Єдиний унікальний номер 341/1908/21
Номер провадження 1-кс/341/178/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року місто Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув клопотання про арешт майна, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2021 під об`єднаним № 0000007, щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 191, частиною 4 статті 191, частиною 1 статті 366 КК України.

встановив:

Слідчий СВ відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме на трьохкімнатну квартира у АДРЕСА_1 , загальною площею 76,3 м. кв.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 призначений на посаду начальника відділу якості, здійснення технічного нагляду та інвестиційно-кошторисної роботи Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області.

ОСОБА_6 , перебувачи на посаді начальника відділу якості, контролю та здійснення технічного нагляду УКБ в Івано-Франківській області, маючи право підпису від УКБ, будучи наділеним організаційно-розпорядчими і адміністративно-господарськими функціями та, виконуючи їх за спеціальними повноваженнями, відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України, є службовою особою.

Проте, свої службові повноваження ОСОБА_6 використав зі злочинною метою за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 шляхом зловживання своїм службовим становищем та службового підроблення заволодів чужим майном коштами обласного бюджету, чим заподіяв державним інтересам в особі Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області матеріальні збитки.

14 листопада 2019 року між замовником Управлінням капітального будівництва в Івано-Франківської області (надалі УКБ в Івано-Франківській області) в особі директора ОСОБА_7 та підрядником приватним підприємством «ДІМБУД» в особі директора ОСОБА_8 укладено договір № 21т на закупівлю підрядних робіт за державні кошти (далі Договір) з метою виконання робіт з будівництва Амбулаторії монопрактики сімейної медицини по вул. Шевченка у с. Старий Мартинів Галицького району Івано-Франківської області з ціною договору 5 596 000 гривень.

Відповідно до умов указаного договору УКБ в Івано-Франківській області (Замовник) зобов`язався забезпечити здійснення технічного нагляду протягом усього періоду будівництва об`єкту в порядку, встановленому законодавством. На підставі наказу директора Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області № 124-тн від 13.11.2019, відповідальним за здійснення технічного нагляду за будівництвом на об`єкті «Амбулаторія монопрактики сімейної медицини по вул. Шевченка у c. Старий Мартинів Галицького району» призначено ОСОБА_6 .

У ході виконання робіт з будівництва вказаного об`єкту у директора ПП «ДІМБУД» ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння чужим майном грошовими коштами виділеними УКБ в Івано-Франківській області на його фінансування, шляхом зловживання службовим становищем та службового підроблення.

У зв`язку з цим ОСОБА_8 вступив у попередню змову з начальником відділу якості та здійснення технічного нагляду УКБ в Івано-Франківській області ОСОБА_6 щодо спільного заволодіння грошовими коштами, на що останній погодився.

Після цього ОСОБА_8 , діючи умисно в особистих інтересах та інтересах ПП «ДІМБУД», за результатами часткового виконання робіт за договором підряду № 21т від 14.11.2019 у період з грудня 2019 року до листопада 2021 року , з відома і згоди ОСОБА_6 та за попередньою змовою з останнім особисто склав і вніс завідомо неправдиві відомості в частині виконання робіт та обсягів виконання робіт ПП «ДІМБУД» до актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, а саме: № 18 за грудень 2019 року, № 15 за квітень 2020 року, № 23-1 за грудень 2020 року, № 1 за жовтень 2021 року та № 1-1 за листопад 2021 року, а також довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 за вказані місяці.

Після отримання актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, а саме: № 18 за грудень 2019 року, № 15 за квітень 2020 року, № 23-1 за грудень 2020 року, № 1 за квітень 2021 року та № 1-1 за листопад 2021 року, а також довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 за вказані місяці ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_8 злочинний умисел, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою заволодіння бюджетними коштами на користь директора вищевказаного товариства ОСОБА_8 та самого ПП «ДІМБУД», у невстановленому слідством місці особисто підписав їх, завірив відтиском своєї печатки «Інженер технічного нагляду» та відтиском печатки зазначеного УКБ і цим самим надав цим фіктивним документам статусу офіційних.

Надалі, згадані вище акти приймання виконаних будівельних робіт і довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, ОСОБА_6 передав для проведення оплати головному бухгалтеру УКБ в Івано-Франківській області.

На підставі актів відповідними платіжними дорученням із розрахункового рахунку Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області на рахунок ПП «ДІМБУД» перераховано грошові кошти в сумі 875 968 грн., як оплату за виконані роботи та закупівлю матеріалів по договору підряду № 21т від 14.11.2019, які фактично в повному обсязі виконані не були.

Згідно з висновом судової будівельно-технічної експертизи вартість умисно завищених ОСОБА_9 та ОСОБА_6 робіт у актах приймання виконаних будівельних робіт на об`єкті «Амбулаторія монопрактики сімейної медицини по вул. Шевченка у c. Старий Мартинів Галицького району нове будівництво» складає 447 548 грн.

Своїми умисними протиправними діями начальник відділу якості, здійснення технічного нагляду та інвестиційно-кошторисної роботи УКБ в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з директором ПП «ДІМБУД» ОСОБА_9 , незаконно заволоділи бюджетними коштами в сумі 447 548 грн.

Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні умисних дій, які виразились у службовому підробленні та у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України.

27 травня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок злочинної діяльності ОСОБА_6 інтересам держави завдано збитків на 447 548,0 гривень.

Беручи до уваги вище викладене, слідчий з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , яке перебуває у його власності, а саме трьохкімнатну квартиру в АДРЕСА_1 загальною площею 76,3 м2, житловою площею 43,8 м2, реєстраційний № 11284345, частка власності 1/1, підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу № 3652 від 22.12.2005, оціночною вартістю 1 532 296,45 гривень, із забороною розпорядження таким майном.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання повністю підтримали та просили його задовольнити. При цьому прокурор повідомив, що у межах кримінального провадження на цей час цивільний позов не подано.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо накладення арешту на вказане майно. Зазначив, що підозра не обґрунтована, а накладення арешту порушення право на приватну власність.

Також, захисник просив відкласти розгляд клопотання, оскільки ОСОБА_6 не має можливості прибути до суду.

Згідно з частиною шостою статті 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Клопотання до суду надійшло 30.05.2023.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку про розгляд клопотання без участі власника майна, оскільки його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання, присутній захисник і закінчуються визначені КПК України процесуальні строки.

Заслухавши у судовому засіданні слідчого, прокурора, захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 4 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини шостої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

До клопотання додано:

- витяг з ЄРДР від 09.06.2021;

- копію повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 27 травня 2023 року;

- копію протоколу допиту підозрюваного 27 травня 2023 року;

- Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у якій підтверджується, що ОСОБА_6 є власником трьохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . На вказане майно у 2012 році зареєстровано обтяження в межах суми 533146,75 грн. У 2011 році зареєстровано обтяження на невизначене майно, все майно в межах суми 24875,72 грн;

- довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 29 травня 2023 року, відповідно до якої оціночна вартість об`єкта оцінки, а саме трьохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1532296,45 грн.

Відповідно до частини п`ятої статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Слідчий суддя виходить з того, що за своєю суттю клопотання слідчого про арешт майна є заходом забезпечення цивільного позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

На цей час цивільний позов у межах кримінального провадження до ОСОБА_6 не подано. При цьому зі змісту оголошеної підозри слідчий суддя установив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні разом з іншою особою кримінальних правопорушень, якими завдано шкоди державі на загальну суму 447548,0 грн.

На переконання суду, вартість нерухомого майна, на яке просить накласти арешт орган досудового розслідування, є значно вищою, ніж 447548,0 грн, які потенційно можуть бути заявлені до стягнення у цивільному позові.

Отже, захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна не є співмірним із вимогами, які на цей час навіть не заявлені і, можливо, будуть заявлені потерпілою стороною.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів учасників процесу.

Крім того, орган досудового розслідування не надав жодних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів арешту нерухомого майна підозрюваного може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в частині цивільного позову.

Крім того, суд враховує, що нерухоме майно, на яке просить накласти арешт орган досудового розслідування, не є предметом кримінального правопорушення, його не отримано в результаті вчинення кримінального правопорушення і на цей час значна частина такого майна перебуває під обтяженням (арештом) на підставі постанов державних виконавців. Вказане виключає можливість його відчуження підозрюваним.

Відповідно до змісту частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного.

Оцінюючи установлені в судовому засіданні обставини, обґрунтованість підозри щодо вчинення кримінальних правопорушень, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову, відсутність на цей час обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, беручи до уваги неспіврозмірність обмеження права власності, вважаю за необхідне відмовити у накладені арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 128, 170-173, 309, 369, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_1 , яке перебуває у його власності, а саме трьохкімнатну квартира у АДРЕСА_1 , загальною площею 76,3 м2, житловою площею 43,8 м2, реєстраційний № 11284345, частка власності 1/1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяМикола МЕРГЕЛЬ