Номер провадження: 11-сс/813/670/23
Справа № 947/4090/23, 1-кс/947/3834/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25.04.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довжанка, Красноокнянського р-ну, Одеської обл., громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- Приморським районним судом м. Одеси 22.06.2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України, із застосування ч. 2 ст. 68 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці з конфіскацією майна,

продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 28 квітня 2023 року з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн., а в разі її внесення з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановленому досудовим розслідуванням місці у невстановлений в ході досудового розслідування час, та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на придбання та зберігання боєприпасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, таємно, незаконно, у порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, без передбаченого законом дозволу, придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи дев`ять піротехнічних виробів типу страйкбольної гранати та один піротехнічний виріб типу димової гранати іноземного виробництва, п`ять одиниць 30 мм РОПУД, багнет із маркуванням на клинку «ОТК 704», тридцять один патрон калібру 5х45 мм із маркуванням «270 92», 2 патрони калібру 7х08 мм із маркуванням «LG 21 LR», два патрони калібру 7х62 мм із маркуванням«188 74», магазин у якому знаходились патрони калібру 5х45 мм, один саморобний вибуховий пристрій типу «Хотапка», виконаний на основі корпусу осколочної гранати «ВОГ-17» поєднаний через перехідну втулку з запалом, засіб підриву «УЗГРМ-2» із маркуванням «114-81 УЗГРМ -2583», три «СМ-УЗ», три «СМ-УЧ», засіб підриву «УЗРГМ» із маркуванням: «66-77 УЗРГМ 583», засіб підриву «УЗРГМ» із маркуванням: «82-86 УЗРГМ- 2583»; два засоба підриву «УЗРГМ» із маркуванням з маркуванням «9-79 УЗГРМ УЗЧП» та «УЗГРМ -2 386-87-79»; корпус гранати «РГД-5» із маркуванням « -95-77 Т»; три корпуси ручної гранати типу «Ф-1» із маркуванням «107-71-79T»; корпус гранати «Ф-1» із маркуванням «3-63-275 Т»; корпус гранати «Ф-1» із маркуванням «СБ-Б-44 ** 1411»; два корпуси гранати «Ф-1» без маркування. Продовжуючи свої злочинні дії, молодший сержант ОСОБА_9 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що виявлені ним вищевказані предмети є бойовими припасами та вибуховими пристроями, маючи намір на зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, таємно, незаконно, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці у невстановлений в ході досудового розслідування час, помістив придбані раніше боєприпаси та вибухові пристрої до транспортного засобу марки «BMW Х5» р.н. НОМЕР_1 .

В подальшому, 01.02.2023 близько 02 години 25 хвилин ОСОБА_9 був зупинений співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП в момент керування транспортним засобом марки «BMW Х5»р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Толбухіна, 131. У зв`язку з відмовою надання особистих документів для повного ознайомлення співробітникам поліції, на підставі ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію» було проведено поверхневу перевірку громадянина ОСОБА_9 та вказаного транспортного засобу.

В ході перевірки транспортного засобу у додатковому відділенні переднього правого пасажирського сидіння було виявлено предмети схожі на гранати Ф-1 та співробітниками УПП в Одеській області ДПП було здійснено повідомлення оператору «102». В подальшому, слідчим СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, в цей же день та час було проведено огляд місця події, за адресою: м. Одеса, вул. Толбухіна, 131, в ході якого оглядом транспортного засобу марки «BMW Х5» р.н. НОМЕР_1 , за участі співробітників ВЗВБ, було виявлено та вилучено дев`ять піротехнічних виробів типу страйкбольної гранати та один піротехнічний виріб типу димової гранати іноземного виробництва, п`ять одиниць 30 мм РОПУД, багнет із маркуванням на клинку «ОТК 704», тридцять один патрон калібру 5х45 мм із маркуванням «270 92», 2 патрони калібру 7х08 мм із маркуванням «LG 21 LR», два патрони калібру 7х62 мм із маркуванням«188 74», магазин у якому знаходились патрони калібру 5х45 мм, один саморобний вибуховий пристрій типу «Хотапка», виконаний на основі корпусу осколочної гранати «ВОГ-17» поєднаний через перехідну втулку з запалом, засіб підриву «УЗГРМ-2» із маркуванням «114-81 УЗГРМ -2583», три «СМ-УЗ», три «СМ-УЧ», засіб підриву «УЗРГМ» із маркуванням: «66-77 УЗРГМ 583», засіб підриву «УЗРГМ» із маркуванням: «82-86 УЗРГМ- 2583»; два засоба підриву «УЗРГМ» із маркуванням з маркуванням «9-79 УЗГРМ УЗЧП» та «УЗГРМ -2 386-87-79»; корпус гранати «РГД-5» із маркуванням « -95-77 Т»; три корпуси ручної гранати типу «Ф-1» із маркуванням «107-71-79T»; корпус гранати «Ф-1» із маркуванням «3-63-275 Т»; корпус гранати «Ф-1» із маркуванням «СБ-Б-44 ** 1411»; два корпуси гранати «Ф-1» без маркування, які перебували у ОСОБА_9 без передбаченого законом дозволу.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року, вищевказане клопотання слідчого задоволено, обрано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 квітня 2023 року з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн., а в разі її внесення з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник подала на неї апеляційну скаргу в якій зазначає про її незаконність і необґрунтованість, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно її підзахисного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неповноту судового розгляду та істотним порушенням вимог КПК України.

Зокрема, захисник зазначає про те, що ризики на які посилається прокурор є недоведеними, а клопотання про продовження строку тримання під вартою подано з порушенням строків визначених ч.1 ст.199 КПК України та за своїм змістом не відповідає вимогам вищезазначеної статті.

Крім того, апелянт звертає увагу і на те, що в матеріалах кримінального провадження містяться покази свідка ОСОБА_10 , власника автомобіля «BMW Х5», які повністю виключають вину і відповідальність підозрюваного, але ці показання не були прийняті до уваги слідчим суддею.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Будучи належними чином повідомленою про дату, час і місце розгляду провадження захисник до суду апеляційної інстанції не прибула. Згідно поданої нею заяви просить розглянути провадження без її участі. На апеляційних вимогах наполягає.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадження щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ст.194 ч.1 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів провадження 01.02.2023 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України, того ж дня йому було повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч .1 ст. 263 КК України.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, а саме: протоколом затримання ОСОБА_9 із особистим обшуком у порядку ст. 208 КПК України від 01.02.2023; протоколом допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколом огляду місця події від 01.02.2023; постановою про визначення предмету в якості речового доказу від 01.02.2023; актом перевірки об`єкта про наявність вибухових матеріалів; довідками про категорію небезпечності виявлення вибухових матеріалів від 01.02.2023; іншими матеріалами кримінального провадження.

Зазначені докази, як кожний окремо, так і цілому повністю доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, визнання особи винною чи невинною у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені в клопотанні слідчого та додані до нього матеріали, у колегії суддів є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Зазначене вказує на неспроможність доводів апеляційної скарги захисника проте, що слідчим не надано належних доказів, які б підтверджували наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення, а також про те, що показання свідка ОСОБА_10 повністю доводять відсутність вини ОСОБА_9 у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_9 має постійне місце проживання.

Разом, з тим ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення пов`язаного з носінням, зберіганням, придбанням, передачею чи збутом вогнепальної зброї(крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вчиненого з корисних мотивів, є особою раніше судимою, є особою не одруженою, що вказує на відсутність у нього осіб, які б мали на нього визначальний й вплив з матою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню існуючим ризикам.

Крім того, колегія суддів звертає увагу і на те, що даний час відносно ОСОБА_9 на розгляді Красноокнянського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження № 0000536 від 17.07.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України та у Київському районному суді м. Одеси кримінальне провадження № 0000001 від 03.01.2023 року за ч. 5 ст. 407 КК України.

З урахуванням зазначеного та інших обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, а також тяжкості покарання, що загрожуватиме ОСОБА_9 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, зважаючи на що є неспроможними доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчим не надано належних доказів, які б підтверджували існування ризиків, зазначених в клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 , в тому числі на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого та враховані при ухваленні відповідного процесуального рішення.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 є необхідним та достатнім для попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень та забезпечення його належної процесуальної поведінки, що в свою чергу, вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

За таких обставин, слідчим суддею прийнято рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.

На переконання колегії суддів, розмір застави визначений в рамках визначених КПК України, є необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_9 та запобіганню існуючим ризикам.

Інші обставини, якими апелянт обґрунтовує доводи апеляційної скарги були відомі слідчому судді при ухваленні оскаржуваної ухвали і саме з урахуванням них та інших обставин провадження було прийняте відповідне рішення.

Істотним порушень вимог КПК України, які могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року, якою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 квітня 2023 року, включно без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17