справа № 208/3667/23
№ провадження 1-кп/208/388/23
ВИРОК

Іменем України

09 червня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Горлівка Донецької області, громадянина України, офіційно не одруженого, знаходиться у цивільному шлюбі, має на утриманні 4-х дітей, не маючого освіти, офіційно не працевлаштованого, має другу групу інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

-10.06.2014 Центрально-міським районним судом м. Горлівка Донецької області за ч.1 ст.185 КК України, вид покарання штраф 850 грн.;

-29.03.2017 Краматорським районним судом Донецької області за ч.2 ст.186 КК України. Вид покарання - позбавлення волі на строк 4 роки. Вирок набрав законної сили 03.05.2017 року. 22.01.2021 звільнений за відбуттям строку покарання. На підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 13.01.2021 встановлено адмін..нагляд строком 1 рік, -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд, -

встановив:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

27 березня 2023 року близько 18.25 годин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2103» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , рухався в Заводському районі міста Кам`янське по вулиці Криворізькій з боку вулиці Кацюбинського в напрямку проспекту Гімназичного.

Під час руху ОСОБА_4 , керуючи вищевказаним автомобілем не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та достатніх навичок керування,чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку що складається та координувати свої дії,проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, не обрав безпечну швидкість руху, при якій він мав би можливість постійно контролювати рух керуємого ним автомобіля і безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, внаслідок чого втратив контроль над керуванням транспортним засобом, , на заокругленні дороги допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини праворуч та, в районі будинку АДРЕСА_2 , скоїв наїзд на залізобетонну споруду.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру даного автомобіля ОСОБА_7 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді сполученої травми тіла з закритою травмою грудної клітини (закриті переломи 2,3,4,5 ребер праворуч та 2 ребра ліворуч, закритий перелом шийки правої лопатки, пневмоторакс праворуч. 27.03.23 р. проведено операційне втручання: торакоцентез праворуч, дренування плевральної порожнини за Бюлау - виділилось до 1,5 л повітря, підшкірна емфізема); з відкритою черепно-мозковою травмою з ранами саднами на голові, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку; закритим переломом зовнішньої лодижки правої малогомілкової кістки, закритим переломом внутрішньої лодижки правої великогомілкової кістки, відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю (п.п. 2.1.2. та 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2103» р.н. НОМЕР_1 , не виконав вимоги п.п. 2.1 «а», «б»та 12.1 Правил дорожнього руху України, які свідчать:

- п 2.1 «а»- «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

- п.2.1 «б» - «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон)»;

- п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Невиконання п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки зазначене порушення безпосередньо спричинило настання даної події.

Дії ОСОБА_4 мають склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та відповідають кваліфікації - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом на підставі угоди про визнання винуватості.

09.06.2023 року між Прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні №0000417 від 27.03.2023, з одного боку, та обвинуваченим в цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (надалі Обвинувачений), у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_8 , на підставі ст. ст. 468-470, 472 КПК України, добровільно, враховуючи наявність суспільного інтересу, який полягає у забезпеченні швидкого судового провадження, уклали угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не оспорюючи фактичні данні викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості яка ним підписана у присутності адвоката ОСОБА_5 09 червня 2023 року, та не оспорюючи кваліфікацію його дій в межах даного кримінального провадження.

З врахуванням заяви потерпілого ОСОБА_9 , який надав заяву про згоду на укладання угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, та зазначив що йому майнова шкода відшкодована у повному обсязі, та майновий претензій потерпілий не має. Ознайомлений з обмеженням прав апеляційного оскарження, обізнаний з наслідками укладання даної угоди між прокурором та обвинуваченим, щодо його обмеження у праві на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку з підстав, передбачених положеннями статей 394 та 424 КПК України, які йому роз`яснені в повному обсязі та зрозумілі.

За змістом угоди про визнання винуватості від 09 червня 2023 року, сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, обвинуваченому необхідно призначити покарання:

у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волібез позбавлення права керувати транспортними засобами.

Сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання із встановленням відповідно до ст. 75 КК України іспитового строку.

При цьому, обвинуваченому роз`яснено, що згідно з ч. 4 ст. 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років. Також у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєного ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладено вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст.473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 та ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені уст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вище зазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між її підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та кримінальним кодексом України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 468,469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Згідно до санкції ч. 2 ст. 286 КК України, передбачено покарання за скоєне кримінальне правопорушення як позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

В силу положення ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, відноситься до тяжкого злочину, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Сторони, підписуючи вказану Угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч. 3 ст. 424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Підстави оскарження вироку, яким затверджена ця Угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.

Також наслідком укладання даної Угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання та порядок укладення, і зміст угоди про визнання винуватості від 09 червня 2023 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні №0000417 від 27.03.2023, з одного боку, та обвинуваченем в цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , з врахуванням письмової згоди потерпілого ОСОБА_10 , на підставі ст. ст. 468-470, 472 КПК України,відповідає вимогам ст.ст.469, 472 КПК України.

Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання визначена в межах, передбачених санкцій ч. 2 ст. 286 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, з врахуванням визнання ним своєї вини у скоєнні кримінального правопорушенняь в межах пред`явленого обвинувачення, без оспорнення кваліфікації, та фактичних даних, з врахуванням відсутності встановлених обтяжуючих обставин, та пом`якшувальної обставини щире каяття, визнання винуватості за пред`явленим обвинуваченням. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Під час проведення досудового розслідування були проведені експертні дослідження, внаслідок чого у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України загальна сума витрат у розмірі 2877 (дві тисяч вісімсот сімдесят сім) гривень 00 копійок підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь держави, як процесуальні витрати за проведення наступних судових експертиз, а саме:

-за проведення експертного дослідження технічного стану транспортного засобу, проведеного Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС, згідно до Висновку № СЕ-19/104-23/13064-ІТ від 24 квітня 2023 року, витрати за проведення якої складають 1912 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) гривень 00 копійок (т. 2 а.с. 71).

-за проведення судової авто технічної експертизи, проведеної Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС, згідно до Висновку № СЕ-19/104-23/14480-ІТ від 21 квітня 2023 року, витрати за проведення якої складають 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 00 копійок (т. 2 а.с. 102).

Питання щодо речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 березня 2023 року на автомобіль «ВАЗ 2103» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає АДРЕСА_3 перебуває у його розпорядженні та користуванні із забороною особам, у володінні, користуванні яких знаходиться автомобіль «ВАЗ 2103» р.н. НОМЕР_1 , відчуження, розпорядження та використання вказаного транспортного засобу, який вилучено в ході огляду вказаної ДТП., підлягає скасуванню.

Позовних вимог потерпілий ОСОБА_9 ні під час досудового розслідування, ні під час знаходження обвинувального акту в суді, не заявляв, та згідно до його письмової заяви при наданні згоди на укладання угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, зазначив що йому майнова шкода відшкодована у повному обсязі, та майновий претензій потерпілий не має.

Керуючись ст.17, ч. 2 ст.373, ст.374, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 червня 2023 року між Прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України наділений повноваженнями прокурора в кримінальному провадженні №0000417 від 27.03.2023, з одного боку, та обвинуваченим в цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , з врахуванням письмової згоди потерпілого ОСОБА_10 , на підставі ст. ст. 468-470, 472 КПК України,

у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000417 від 27.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за скоєне кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не обирати.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 2877 (дві тисяч вісімсот сімдесят сім) гривень 00 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 березня 2023 року на автомобіль «ВАЗ 2103» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає АДРЕСА_3 , та який перебуває у його розпорядженні та користуванні із забороною особам, у володінні, користуванні яких знаходиться автомобіль «ВАЗ 2103» р.н. НОМЕР_1 , відчуження, розпорядження та використання вказаного транспортного засобу, який вилучено в ході огляду вказаної ДТП., - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль «ВАЗ 2103» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає АДРЕСА_3 , - повернути власнику (володільцю) майна;

- копію картки стаціонарного хворого та лазерний диск з ренгензнімками у кількості 6 штук на ім`я ОСОБА_9 , оптичний диск для лазерних систем зчитування DVD-R «Perfeo» з відеозаписом «video _2023-04-24-11-52-30», які долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1