Провадження № 1-кп/947/878/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001572 від 14.12.2022 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працює водієм таксі, який зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2022 року, приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_6 керуючи технічно-справним автомобілем марки «Renault-Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух по горизонтальній прямій ділянці асфальтобетонного покриття проїзної частини вул. Академіка Корольова, від вул. Інглезі в напрямку вул. Тополина у м. Одеса.

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого поблизу будинку №7 по вул. Академіка Корольова, на якому перебував пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину дороги зліва-направо, відносно руху автомобіля «Renault-Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_6 , своєчасно не зменшив швидкість, не зупинився перед пішохідним переходом, позначеним дорожнім знаком 5.38.1, 5.38.2, а також дорожньою розміткою 1.14.2 та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 передньою частиною свого автомобіля.

Своїми діями водій ОСОБА_6 , порушив вимоги п. 1.5; підпункт «б» п. 2.3; п. 18.1 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:

- п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;

- п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпілій ОСОБА_4 , спричиненні ТЯЖКІ тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя у вигляді: перелому кісток мозкового та лицевого черепу (втиснутий перелом правої скроневої кістки; перелому верхньої, зовнішньої та нижньої стінок правої орбіти; перелому правої виличної кістки); черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку легкого ступеня; гематоми правої скроневої області; перелому кісток тазу (латеральної маси крижі справа, верхньої та нижньої гілок правої лобкової кістки); садна нижніх кінцівок.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи, водій автомобіля марки «Renault-Logan» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , виконуючи вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість попередити настання даної події.

В діях водія автомобіля «Renault-Logan» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху України, які створювали необхідні і достатні умови для настання події і перебували з ним у причинному зв`язку.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного ним злочину, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: 14 грудня 2022 року приблизно о 18:00 годині, він керуючі автомобілем «Renault-Logan» їхав по проїзній частині по вулиці Ак. Корольова, де в цей час було вимкнуто світло, було темно. На проїзній частині поряд з ним, стояла велика машина, він стояв у крайній лівій полосі, він пішохода не бачив, потів почав рухатися, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода, пішохід вдарився у лобове скло його автомобіля. У скоєному щиро кається, йому дуже жаль, що він пошкодив здоров`я потерпілої, але у нього скрутне матеріально становище і він не має можливості їй допомогти.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії зач. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, одруженого, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність підстав які обтяжують покарання, (кримінальне правопорушення не було скоєне в стані алкогольного сп`яніння),висловив жаль с приводу вчиненого, усвідомив в повному обсязі всю протиправність своєї поведінки, та приймаючі до уваги що ОСОБА_6 вчинив не умисний злочин, враховуючи вищезазначені обставини, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", при вирішенні питання про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 грубо порушив Правила дорожнього руху України, здійснивши наїзд на потерпілу на пішохідному переході, позицію державного обвинувача (прокурора), яка підтримана представником потерпілого, який наполягав на застосуванні до ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає доцільним призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 з застосуванням вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Також, в межах розгляду кримінального провадження Київська окружна прокуратура міста Одеси в інтересах КНП «Міська Клінічна лікарня №1» заявила цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 заподіяну майнову шкоду понесену на лікування потерпілу ОСОБА_4 у розмірі 22 658 гривень 13 копійок.

Суд вважає, що зазначений цивільний позов Київської окружної прокуратури в інтересах КНП «Міська Клінічна лікарня №1», підлягає задоволенню у повному обсязі, так як знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, та був визнаний обвинуваченим ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про залишення без розгляду цивільного позову про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди.

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.128,129, 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів, у загальному розмірі 3 584 гривень 70 копійок.

Цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_6 на користь КНП «Міська клінічна лікарня №1» у розмірі 22 658 гривень 13 копійок, задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь комунального некомерційного підприємства «МКЛ №1» майнову шкоду у розмірі 22 658 гривень 13 копійок.

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 16.12.2022 року на автомобіль марки «Renault-Logan» д.н.з. НОМЕР_1 .

Речовій доказ: автомобіль марки «Renault-Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , повернути власнику транспортного засобу.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1