КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/409/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003427, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, та призначено покарання:

- за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

Згідно ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів визначено, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

По справі вирішено питання про речові докази, процесуальні витрати та цивільний позов.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватими в тому, що він 07.05.2019 року приблизно о 18 год. 35 хв., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , а саме на території ЖКГ №303, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, маючи при собі предмет, заздалегідь заготовлений для вчинення хуліганських дій, а саме металевий прут, у присутності інших людей, які знаходились поряд, став пошкоджувати майно ЖКГ №303, а саме вибивати вхідні двері та бити вікна даної установи. При цьому ОСОБА_7 на зауваження потерпілого ОСОБА_9 та сторонніх осіб не реагував, продовжуючи вчиняти хуліганські дії, прагнучи таким чином показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, яке супроводжувалось нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_9 та оточуючих. Продовжуючи свої хуліганські дії, почувши зауваження потерпілого ОСОБА_9 в свою сторону, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , тримаючи в правій руці металевий прут, який заздалегідь заготовлений для вчинення хуліганських дій, підійшов до ОСОБА_9 та безпричинно наніс йому металевим прутом удар по лівій руці., чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Крім цього, ОСОБА_7 07.05.2019 року приблизно о 18 год. 35 хв., перебуваючи поблизу будинку № 26-А по вул.Кубанської України в м.Києві на території ЖКГ № 303, діючи із прямим умислом, підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_9 , та умисно наніс йому металевим прутом один удар по лівій руці. Внаслідок цього потерпілому ОСОБА_9 заподіяно середні тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу у вигляді уламкового перелому діалізу 4-ї п`ясної кістки зі зміщенням уламків, забійно-рваної рани кисті.

В поданій апеляційній скарзі зі змінами захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого по ч.1 ст.122 КК України, просить вирок суду скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом першої інстанції вибірково викладено в оскаржуваному вироку показання потерпілого і свідків та не надано належної їм оцінки на предмет достовірності.

Вважає, що надані стороною обвинувачення докази, на підставі яких судом ухвалено обвинувальний вирок, є належними та допустимими.

Зокрема:

- протокол про здійснення перегляду знятої інформації від 10.05.2019 року є недопустимим доказом через те, що не містить достовірних відомостей на підтвердження вчинення хуліганських дій саме обвинуваченим, а не іншою особою;

- протокол огляду від 14.05.2019 року, в ході якого здійснено огляд мобільного телефону свідка ОСОБА_10 , є недопустимим доказом, оскільки в протоколі не вказано, в рамках якого кримінального провадження проводилась вказана слідча дія, а тому ці відомості не можуть бути використані судом. Крім цього, додатки до протоколу не підписані понятими та слідчим;

- протоколи слідчого експерименту від 15.05.2019 року за участю ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 з відеофіксацією є недопустимими доказами, оскільки учасників слідчої дії не ознайомлювали з відеозаписом цієї слідчої дії. Крім цього, під час допиту в судовому засіданні свідки не підтвердили тих обставин, які ними вказувались в ході слідчого експерименту;

- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07.05.2019 року є недопустимим доказом, оскільки в ході судового розгляду потерпілий та свідки підтвердили, що обвинувачений не виражався нецензурною лайкою, а конфлікт у обвинуваченого був лише з потерпілим;

- протокол огляду земельної ділянки від 07.05.2019 року також є недопустимим доказом, оскільки наведеними у ньому даними доводиться лише факт пошкодження вікон та дверей приміщення ЖКГ №303, проте не містить даних, що це вчинив ОСОБА_7 .

Крім цього зазначає, що на підставі встановлених у вироку обставин, визнаних доведеними, суд кваліфікував дії ОСОБА_7 як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом. Проте, на переконання апелянта, встановлені судом обставини не містять даних, які б свідчили про вчинення хуліганських дій, які супроводжувались винятковим цинізмом.

За доводами захисника, судом першої інстанції при призначенні покарання по ч.1 ст.122 КК України не враховано, що ОСОБА_7 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, має середню спеціальну освіту, перебуває в цивільному шлюбі та має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, які обтяжують покарання, судом також не встановлено.

Крім цього захисник вважає, що визначений судом розмір моральної шкоди, а саме 25 000 грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 , є необґрунтовано великим.

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду в частині визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України скасувати, кримінальне провадження в цій частині закрити у зв`язку з недоведеністю, що в його діях є склад даного кримінального правопорушення; вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.122 КК України скасувати та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробування з іспитовим строком на 1 рік.

Цивільний позов задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги зі змінами, прокурора, яка вважала вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, дослідивши за клопотанням учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Положеннями ч.2 ст.94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.

Суд першої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини кримінального провадження за висунутим обвинуваченням, свій висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів обґрунтував доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку, а саме:

- показаннями допитаного в суді першої інстанції потерпілого ОСОБА_9 про те, що 07.05.2019 року приблизно о 18 год. він разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 очищали водостічну систему. Приблизно о 18.25 год. до них підійшла жінка і сказала, що в будівлі ЖКГ вибивають двері. Вони підійшли до приміщення ЖКГ та побачили, що металеві двері з чорного входу зламані і лежать на землі, а ОСОБА_7 в цей час виходив через чорний вхід. Він зробив йому зауваження, проте ОСОБА_7 нічого не відповів та пішов в сторону буд. АДРЕСА_4 . Через хвилин десять жінка казала, що в будівлі ЖКГ вибивають вікна. Потім він побачив, як ОСОБА_7 вийшов з-за кута будівлі, тримаючи в руках металевий прут і йшов прямо на нього. Він почав тікати. Пробігши метрів 20, зупинився. В цей час його наздогнав ОСОБА_7 і металевим прутом вдарив по лівій руці. Між ними почалася бійка, потім прохожий чоловік їх розняв. ОСОБА_7 знову побіг в сторону будинку АДРЕСА_4 , а він викликав поліцію та швидку. Через деякий час знову побачив ОСОБА_7 , який йшов в його сторону з ножем у руках і кричав «заріжу». Він разом з ОСОБА_13 зайшли в приміщення ЖКГ і зачинились, а ОСОБА_12 залишився на вулиці. Чув, як ОСОБА_7 через зачинені двері погрожував йому фізичною розправою. Потім приїхала поліція та швидка допомога, працівники якої надали йому першу медичну допомогу, а потім відвезли до травмпункту;

- показаннями допитаного в суді першої інстанції свідка ОСОБА_13 про те, що 07.05.2019 року він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 приїхали до ЖКГ за адресою: м. Київ, вул. Кубанської України, 26-а, де ремонтували каналізацію. До них підбігла жінка яка повідомила, що в будівлі ЖЕКу вибивають двері. Коли вони підійшли до дверей, побачили, що вони були вибиті. Через хвилин 10-15 до них знову підбігла жінка і повідомила, що невідомий чоловік б`є вікна. Чув, як ОСОБА_9 комусь говорив «що ви робите, я головний інженер, зараз викличу поліцію», проте особу цю не бачив. В подальшому побачив, як ОСОБА_7 біг за ОСОБА_9 , а коли наздогнав, між ними відбулась сутичка, були крики нецензурної лексики, а потім їх розняв прохожий чоловік. У ОСОБА_9 була пошкоджена рука. Також неподалік знаходився металевий прут розміром 50-60 см. Повернулися до приміщення ЖЕКу і викликали поліцію. Через 10-15 хвилин ОСОБА_7 знову зайшов у коридор ЖЕКу, але вони зачинились в службовому приміщенні. Через двері цей чоловік кричав «я тебе дістану», «ти більше додому не підеш». Потім приїхали працівники поліції, які затримали ОСОБА_7 ;

- показаннями допитаного в суді першої інстанції свідка ОСОБА_12 , який надав показання, аналогічні показанням потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_13 . Крім цього свідок повідомив, що коли він, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 знаходились у приміщенні ЖЕКу і очікували на поліції, обвинувачений ОСОБА_7 , який до цього побив ОСОБА_9 металевим прутом, знову забіг у приміщення з ножем, лезо якого було приблизно довжиною 25 см. Протягом 1-2 хвилин він погрожував ОСОБА_9 , потім вийшов на вулицю, а ОСОБА_9 та ОСОБА_13 закрились у службовому приміщенні і чекали поліцію;

- показаннями допитаного в суді першої інстанції свідка ОСОБА_14 про те, що 07.05.2019 р. була свідком того, як ОСОБА_7 розбив два вікна в приміщенні ЖКГ. Також бачила, як ОСОБА_7 наніс ОСОБА_9 металевим прутом удар по руці. Через деякий час побачила ОСОБА_7 , в руках якого був ніж. Він побіг в сторону ЖЕКу, а через деякий час повернувся назад.

- показаннями допитаного в суді першої інстанції свідка ОСОБА_15 про те, що 07.05.2019 р. бачила, як обвинувачений підійшов до будівлі ЖЕКу і металевою трубою вдарив по металевій решітці, яка була встановлена на вікні. Після цього вона почула, як посипалось скло. Потім він пішов в кінець будівлі і вона почула, що там відбувається якийсь скандал. Вона перейшла до іншої кімнати, вийшла на балкон і побачила, як потерпілий ОСОБА_9 впав, а обвинувачений наносив йому удар металевою трубою. Потім вона побачила, що обвинувачений кудись пішов, а через кілька хвилин знову повертався. В руці у нього бачила ніж;

- протоколом огляду від 07.05.2019 р. про те, що на ділянці за адресою: АДРЕСА_5 , було виявлено предмет, схожий на ніж, який було вилучено;

- протоколом огляду від 07.05.2019 р. будівлі, розташованої за адресою: м.Київ, Кубанської України, 26-а. Під час огляду було виявлено пошкодження віконного скла, а саме першої секції вікна по центру та третьої секції вікна по всьому периметру;

- згідно даних протоколу огляду від 07.05.2019 р. на ділянці місцевості за адресою: м. Київ, вул. Кубанської України, 28 було виявлено металевий прут приблизно розміром 40 см., який в подальшому було вилучено.;

- протоколом огляду від 14.05.2019 р. мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 6 Pro», який належить ОСОБА_16 . В ході огляду папки «камера» від 07.05.2019 р. виявлено 2 відеофайли;

- речовими доказами, якими постановами слідчого від 07.05.2019 р. визнано: предмет, схожий на ніж; металевий прут довжиною 40 см.; диск CD-R 700 мб з двома фрагментами відеофіксації, здійсненої ОСОБА_16 07.05.2019 р.;

- даними висновку судово-медичного експерта №042-1022-2019 від 29.05.2019 - 04.06.2019 про те, що при зверненні за медичною допомогою 07.05.2019 о 19.25 год. у ОСОБА_9 виявлена травма лівої кисті у вигляді уламкового перелому діафізу 4-ї п`ясної кістки зі зміщенням уламків, забійно-рваної рани кисті. Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони травмуючою дією тупого предмета, могли утворитись 07.05.2019 р. Вказана травма лівої кисті за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.;

- даними висновку експерта №8-2/364 від 23.05.2019 р. про те, що наданий на дослідження ніж не відноситься до холодної зброї, виготовлений саморобним способом за типом мисливських ножів загального призначення та не має технічної забезпеченості для ураження цілі;

- даними протоколів слідчого експерименту від 15.05.2019 року, проведених за участю потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , в ході яких здійснена перевірка їх показань і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин провадження.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 , у встановленому судом місці та час, маючи при собі предмет, заздалегідь заготовлений для вчинення хуліганських дій, а саме металевий прут, у присутності інших людей, які знаходились поряд почав пошкоджувати майно ЖКХ № 303, а саме вибивати вхідні двері та бити вікна даної установи. При цьому, на зауваження сторонніх осіб та потерпілого ОСОБА_9 не реагував, вчиняв хуліганські дії, прагнучі показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві яке, супроводжувалось голосною нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_9 , та оточуючих. Не зупиняючись на скоєному, почувши зауваження потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_7 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Оцінивши всі ці докази на предмет їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд обґрунтовано, вмотивовано та на законних підставах визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України.

Надаючи оцінку показанням потерпілого та свідків, суд визнав їх належними, допустимими та достовірними, які в сукупності з іншими доказами доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні хуліганства, а саме порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Доводи сторони захисту про недопустимість як доказу протоколу огляду від 14.05.2019 року не ґрунтуються на вимогах закону, з огляду на наступне.

Згідно даного протоколу від 14.05.2019 року слідчим здійснено огляд мобільного телефону свідка ОСОБА_16 . Вказана слідча дія проводилась на підставі заяви власника телефону ОСОБА_16 та в присутності понятих. Оглядом встановлено, що на телефоні містяться два відео файли з подіями, які відбувались 07.05.2019 року та зроблено відповідні скірн-шоти, які долучено до протоколу. Протокол огляду від 14.05.2019 року підписаний ОСОБА_16 та понятими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Додатки до протоколу, у відповідності до статті 105 КПК України, засвідчені слідчим ОСОБА_19 . На спростування доводів захисника, матеріали справи містять постанову про визнання диску CD-R місткістю 700 МВ з двома фрагментами відео події речовим доказом та долучено до кримінального провадження № 0003427 (а.с.8-13, 50, т.2).

Доводи сторони захисту щодо недопустимості як доказів даних протоколів слідчих експериментів від 15.05.2019 року за участю ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 через те, що учасників слідчої дії не ознайомлено з відеозаписом цієї слідчої дії, а також не зазначено характеристику технічних засобів фіксації, також не відповідають фактичним обставинам провадження.

Як вбачається із вищезазначених протоколів, особам, які брали участь у проведенні слідчого експерименту, заздалегідь повідомлялось про застосування технічних засобів фіксації, умови та порядок їх використання. Протоколи про результатами проведення слідчих дій підписані учасниками без застережень і зауважень, та є належними і допустимими доказами у даній справі (а.с.67-69, 71-74, 76-79, т.2).

Доводи захисника щодо недопустимості протоколу про здійснення перегляду та вивчення знятої інформації від 10.05.2019 року через те, що він не містить достовірних відомостей на підтвердження вчинення протиправних дій саме обвинуваченим, а також протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07.05.2019 року через те, що він містить частково неправдиву інформацію, не знаходять свого підтвердження в суді апеляційної інстанції та спростовуються іншими доказами по справі, в тому числі поясненнями потерпілого та свідків.

Так само спростовуються доводи сторони захисту про недопустимість як доказу протоколу огляду від 07.05.2019 року, через відсутність підтвердження факту розбиття вікон саме ОСОБА_7 , оскільки відповідно до протоколу від 07.05.2019 року встановлено пошкодження цілісності вікон (а.с.242-247, т.1). В той же час допитані судом свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_15 показали, що вони були свідками того, як обвинувачений ОСОБА_7 вдарив металевою трубою по решітці та розбив вікно.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах визнав доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

В той же час, колегія суддів погоджується з доводами захисника про те, що суд безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_7 грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом,

можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до

загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи

грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою

похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та

ін.

Таких дій обвинувачений ОСОБА_7 за встановлених судом обставин, визнаних доведеними, не вчиняв.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини кваліфікацію дій ОСОБА_7 по ч.4 ст.296 КК України за ознакою виняткового цинізму.

З наведених підстав апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст.65 КК України, врахував тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, дані про особу винного, який раніше не судимий, його сімейний стан, а також відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання як за кожен злочин, так і за сукупністю злочинів, відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та даним про особу винного, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

За наведених обставин законних підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника в цій частині задоволенню не підлягає.

Також колегія суддів, врахувавши тяжкість вчинених ОСОБА_7 злочинів, його ставлення до вчиненого, відсутності обставин, що пом`якшують покарання, не вбачає законних підстав для застосування положень ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, як про це просить захисник в поданій апеляційній скарзі.

Задовольняючи цивільний позов, суд першої інстанції ухвалив рішення про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_9 в розмірі 25 000 грн.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановами від 25.05.2001 та 27.02.2009), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Всупереч доводам захисника, колегія суддів вважає, що розмір визначеної судом суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 , відповідає вимогам розумності та справедливості.

У відповідності до ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для зміни вироку суду.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку висновки суду про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_______________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4