06.06.2023 Єдиний унікальний номер 205/5175/23
1-кп/205/754/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00004 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, неодруженої, маючої середньо-спеціальну освіту, працюючою в ДВНЗ ДФКТТІ на посаді прибиральниці, неповнолітніх дітей та інших осіб на утримані не має, зареєстрована та проживаюча за адресок АДРЕСА_1 , раніше не судимої.

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи обізнаною про Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 про введення воєнного стану в Україні, вчинила кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

28 квітня 20' року о 13 годин 17 хвилин, ОСОБА_3 прибула до магазину «АТБ», що належить TOB «АТБ - маркет» (), який розташований за адресою м. Дніпро, Данила Галицького 31.

Знаходячись у вказаному магазині, а саме «АТБ», що належить TOB «АТБ - маркет», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицької д 31, ОСОБА_3 підійшла до камери зберігання № 78, в якій побачила поліетиленовий пакет блакитно-синього кольору із вмістом, який належав потерпілій ОСОБА_5 , та визначила його об`єктом свого кримінально протиправного посягання.

Реалізуючи кримінально протиправний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 поклала свої речі до вищезазначеної камери зберігання, закривши на ключ, та пішла до торгівельної зали здійснювати покупки. Повернувшись до камери зберігання № 78, ОСОБА_3 відкрила її та реалізуючи свій кримінальний протиправний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, своєю правою рукою взяла вищевказаний пакет, з камери зберігання № 78, яка знаходиться в магазині «АТБ», що належить TOB «АТБ - маркет», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького 31. в якому знаходилось майно потерпілої ОСОБА_5 , а саме: шкіряний гаманець червоного кольору, в якому знаходився паспорт громадянки України, виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; банківська карта «Приват Банк» № НОМЕР_1 ; банківська карта «Приват Банку» № НОМЕР_2 ; накопичувальна карта магазину «Varus» № НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки Vivo Yll RAM 3gb., об`ємом пам`яті 12 gb., вартість якого складає 2879,25 грн; жіноча парасоля від дощу фірми Vivo, вартість якої складає 466,17, та, не відходячи від камери зберігання №78, поклала до пакету який мала при собі. Після чого утримуючи викрадене майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 покинула приміщення магазину, та в подальшому розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерплій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3325,42 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала у повному обсязі, заявила про розкаяння та осуд своїх дій, повністю підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті та просила суд, при судовому розгляді застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті, обмежуючись лише її допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечувала проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самою обвинуваченою ОСОБА_3 .

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася. Суду подала письмову заяву в якій просила здійснювати судовий розгляд кримінального провадження без її участі, зазначивши, що цивільного позову не подавала, претензій майнового та немайнового характеру до ОСОБА_3 не має, заподіяна шкода їй відшкодована. Також потерпіла у заяві просила суд призначити ОСОБА_3 покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 суду пояснила, що 28 квітня 2023 року о 13.00 год. вона прийшла до магазину «АТБ», який розташований на вул. Данила Галицького в м. Дніпро для здійснення покупок. В магазині вона побачила, що в одній з відчинених секцій камери схову знаходиться пакет. Розуміючи, що в цьому пакеті можуть бути чиїсь речі, вона поставила в зазначену секцію камери схову свої речі та зачинила камеру схову на ключ, після чого пішла в торговельний зал за покупками. Після завершення покупок вона підійшла до камери схову і відчинила її, а після цього разом зі своїми речами забрала пакет з чужими речами. По приходу додому, вона перевірила зміст пакету, в ньому був мобільний телефон, гаманець, банківські пластикові картки, документи та парасоля. Побачивши наявне у пакеті майно, вона злякалася і викинула гаманець та мобільний телефон через вікно, а парасолю залишила. Також ОСОБА_3 зазначила, що їй було відомо, що на території України діє особливий правовий режим воєнного стану. Також зазначила, що в подальшому вона повністю відшкодувала потерпілій вартість викраденого у неї майна.

Судом, роз`яснені обвинуваченій наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння нею цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своє винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченою, всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні нею інкримінованих стороною обвинувачення кримінальних правопорушень, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання свої вини та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відносяться до категорії тяжкого злочину, данні про особу обвинуваченої, який раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно працевлаштована, за місцем мешкання характеризується позитивно, неодружена, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має. Окрім того, суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_6 яка у заяві наполягала на призначенні ОСОБА_3 покарання не пов`язаного з реальним позбавленням волі, відсутність у потерпілої претензій майнового та немайнового характеру, пов`язаного з повним відшкодуванням заподіяної шкоди.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження нових кримінальних правопорушень, звільнивши обвинувачену від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні були проведені судові товарознавчі експертизи № 2370 від 22.05.2023 року, витрати на яку документально підтверджені на загальну суму 200 грн. та № 2408 від 23.05.2023 року, витрати на яку документально підтверджені на суму 200 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.

Речові докази, яким визнано парасолю від дощу чорно сірого кольору у чорну крапельку з малюнків квітів з ручкою для тримання сірого кольору підлягає поверненню потерпілій ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за цим законом у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк в один рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 400 (чотириста) гривень витрат на проведення судової товарознавчих експертиз № 2370 від 22.05.2023 року та № 2408 від 23.05.2023 року.

Речовий доказ, яким визнано парасолю від дощу чорно сірого кольору у чорну крапельку з малюнків квітів з ручкою для тримання сірого кольору - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1