Справа № 362/3160/23
Провадження № 1-кп/362/547/23
ВИРОК

Іменем України

30.06.2023 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001773 від 17.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У невстановлені час та дату у невстановленому місці та за невстановлених обставин, але не пізніше ніж 06 год. 23 хв. 16.03.2023 невстановлена особа принесла та залишила на території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 та корпус ручної осколкової гранати РГД-5. Після чого ОСОБА_4 , знаючи, що на території домоволодіння, де він проживає, знаходиться без передбаченого законом дозволу уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 та корпус ручної осколкової гранати РГД-5, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, почав зберігати їх без передбаченого на те законом дозволу без мети збуту, а саме: у шухляді шафи, що знаходиться у житловій кімнаті будинку.

16.03.2023 в період часу з 06 год. 23 хв. по 07 год. 23 хв. під час проведення обшуку території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в кімнаті житлового будинку виявлено та вилучено вищезазначені предмети, які, згідно висновку експерта, є уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2 та одним, промислово-виготовленим, спорядженим вибуховою речовиною, корпусом ручної осколкової гранати РГД-5. При поєднанні в єдину конструкцію корпусу ручної осколкової гранати РГД-5 і уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ-2, що передбачено і призначенням, їх конструктивними особливостями, вони утворюють ручну осколкову гранату, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом - гранату РГД-5. Уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 придатний до вибуху і створення вибухового імпульсу для ініціювання вибуху заряду вибухової речовини, а вибухова речовина, якою споряджено корпус ручної осколкової гранати РГД-5, придатна до вибуху. Ручна осколкова гранат РГД-5, що утворилася при конструктивному поєднанні в єдину конструкцію корпусу ручної, придатної до вибуху, осколкової гранати РГД-5 і уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ-2.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю і пояснив, що дійсно зберігав бойові припаси та вибухові пристрої без дозволу.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім того, судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів та залучення експертів й витрат на їх проведення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, визнанням своєї вини.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчиненню нових злочинів.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо, не одружений, офіційно не працює, а також думку прокурора, який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, обвинуваченого, який не заперечував проти цього.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, відсутність обтяжуючих обставин, відношення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, позицію прокурора, висловлену на судових дебатах, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В порядку ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з

обвинуваченого витрати, пов`язані із залученням експертів: за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/14530-ВТХ від 24.03.2023 в розмірі 3020,48 грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 3020 (три тисячі двадцять) грн. 48 коп. на користь держави.

Речові докази:

- пневматичний пістолет Макарова, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Фастівського РУП ГУНП в Київській області, - повернути власнику, ОСОБА_4

- гільзу калібру 5,45 мм, два гумові набої калібру 9 мм, підривач типу УЗРГМ; залишки гранати типу РГД-5, передані на зберігання до камери схову речових доказів Фастівського РУП ГУНП в Київській області, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, за виключенням оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1