УХВАЛА

Іменем України

08 травня 2023 року

м. Київ

справа №450/1357/17

провадження №51-3965ск19

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року і

встановила:

як убачається з матеріалів провадження ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10 квітня 2023 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави, з 10 квітня 2023 року по 08 червня 2023 року включно.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні апеляційних скарг ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , вищевказану ухвалу місцевого суду залишено без змін.

Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати.

Колегія суддів перевірила касаційну скаргу, додані до неї копії судових рішень і вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.

Згідно з ч. 4 ст. 331 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Крім того, ч. 5 ст. 422-1 КПК України передбачено, що ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Тож, проаналізувавши доводи касаційної скарги та копії судових рішень, касаційний суд приходить до висновку, що ухвала Львівського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року, постановлена за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від

10 квітня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави, з 10 квітня 2023 року по 08 червня 2023 року включно, враховуючи положення ч. 4 ст. 331 КПК України та ч. 5

ст. 422-1 КПК України, не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Таким чином, зазначене судове рішення не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга обвинуваченого подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, Суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.

Ураховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3