ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2094/23 Справа № 183/6923/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000783 від 26 серпня 2022 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старо Пекельне, Зачепилівського району, Харківської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 07.12.2016 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік,

- 17.08.2017 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 31 грудня 2021 року звільнений з Дніпропетровської виправної колонії №89 у зв`язку з відбуттям строку покарання

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2023 року ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання: за ч. 1 ст. 121 КК України - у виді 6 років позбавлення волі; за ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком 6 років 1 місяць.

Згідно з обставинами, встановленими судом, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року по всій території України введено військовий стан.

08 травня 2022 року, приблизно о 21 год. ОСОБА_7 перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_3 разом із ОСОБА_9 , який мешкав там без реєстрації, де вони перед цим розпивали спиртні напої. В цей час ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побачив на тумбочці у приміщенні коридору квартири мобільний телефон, що належить ОСОБА_9 , та у нього виник прямий умисел, направлений на його таємне викрадення.

Реалізуючи свій умисел, розуміючи, що діє в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_9 пішов спати до іншої кімнати, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у виді незаконного заволодіння чужим майном, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, взяв з тумби та таємно викрав мобільний телефон синього кольору марки «ZTE» «BLADE A51» 32 ГБ вартістю 3519 грн., із сім-картою мобільного оператора «Київстар» та сім-картою мобільного оператора «ВФ-Україна», які не мають цінності для потерпілого, у чохлі-книжці із шкірозамінника чорного кольору вартістю 258 грн.

Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду у виді вартості викраденого майна на загальну суму 3777 грн.

25 серпня 2022 року, приблизно о 23 годині 10 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у спальній кімнаті за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час до цієї кімнати зайшов раніше йому знайомий ОСОБА_10 , та між ними виник словесний конфлікт з приводу продажу автомобіля «VolkswagenPassat», яким користується сестра ОСОБА_7 та співмешканка ОСОБА_10 ОСОБА_11 . Під час конфлікту у ОСОБА_7 раптово виник прямий умисел, направлений на спричинення ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, 25 серпня 2022 року, приблизно о 23 год. 15 хв. ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні вказаної кімнати, діючи умисно, правою рукою завдав одного удару ОСОБА_10 по голові та одного удару в область грудної клітини. Після цього між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виникла штовханина, під час якої ОСОБА_7 , бажаючи спричинити тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_10 , взяв із поверхні столу кухонний ніж та, тримаючи його у правій руці, наніс ОСОБА_10 один удар в область живота з лівої сторони, спричинивши своїм останньому тяжкі та небезпечні для життя тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення, яке проникло у ліву половину грудної клітини, а потім у черевну порожнину, та супроводжувалося ушкодженнями лівого куполу діафрагми, великого сальника та поперечної ободової кишки, що привело до кровотечі у ліву плевральну та черевну порожнини.

Після отриманого удару ОСОБА_10 присів на підлогу біля ліжка, та в цей час ОСОБА_7 , утримуючи ніж в руці, намагався продовжити бійку, але потерпілий став чинити опір останньому, вихопив із руки ОСОБА_7 ніж та зігнув його лезо. В цей час до кімнати зайшли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які зупинили злочинні дії ОСОБА_7 , після чого він з місця вчинення злочину втік.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок змінити в частині призначення покарання, застосувавши до ОСОБА_7 положення ст. 75 КК України та звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням.

Свої вимоги захисник обґрунтовує невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості. На переконання захисника, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що обвинувачений раніше в силу вимог ст. 89 КК України не судимий, вжив заходи щодо відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_9 , не відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_10 через взяття під варту, визнав свою провину, співпрацював зі слідством, давав правдиві свідчення, на кожному судовому засіданні каявся у скоєному та просив вибачення у потерпілих, має постійне місце проживання, намір стати на шлях виправлення та відшкодувати збитки ОСОБА_10 . Захисник вважає, що суд помилково не встановив обставин, що пом`якшують покарання. Окрім того, захисник зауважує, що твердження суду про те, що потерпілий ОСОБА_10 просив призначити обвинуваченому суворе покарання, не відповідає показанням останнього, наданим у суді, тоді як позицію потерпілого ОСОБА_9 , який також просив суд не позбавляти ОСОБА_7 волі, взагалі не була викладена у вироку, тобто не взята судом до уваги. На переконання захисника, наведені обставини у сукупності дають підстави для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК України, за встановлених судом обставин, та кваліфікація його дій учасниками провадження не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів і особі обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та його суспільно небезпечні наслідки у вигляді тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, сукупність усіх обставин у справі, а також особу ОСОБА_7 , який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікарів не перебуває.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд врахував визнання вини та щире каяття.

Окрім наведеного, суд взяв до уваги визнання обвинуваченим позову потерпілого ОСОБА_10 та його намір відшкодувати останньому збитки.

В якості обставин, що обтяжують покарання, суд врахував рецидив злочинів та вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Надавши оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 покарання за кожен з вчинених ним злочинів окремо, а так само й за їх сукупністю, відповідає вимогам ст. 65 КК України та за своїм видом та розміром є справедливим по відношенню до нього.

З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього протягом визначеного судом строку позбавлення волі колегія суддів погоджується та не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Ті обставини, що обвинувачений визнав свою вину та щиро розкаявся, хоча і мають місце, проте підстав для призначення більш м`якого покарання суду не дають, як і намір останнього відшкодувати шкоду потерпілому ОСОБА_10 .

З огляду на тяжкість вчинених обвинуваченим злочинів, які відносяться до категорії тяжких, обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, застосування ним ножа як знаряддя вчинення злочину та завдання ним удару потерпілому у життєво важливі органи, а також дані про особу ОСОБА_7 , який до кримінальної відповідальності притягується не вперше, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання за своїм видом та розміром слід вважати справедливим.

Щодо доводів захисника про те, що суд не врахував думку потерпілих, які не наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання, то вони не заслуговують на увагу, оскільки думка потерпілих не є вирішальною та підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання окремо не дає.

З наведених обставин не заслуговують на увагу й доводи захисника про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.

На переконання колегії суддів, обставини провадження, а також відомості про наявність у обвинуваченого судимості, беззаперечно вказують на необхідність призначення йому покарання з ізоляцією від суспільства та унеможливлюють застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4