Справа № 296/8346/21
Вирок

Іменем України

05 вересня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001375 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської обл., громадянина України, одруженого, з середньою освітою, працюючого ФОП ОСОБА_7 , на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2021 близько 03 години 51 хв., оперуповноважений відділу кримінальної поліції із сектору розкриття злочинів проти власності Житомирського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_8 спільно з оперуповноваженим відділу кримінальної поліції із сектору розкриття злочинів проти власності Житомирського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області капітаном поліції ОСОБА_9 , під час виконання своїх службових обов`язків перебували неподалік будинку АДРЕСА_2 , де згідно з отриманим повідомленням зі служби 102 відбувається готування до злочину.

Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 помітили, як з другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 виходять ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа. Наблизившись до них, працівники відділу кримінальної поліції із сектору розкриття злочинів проти власності Житомирського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 представилися та пред`явили службові посвідчення, спеціальні жетони, після чого ОСОБА_6 та інша невстановлена слідством особа, почали втікати.

В подальшому, поблизу будинку №49 Б, що по вул. Івана Сльоти в м. Житомирі працівники відділу кримінальної поліції із сектору розкриття злочинів проти власності Житомирського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 наздогнали ОСОБА_6 , якому було достовірно відомо, що перед ним перебувають службові особи правоохоронного органу, при виконанні службових обов`язків, та у якого виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи біля паркану, який знаходився за адресою: м. Житомир, вул. І.Сльоти, 49Б, поводячи себе зухвало, повторно вчинив спробу втекти від працівників поліції та під час його затримання, почав чинити опір працівникам поліції, в ході якого наблизився до ОСОБА_8 та миттєво наніс один удар рукою в область спинки носа та один удар ногою в область правого колінного суглоба, в результаті чого ОСОБА_8 відчув сильний різкий біль.

Внаслідок вказаних злочинних дій, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 тілесне ушкодження, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, щиро розкаявся, та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

16 серпня 2023 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , із наданням письмової згоди потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Захисник у судовому засіданні угоду, укладену між прокурором та його підзахисним підтримала, просила її затвердити.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.

Згідно зі ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Із запропонованим видом та мірою покарання сторони згодні.

Обвинувачений ОСОБА_6 розуміє, що відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості для сторін є:

- для прокурора і обвинуваченого обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України.

- для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Сторонам відомо і зрозуміло, що обмеженнями, відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України, є право оскарження вироку суду першої інстанції на підставі даної угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомої статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Сторонам відомо і зрозуміло, що обмеженнями, відповідно до ч. 3 ст. 424 КПК України, є право оскарження в касаційному порядку вироку суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судового рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги:

- засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Обвинувачений ОСОБА_6 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.

Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_6 , діючи добровільно, без примусу та тиску, в повному обсязі та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 сторони враховують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, офіційно працевлаштований у ФОП ОСОБА_7 , на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий, одружений.

Санкцією ч. 2 ст. 345 КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Враховуючи особу обвинуваченого, пом`якшуючі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, тяжкі наслідки від його неправомірних дій не настали, враховуючи обставини, які значно пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення (щире каяття), відсутність обставин, що обтяжують його покарання, даних про особу обвинуваченого (раніше не судимий, працюючий, одружений), думку потерпілого, а також його згоду на укладення угоди, суд вважає, що узгоджена міра покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт, накладений на речові докази, підлягає скасуванню, речові докази підлягають поверненню власнику (залишенню в його розпорядженні), окрім тих, що підлягають знищенню.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у вигляді застави до набрання вироком законної сили слід скасувати, повернувши заставу заставодавцю на його особистий рахунок.

Клопотання заставодавця ОСОБА_10 про повернення суми застави в розмірі 45400 грн, внесеної на підставі ухвали Богунського районного суду м.Житомира від 02.08.2021 року на рахунок ТУ ДСА в Житомирській області від 03.08.2021 підлягає задовленню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Майнової шкоди потерпілому не завдано.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0001375 від 31.07.2021 року угоду про визнання винуватості від 16 серпня 2023 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання за ч.2 ст.345 КК України у вигляді 02 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком 01 (рік), якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації в строки, встановлені цим органом;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді застави скасувати.

Клопотання заставодавця ОСОБА_10 про повернення застави - задовольнити.

Повернути ОСОБА_10 грошову заставу в сумі 45 400 гривен на його особистий рахунок - НОМЕР_1 , IBAN - НОМЕР_2 Приват Банк, МФО - 305299, РНОКПП отримувача НОМЕР_3 , внесену на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 02.08.2021 року на рахунок ТУ ДСА в Житомирській області.

Речові докази: металеву драбину сірого кольору із синіми вставками, яка має ручку із ниток, на яких знаходиться надпис «Stark», дві рукавиці, предмет схожий на радіостанцію, відірваний шматок тканини знищити; оптичний диск для лазерної системи зчитування помаранчевого кольору, який містить 3 відеозаписі із камери спостереженння, розташованої за адресою: м.Житомир, вул. І. Сльоти, 49 залишити в матеріалах справи.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1