ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2627/23 Справа № 192/857/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року було відмовлено у задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 на теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)». Початок строку відбування покарання: 22.08.2017, кінець строку відбування покарання: 22.08.2023. апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала. На час звернення до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув більше 2/3 строку покарання.

Відповідно до характеристики, складеної у травні 2023 року, ОСОБА_7 в установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 28.08.2017. За період перебування у Криворізькому слідчому ізоляторі характеризувався незадовільно, мав чотири стягнення, погашені за плином часу, заохочень не мав.

У Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» знаходиться з 19 липня 2018 року. Працевлаштований електриком парасилового цеху.

За час відбування покарання характеризується незадовільно, має два заохочення та чотири стягнення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користається при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Засуджений бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціальну корисну активність в організації їх роботи, входить до складу ради колективу засуджених, секція художньо-прикладної творчості, підтримує соціальні зв`язки на волі.

Разом з тим засуджений не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. До засудженого було застосовано 8 стягнень, 7 з яких є погашеними, та лише 2 заохочення.

05.07.2019 комісією виправної установи відмовлено у застосуванні зміни умов тримання відповідно до ст.ст. 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України як особі, що не стає на шлях виправлення.

18.09.2020 комісією установи відмовлено у застосуванні заміни не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст. 82 Кримінального кодексу як особі, що не стала на шлях виправлення.

27.08.2023 комісією установи відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 Кримінального кодексу України, як особі, що не довела свого виправлення.

На підставі встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про передчасність вимог засудженого щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Засуджений в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року скасувати та постановити нову, якою звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, мотивуючи такі вимоги тим, що він виправився і вдома його чекають дружина і рідна бабуся.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги засудженого заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Як вбачається із матеріалів особової справи, ОСОБА_7 на теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)».

Початок строку відбування покарання: 22 серпня 2017 року, кінець строку відбування покарання: 22 серпня 2023 року. апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала. На час звернення до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув більше 2/3 строку покарання.

Відповідно до характеристики, складеної у травні 2023 року, ОСОБА_7 в установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 28 серпня 2017. За період перебування у Криворізькому слідчому ізоляторі характеризувався незадовільно, мав 4 стягнення, погашені за плином часу, заохочень не мав. У Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» знаходиться з 19 липня 2018 року. Працевлаштований електриком парасилового цеху.

За час відбування покарання характеризується незадовільно, має 2 заохочення та 4 стягнення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користається при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

27 серпня 2023 року комісією установи відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 Кримінального кодексу України, як особі, що не довела свого виправлення.

Ознайомившись із вище встановленими обставинами, колегія суддів дійшла висновку про те, що засуджений не довів досягнення ним мети покарання, усвідомлення протиправності своїх дій, і як наслідок сумлінною поведінкою не довів свого виправлення, а тому підстав для застосування ст. 81 КК України, суд апеляційної інстанції не вбачає. При цьому, колегія суддів враховує, що за весь час відбування покарання у виправній установі, засуджений має лише 2 заохочення, що свідчить про його пасивну поведінку, відсутність інтересу до саморозвитку та небажання досягнути мети виправлення, а також, велику кількість стягнень, більшість яких була погашена за спливом часу, що свідчить про порушення режиму виправної установи та ставить під сумнів сумлінну поведінку засудженого та досягнення ним мети виправлення, про що засуджений вказує в своїй апеляційній скарзі. В свою чергу, відсутність активної участі засудженого в життєдіяльності виправної установи, відкрите ігнорування режиму відбування покарання та вимог адміністрації виправної установи, що підтверджується характеристикою засудженого, спростовує доводи засудженого про досягнення ним мети покарання та виправлення. Посилання засудженого на наявність міцних соціальних зв`язків не є виключною підставою для застосування положень ст. 81 КК України.

Тож, з огляду на вище наведене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого та застосування до нього вимог ст. 81 КК України.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4