ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2264/23 Справа № 201/9248/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

27 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження кримінального провадження №0000493, за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які діють в інтересах ОСОБА_7 та особи, інтересів, якої стосується судове рішення під час вирішення питання про долю речових доказів - ОСОБА_11 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2023 року, ухвалений щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого на підставі ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 115, п. ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2023 року ОСОБА_7 визнати винуватим та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років, без конфіскації майна; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; за ст. 348 КК України у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі, без конфіскації майна.

Не погодившись з вказаним рішенням захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали апеляційні скарги, в яких зокрема вказували на необхідність скасування вироку суду, через істотні порушення прав обвинуваченого, внаслідок застосування до нього недозволених методів слідства, які полягали в психологічному та фізичному тиску на ОСОБА_7 .

27.07.2023 в ході слухання апеляційних скарг стороною захисту також було заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 недозволених методів слідства, а саме фізичного та психологічного тиску з боку працівників поліції ГУНП в Дніпропетровській області. Зокрема обвинувачений посилався на те, що показання, які були надані ним під час проведення 20.06.2020 слідчого експерименту на стадії досудового розслідування були надані ним під психологічним впливом з боку співробітників поліції, а так і фізичного під час його затримання.

Вислухавши думки учасників судового провадження з приводу даних обставин, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вказує ОСОБА_7 , він надав покази під час досудового розслідування під психологічним тиском, зокрема під час проведення слідчого експерименту, через що під час судового розгляду його покази змінювалися, про вказані обставини обвинувачений заявляв і в суді першої інстанції, однак суд перевірку цих обставин не призначив, крім того, обвинувачений вказував на вчинення на нього фізичного тиску під час затримання.

В той же час, як видно з вироку суду першої інстанції, за висновком експерта № 1647е від 23 червня 2020 року судово-медичної експертизи ОСОБА_7 06 травня 1971 при огляді у нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: численних синців та саден на голові, обличчі, тулубі і кінцівках, внутрішньо-шкіряних крововиливів на обличчі та голові, які зокрема не є характерними для одномоментного падіння з висоти власного зросту.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гiднiсть, поводженню або покаранню.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п.131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

Зі змісту ч. 6 ст. 206 КПК України слідує, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя, суд зобов`язані зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та, зокрема, доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про державне бюро розслідувань, Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

Отже, враховуючи те, що перевірка заяв повинна проводитись неупередженою особою, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ «Захаркін О.М. проти України» від 24 червня 2010 року, а також те, що при наявності підстав та доказів вказане ОСОБА_7 діяння може бути розцінене як кримінально-каране, а суд апеляційної інстанції, в силу своїх повноважень, позбавлений можливості перевірити достовірність вказаних ним обставин, колегія суддів вважає за необхідне доручити керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві, яке поширює свою дільність на Дніпропетровську область, провести перевірку зазначених обвинуваченим обставин щодо застосування до нього методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000493 працівниками ГУНП в Дніпропетровській області.

Керуючись ст. ст. 206, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Доручити керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві, яке поширює свою дільність на Дніпропетровську область, провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_7 обставин щодо застосування до нього методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000493 працівниками ГУНП в Дніпропетровській області.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4