КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.04.2023 задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Визначено строк тримання під вартою обраховувати з 31.03.2023 та до 29.05.2023 включно.

Цією ж ухвалою визначено ОСОБА_6 розмір застави у межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 53 680 грн., та покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; ___________________________________________________________________________

Справа № 757/12788/23-к Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/2638/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали слідчого судді та термін дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків визначено до 29.05.2023.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покладено на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначала, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні, а обставини, зазначені у клопотанні слідчого належним чином не обґрунтовані.

ОСОБА_6 визнає свою вину у повному обсязі та щиро кається, зокрема це відображається у співпраці зі слідством, шляхом надання детальних показань щодо обставин інкримінованих йому дій, що, на переконання захисника, свідчить про відсутність наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик втечі не може бути встановлений на підставі лише суворості можливого вироку.

До органу досудового розслідування не надходило жодних звернень з приводу спроб впливу підозрюваного на свідків або потерпілу, що свідчить про відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку апелянта, факт того, що підозрюваний раніше судимий не є підставою стверджувати про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, оскільки він вже поніс покарання за минулі вчинки. Абстракне формулювання даного ризику порушує принцип презумпції невинуватості.

ОСОБА_6 має постійне місце проживання у м. Києві та міцні соціальні зв`язки, зокрема матір похилого віку, якій він допомагає.

Крім того, апелянт вказувала на те, що апеляційну скаргу подано із дотримання строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що копію вступної та резолютивної частини ухвали слідчого судді від 03.04.2023 цього ж дня вручено підозрюваному та його захиснику ОСОБА_7 .

Повний текст ухвали оголошено 07.04.2023 у відсутності учасників судового провадження.

Як убачається із матеріалів судового провадження, апеляційну скаргу захисником ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подано 11.04.2023.

З урахуванням наведеного у сукупності, а також беручи до увагу ту обставину, що про мотиви та обґрунтування прийнятого рішення захиснику ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 стало відомо після ознайомлення з повним текстом оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга подана в строк, передбачений абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000581 від 01.04.2023, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно даних клопотання, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ та в подальшому неодноразово продовжено.

Органом досудового розслідування встановлено, що 31.03.2023 приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на сходах в підземному переході станції метро «Дружби Народів», Сирецько-Печерської лінії, побачив раніше не знайому йому ОСОБА_11 , яка підіймаючись по сходах послизнулась та впала. Одразу ж ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_11 щоб допомогти їй піднятись, та побачив, що у останньої в лівій зовнішній кишені знаходиться мобільний телефон чорно-блакитного кольору. В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, останній, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою власного протиправного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_6 вийняв у ОСОБА_11 з лівої зовнішньої кишені мобільний телефон Tecno KE5, IMEI НОМЕР_1 , чорно-блакитного кольору, вартість, якого зі слів потерпілої складає 3500 грн., з Сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» за номером НОМЕР_2 . Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 поклав викрадений мобільний телефон Tecno KE5, IMEI НОМЕР_1 , до лівої кишені куртки, у яку був одягнений, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 3500 грн.

Згідно даних протоколу затримання від 01.04.2023, 31.03.2023 о 17 год. 35 хв. ОСОБА_6 затримано на підставі ч. 1 ст. 208 КПК України.

01.04.2023 о 17 год. 25 хв. ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 185 КК України.

03.04.2023 слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , в якому просила застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, із поміщенням остатнього в слідчий ізолятор, та визначенням підозрюваному застави у розмірі 32 208 грн.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.04.2023 задоволено клопотання слідчого, та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Визначено строк тримання під вартою обраховувати з 31.03.2023 та до 29.05.2023 включно.

Цією ж ухвалою визначено ОСОБА_6 розмір застави у межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 53 680 грн., та покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали слідчого судді та термін дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків визначено до 29.05.2023.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покладено на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, який не має постійної роботи та заробітку, міцних соціальних зв`язків, проживає в квартирі приятеля та його дівчини, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини проти власності, в тому числі був засуджений вироком Святошинського районного суду міста Києва від 25.01.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох місяців арешту за обставин, аналогічних тим, в яких наразі підозрюється, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про визначення застави у мінімальних межах, передбачених КПК для даної категорії злочинів, а саме у виді 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 53 680 грн.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого та застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 196, 372 КПК України, та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.

Твердження апелянта про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

При цьому, твердження захисника про те, що ОСОБА_6 визнає свою вину у повному обсязі та щиро кається, а саме співпрацює зі слідством, шляхом надання детальних показань щодо обставин інкримінованих йому дій, самі по собі не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного, у випадку застосування щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Матеріали судового провадження містять докази про існування іншого ризику неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, вчинити інше кримінальне правопорушення, вірогідність настання якого, поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є досить високою.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність існування ризику незаконного впливу на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі вказаний ризик не було покладено в обґрунтування рішення про застосування запобіжного заходу.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання у м. Києві та міцні соціальні зв`язки, зокрема матір похилого віку, якій він допомагає, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3