справа № 488/3279/20
номер провадження № 1-кп/488/90/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2023 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції під час трансляції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи «EasyCon»), потерпілої ОСОБА_8 (нині - ОСОБА_9 ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краганда, республіки Казахстан, німця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 24.01.2002 Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.187 КК України до 3 років перебування у спеціальному учбово-виховальному закладі;

- 10.06.2003 Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі. 08.07.2005 звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 8 місяців 11 днів;

- 13.06.2006 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.187, ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.1 ст.152, 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

- 15.07.2010 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст.153, 71 КК України до 10 років 6 місяців позбавлення волі; 25.10.2019 звільнений з Казанківської виправної колонії у зв`язку з відбуттям покарання;

- 05.10.2021 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.187, 71 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна,

- 29.11.2022 Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.190, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України остаточно до покарання у вигляді 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна

за ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 повторно 06.08.2020 приблизно о 10:23 годин, перебуваючи за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись корисливим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, звернувся до свого неповнолітнього племінника ОСОБА_10 з проханням про передачу йому мобільного телефону під приводом здійснення телефонного дзвінка, на що ОСОБА_10 , не здогадуючись про злочинний умисел ОСОБА_6 , передав останньому мобільний телефон марки «ZTE» моделі «Blade A7», блакитного кольору, вартістю 2 849 грн., отримавши який ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Обвинувачений у судовому засіданні вину не визнав повністю, пояснивши, що потерпіла його оговорює з мотивів того, що була невдоволена його проживанням у них, від дачі показань по суті пред`явленого обвинувачення, користуючись ст. 63 Конституції України, відмовився.

Захисник обвинуваченого позицію свого довірителя підтримала, вважає, що органом досудового розслідування не здобуто доказів провини обвинуваченого в інкримінованому злочині.

Провина обвинуваченого ОСОБА_6 , не дивлячись на її невизнання ним, повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.

Показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка суду показала, що близько у серпні 2020 року помітила відсутність у будинку належного їй мобільного телефону марки «ZTE» моделі «Blade A7», блакитного кольору. На її запитання син відповів, що телефон віддав обвинуваченому за його проханням. Вона відразу набрала на номер цього телефону, слухавку взяв обвинувачений та пообіцяв, що через 5 хвилин телефон поверне. Наталі на її дзвінки він вже не відповідав, вона звернулась до поліції із заявою.

Показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , допитаного у присутності законного представника батька ОСОБА_11 та педагога ОСОБА_12 , який суду показав, що влітку 2020 року, його дядько - обвинувачений ОСОБА_6 попросив у нього мобільний телефон марки «ZTE», який належав його матері. Обвинувачений сказав, що він їде у місто по справам та йому він потрібен для користування, що він потім його поверне. Тому він пішов до будинку і виніс тому названий телефон. Він боявся дядька;

протоколом прийняття заяви від ОСОБА_13 від 06.08.2020 року про вчинений злочин, відповідно до якої ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів належним їй мобільним телефоном;

наданими потерпілою копією товарного чеку від 13.04.2020 року про вартість придбаного мобільного телефону марки «ZTE» у розмірі 2 998 грн. та фотографією коробки від телефону;

протоколом огляду мобільного телефону марки «ZTE» від 04.09.2020 року з фототаблицею;

зберігальною розпискою потерпілої ОСОБА_8 про отримання від співробітників поліції мобільного телефону марки «ZTE»;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.09.2020 року та довідкою, відповідно до яких свідок ОСОБА_14 впізнала обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу, яка 06.08.2020 року близько 12.00 години на ринку Колос запропонувала придбати у нього мобільний телефон марки «ZTE» моделі «Blade A7», на що остання погодилась та придбала його за 500 грн.;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.09.2020 року та довідкою, відповідно до яких свідок ОСОБА_15 впізнала свідка ОСОБА_14 , як особу, у якій вона 6.08.2020 року на ринку Колос придбала мобільний телефон марки «ZTE» моделі «Blade A7»;

заявою ОСОБА_15 від 03.09.2020 року про добровільну видачу співробітникам поліції мобільного телефону марки «ZTE» моделі «Blade A7», який вона 6.08.2020 року придбала на ринку Колос у незнайомої жінки.

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, та даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_6 приходить до наступних висновків:

суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого щодо його непричетності до заволодіння майном потерпілої ОСОБА_13 шляхом зловживання довірою свідка ОСОБА_10 . Дана версія обвинуваченого спростована показаннями самого свідка ОСОБА_10 , наданими суду, який з повною впевненістю вказав на шахрайські дії обвинуваченого з метою заволодіння майном потерпілої.

Оцінюючи показання неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , суд виходить з того, що допит в судовому засіданні неповнолітнього проводився з дотриманням вимог ст. 226, 354 КПК України за участю його законного представника та педагога.

Після допиту неповнолітнього свідка педагог ОСОБА_12 суду показала, що питання свідку ОСОБА_10 були поставлені в зрозумілій формі, тиску при цьому на свідка не було і суд може взяти до уваги надані ним відповіді.

Показанням потерпілої у суду немає підстав не вірити, оскільки її показання логічні, стабільні, не суперечливі, нічим не зганблені, дані незацікавленою особою, підтверджені взаємно, а також підтверджені іншими доказами по справі, зокрема даними прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої від 06.08.2020 року року, в які потерпіла зазначила, що ОСОБА_6 шахрайським шляхом заволодів належним їй мобільним телефоном; даними протоколу огляду викраденого у потерпілої мобільного телефону, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.09.2020 року свідкам ОСОБА_15 та ОСОБА_14 та заявою ОСОБА_15 від 03.09.2020 року про добровільну видачу співробітникам поліції мобільного телефону марки «ZTE» моделі «Blade A7», який вона 6.08.2020 року придбала на ринку Колос у незнайомої жінки..

Поміж іншого, показання потерпілої узгоджені з показаннями свідка ОСОБА_10 , підстав не вірити якому у суду також немає.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено підстав та причин обмовляти обвинуваченого ОСОБА_6 з боку потерпілої ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_10 .

За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України - у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує відшкодування шкоди потерпілій та відсутність з її боку матеріальних претензій до обвинуваченого, яка просила обвинуваченого не карати.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, постійного місця роботи не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий неодноразово у тому числі за вчинення тяжких корисливих злочинів аналогічної спрямованості, покарання за які відбував реально, судимість за які не знята та не погашена у встановленому Законом порядку.

Суд вважає, що для досягнення цілей покарання, задля запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів, виправлення обвинуваченого можливе тільки при призначенні реальної міри покарання і тільки в місцях позбавлення волі з ізоляцією від суспільства, у межах санкції інкримінованого обвинуваченому злочину, у вигляді позбавлення волі, вважаючи саме таке покарання необхідним і достатнім для досягнення мети покарання.

Враховуючи, що інкриміновані злочини вчинено обвинуваченим до постанови попереднього вироку, покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю злочинів за ст. 70 ч. 4 КК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.368-371, 373, 374, 376, ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 29.11.2022 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно покарання визначити у вигляді 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

Термін відбуття покарання обчислювати з часу фактичного затримання ОСОБА_6 за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 05.10.2021 року - з 28 жовтня 2020 року.

Речові докази по справі - мобільний телефон марки «ZTE» моделі «Blade A7» переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_13 , залишити останній, як власниці.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1