Справа № 196/482/23
№ провадження 1-кс/196/48/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка клопотання прокурора Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 30 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2023 року на адресу суду поштою надійшло клопотання прокурора Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 30 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 29.04.2023 близько о 23:24 год. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 грубо порушував громадський порядок, а саме металевим предметом, що схожий на ломом, бив по вікнам та дверям кафе «Гравітація».

За даним фактом СД ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 30.05.2023 зареєстроване кримінальне провадження №0000023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

30.04.2023 т.в.о. начальника СД ВП №11 ДРУП було проведено огляд речей поблизу домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав за раніше поданою заявою працівникам ВП № 11 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області» предмет, схожий на металевий лом, яким він розбивав вікна за адресою: АДРЕСА_1 у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

У порядку ч. 5 ст. 237 КПК України предмет, схожий на металевий лом було оглянуто, вилучено та скріплено ниткою з паперовою біркою з підписами понятих, вилучено до території ВП № 11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, що розташоване за адресою: вул. Нагорна, 9 смт Царичанка Дніпровського району Дніпропетровської області та опечатано.

30.04.2023 дізнавачем ВП № 11 лейтенантом поліції ОСОБА_5 за правилами, передбаченими ч.ч. 3, 5-7 ст. 110 КПК України, винесено постанову про визнання вказаного предмета, схожого на металевий лом, який поміщено в поліетиленовий мішок та скріплено ниткою з паперовою біркою з підписами понятих, як речовим доказом і приєднано до матеріалів кримінального провадження.

На даний час виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно, так як предмет, схожий на металевий лом, є предметом кримінального проступку, склад якого передбачений ч. 1 ст. 296 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що предмет, схожий на металевий лом, належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_3 .

На даний час мається необхідність в накладені арешту на предмет, схожий на металевий лом, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий просить накласти арешт на предмет, схожий на металевий лом, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю

АДРЕСА_3 , який знаходиться на території ВП № 11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вул. Нагорна, 9 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд вказаного клопотання у його відсутність. Подане клопотання підтримує і просить задовольнити.

Власник майна - ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд даного клопотання без його участі. Проти задоволення клопотання не заперечує.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. При цьому арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, передбачено ст. 131 КПК України.

В розумінні ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку.

Зі змісту ст. 171 ч. 2 п. 3 КПК України слідує, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено в тому числі і: підставу та мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках передбачених пунктами 3,4 ч. 2 ст.170 цього кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваної особи.

Слідчим суддею встановлено, що 30 квітня 2023 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 4).

Клопотання прокурора про арешт майна відповідає вимогам статті 171 КПК України.

Відповідно до протоколу огляду від 30.04.2023 року, а саме поблизу домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , було вилучено металевий лом, який поміщено в поліетиленовий мішок та скріплено біркою з підписами понятих, для поміщення до кімнати зберігання речових доказів ВП №11 (а.с. 25-27).

Згідно постанови дізнавача СД ВП №11 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про залучення до кримінального провадження речового доказу від 30.04.2023 року, вилучений металевий лом, який поміщено до поліетиленового мішка та скріплено біркою з підписами понятих, визнано речовим доказом та поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВП №11 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с. 23-24).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Таким чином, право на володіння речами і документами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Важливим в даних правовідносинах є те, що в кримінальному провадженні арешт допускається в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи те, що предмет, схожий на металевий лом, має значення речового доказу у кримінальному провадженні та незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, з метою всебічного, неупередженого та повного розслідування за кримінальним провадженням для встановлення об`єктивної істини та проведення ряду слідчих дій слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити та накласти арешт на вказане майно, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України. Обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 309, 372-376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 30 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України,- задовольнити.

Накласти арешт на предмет, схожий на металевий лом, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_3 , який поміщено до поліетиленового мішку та скріплено біркою з підписами понятих та вилучено до кімнати зберігання речових доказів ВП №11 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Місцем зберігання арештованого майна визначити кімнату зберігання речових доказів ВП №11 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, смт.Царичанка вул.Нагорна, 9.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1