УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року

м. Київ

справа № 302/211/23

провадження № 51-4313ск23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 30 травня 2023 року щодо ОСОБА_4 і

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20 квітня 2023 року затверджено угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 , його законним представником ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 . Визнано ОСОБА_4 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК, та призначено йому основне покарання із застосуванням положень ст. 69 КК у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 30 травня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на зазначений вирок суду першої інстанціїна підставі ст. 394, ч. 4 ст. 399 КПК.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вважає, що апеляційний суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки прокурор мав право на оскарження судового рішення, в тому числі і вироку суду на підставі угоди, з підстав її затвердженням судом у кримінальному провадженні, в якому вона не може бути укладена, а також у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням судом першої інстанції вимог КПК, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність (безпідставним застосуванням щодо ОСОБА_4 положень ст. 69 КК). Вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив прокурору в перевірці законності вироку місцевого суду, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК.

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги і вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Прокурор, не погоджуючись з вироком, яким затверджено угоду про примирення, оскаржив його в апеляційному порядку. При цьому вказував на порушення судом першої інстанції вимог ст. 69 КК та ч. 7 ст. 474 КПК. Зазначав, що цей суд допустив істотне порушення вимог КПК та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою прокурора, з урахуванням висновку, зробленого ККС ВС у постанові від 13 листопада 2018 року у справі № 367/3872/17, відповідно до якого п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК та ч. 4 ст. 399 КПК чітко регламентують питання спеціальних підстав для оскарження прокурором вироку за угодою про примирення, а також підстав та порядку відмови у відкритті провадження апеляційним судом.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржено в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК угоду не може бути укладено.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з копій судових рішень, ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, а тому перешкод для укладення угоди про примирення між обвинуваченим і потерпілим не було.

Апеляційний суд правильно встановив, що прокурор не оскаржував вищевказаний вирок місцевого суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим з підстав, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду, оскільки вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення може бути оскаржений обмеженим колом суб`єктів із підстав, які чітко визначені кримінальним процесуальним законом (ч. 3 ст. 394 КПК).

У постанові Першої судової палати ККС ВС від 15 лютого 2021 року у справі № 395/773/18 зроблено висновок про те, що повноваження прокурора під час оскарження вироку суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим обмежені приписами п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК, згідно з якими такі вироки можуть бути оскаржені прокурором лише у зв`язку з порушенням вимог ч. 3 ст. 469 КПК під час укладення угоди, і не підлягають розширенню.

Таким чином, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті провадження за касаційною скаргою прокурора слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 30 травня 2023 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3