарги вбачається, що 28.06.2023 року головою ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на електронну пошту ТУ ДБР у м. Мелітополі було надіслано заяву про вчинення кримінального правопорушення.

На теперішній час жодної відповіді або Витягу з ЄРДР ним не отримано.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Незважаючи на те, що ст. 214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з змісту ч. 5 ст. 214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці.

Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки КПК України надана можливість оскаржити дії слідчого/прокурора, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку слідчого/прокурора в результаті такої оцінки.

Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п. 18 ст. 3 КПК України (визначення основних термінів Кодексу), відповідно до якого, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Тобто, підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть слугувати не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що є гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу, оскільки безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Статтею 216 КПК України визначена підслідність правоохоронних органів, які уповноважені здійснювати досудове розслідування по окремим категоріям кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, відповідно до ст. 216 КПК України, досудове розслідування у кримінальних правопорушеннях, зазначених ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінального правопорушення, здійснюються Детективами органів бюро економічної безпеки України та Детективами Національного антикорупційного бюро України.

Згідно з ч. 11 ст. 216 КПК України, при визначенні органу, що здійснюватиме досудове розслідування у формі дізнання, застосовуються правила підслідності, передбачені цією статтею.

Завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, в тому числі при вирішенні скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, а слідчий суддя згідно вимог ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи, що заява ОСОБА_3 від 28.06.2023 року, направлена на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжя) про кримінальні правопорушення, досудове слідство щодо даних кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ст. 216 КПК України, не відноситься до повноважень слідчих ТУ ДБР, у зв`язку з чим підстав для внесення відомостей до ЄРДР та підстав почати судове розслідування у Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжя) за заявою голови ГО «НОН- СТОП» ОСОБА_3 від 28.06.2023 року про вчинення кримінальних правопорушень слідчим суддею не встановлено, у зв`язку з чим дана скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні скарги голови громадської організації «НОН СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Мелітополь, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Мелітополь, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 25 липня 2023 року.

Слідчий суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1