Провадження № 11-сс/4808/259/23
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 серпня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 серпня 2023 року обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів - до 02 жовтня 2023 року. Тримання під вартою постановлено рахувати з 04 серпня 2023 року. Підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12. Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 .

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, адвокат ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу. Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого 5-го відділу ТУ ДБР розташованого в м. Львів ОСОБА_11 щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 без визначення розміру застави відмовити, без обрання іншого запобіжного заходу.

Просить проводити розгляд скарги за участі підозрюваного ОСОБА_8 в судовому засіданні.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що 03.08.2023 року ОСОБА_8 був затриманий військовослужбовцями ДПСУ при спробі незаконного перетину кордону України у напрямку Румунії.

Наголошує, що у матеріалах справи відсутній протокол затримання, складений представниками ДПСУ за наслідками затримання ОСОБА_8 . Встановити дійсний час затримання (годину та хвилину) не представляється можливим. В судовому засіданні ОСОБА_8 повідомив, що військовослужбовці ДПСУ затримали його близько 10.00-11.00 години 03.08.2023 року і з моменту затримання від перебував під стороннім контролем. В подальшому ОСОБА_8 перевезли до військової частини НОМЕР_1 НГУ, а потім передали працівникам ДБР в м. Івано-Франківську, які вже о 13.05 год. 04.08.2023 року вручили йому повідомлення про підозру за ч.3 ст.408 КК України, що підтверджується відеозаписом, який був досліджений судом першої інстанції.

Сторона захисту наголошує на тому, що в порушення вимог КПК України, у матеріалах кримінального провадження відсутній протокол затримання ОСОБА_8 , складений відповідно до вимог ст..208 КПК України.

Таким чином, вважає, що в ході затримання ОСОБА_8 було істотно порушено конституційні права останнього, зокрема мати захисника з моменту затримання.

Окрім того, адвокат ОСОБА_9 вказує, що ОСОБА_8 набув статусу підозрюваного 03.08.2023 року о 10.00-11.00 год., коли був затриманий військовослужбовцями ДПСУ. Повідомлення про підозру має бути вручено протягом 24 годин, тобто не пізніше 11 год. 04.08.2023 року. Однак, повідомлення про підозру ОСОБА_8 було вручено тільки о 13.05 год. 04.08.2023 року, тобто поза межами законодавчо врегульованого процесуального строку в 24 год.

Сторона захисту зазначає, що на момент розгляду клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній не набув процесуального статусу підозрюваного, а тому в задоволенні зазначеного клопотання слід було відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.

Апелянт наголошує, що суд безпідставно відкинув вищевказані обставини, вказуючи не те, що ОСОБА_8 в ніч з 03.08.2023 року на 04.08.2023 року перебував у військовій частині НГУ НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , звідки ранком був доставлений до ДБР, а отже, на думку суду, не вважається затриманим в розумінні ст..ст.207, 208 КПК України.

Сторона захисту вважає, що у задоволенні клопотання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 слід відмовити, оскільки останній не набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні у передбачений чинним законодавством спосіб, оскаржувану ухвалу слідчого судді у справі слід скасувати.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та захисник адвокат ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого 5-го відділу ТУ ДБР розташованого в м. Львів ОСОБА_11 щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 без визначення розміру застави відмовити, без обрання іншого запобіжного заходу;

- прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_8 не може бути обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки повідомлення про підозру йому було вручено тільки о 13.05 год. 04.08.2023 року, тобто поза межами законодавчо врегульованого процесуального строку в 24 год. після затримання.

Колегія суддів вважає, що вищевказані доводи сторони захисту не впливають неправильність та законність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , оскільки зазначені захисником порушення, хоча і свідчать про певні порушення прав підозрюваного, однак не вказують на необхідність закриття кримінального провадження. За таких обставин досудове розслідування по даному кримінальному провадженню повинно бути продовжено у встановленому законом порядку, а тому всі питання щодо застосування певних заходів забезпечення кримінального провадження мають бути вирішені відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Так, повідомлення про підозру за своїм правовим значенням полягає у тому, що орган досудового розслідування повідомляє певну особу про те, що під час проведення досудового розслідування в межах конкретного кримінального провадження, органом досудового розслідування здобуті достатні дані, які дозволяють прийти до обґрунтованого висновку про причетність вказаної особи до правопорушення.

При цьому, відповідно до вимог кримінального процесуального закону повідомлення про підозру, це процесуальний документ слідчого або прокурора в якому сформульовані обставини правопорушення та надана його попередня правова кваліфікація.

Вручення повідомлення про підозру здійснюється з метою забезпечення права підозрюваного на організацію ефективного захисту своїх інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 17.04.2023 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Судом зазначено, що солдат ОСОБА_8 , будучи обізнаним із вимогами законодавства, що стосуються проходження військової служби, у тому числі в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 16.03.2023, більш точного часу встановити не представилося за можливе, самовільно покинув розташування відомчого лікувального закладу ДУ «ТМО МВС України по Івано-Франківській області», що у місті Івано-Франківську по вулиці Академіка Сахарова 11, де проходив стаціонарне лікування згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 77 від 15.03.2023, та починаючи із 16.03.2023, без поважних причин, не з`являвся на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 НГУ ( АДРЕСА_1 ), приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився до місця служби.

04.08.2023 солдата ОСОБА_8 військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 НГУ було доставлено до П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, після його затримання військовослужбовцями Державної прикордонної служби України при спробі незаконного, поза встановленими пунктами пропуску, перетину державного кордону України, у напрямку Румунії.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

04.08.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Відповідно до матеріалів службового розслідування військової частини НОМЕР_2 , починаючи з 16.03.2023 по теперішній час, ОСОБА_8 відсутній на військовій службі.

Судом зазначено, що на даний час є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , знаходячись на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики існують, так як ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 16.03.2023, більш точного часу встановити не представилося за можливе, самовільно покинув розташування відомчого лікувального закладу ДУ «ТМО МВС України по Івано-Франківській області», що у місті Івано-Франківську по вулиці Академіка Сахарова 11, де проходив стаціонарне лікування згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 77 від 15.03.2023, та починаючи із 16.03.2023, без поважних причин, не з`являвся на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 НГУ ( АДРЕСА_1 ), приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився до місця служби.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання продовженню злочинної діяльності та визначеним законодавством ризикам, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється.

Судом обґрунтовано вказано на те, що така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам: можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Слідчим суддею зазначено, що вказаний ризик підтверджується тим, що у червні 2023 року ОСОБА_8 , перебуваючи поза місцем служби без поважних причин, вже був розшуканий в м. Одеса, однак, симулюючи хворобу, вибув до лікувального закладу, який, в подальшому самовільно покинув, так і не прибувши у військову частину НОМЕР_1 НГУ.

Крім цього, 03.08.2023 ОСОБА_8 разом із своїм батьком ОСОБА_12 був затриманий працівниками Державної прикордонної служби України при спробі незаконного перетину Державного кордону України поза межами пункту пропуску на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 та, в подальшому, доставлений до органу досудового розслідування.

Вищевказані факти свідчать про те, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду існує з високою вірогідністю справдження.

Слідчим суддею також зазначено, що можливість підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування. Крім цього, перебуваючи на волі ОСОБА_8 продовжить ухилятися від несення військової служби.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважав за доцільне звернути увагу суду на наступні обставини, які, в силу ст. 178 КПК України, мають враховуватись судом при обранні запобіжного заходу:

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненому. Крім того, слідчий суддя вірно врахував характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, за підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину, в умовах воєнного стану, що свідчить про наявність особливого суспільного інтересу у належному забезпеченні вказаного кримінального провадження.

Колегія суддів приймає до уваги, що наявність ризику щодо можливості переховуватись від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується посиланням на те, що 03.08.2023 року ОСОБА_8 був затриманий працівниками Державної прикордонної служби України при спробі незаконного перетину Державного кордону України поза межами пункту пропуску на ділянці відповідальності ВСП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З приводу доводів захисника наданих в суді першої інстанції та в доводах апеляційної скарги про порушення вручення підозри ОСОБА_8 , то слідчий суддя зазначив, що за змістом ч. 2 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Як встановлено в ході судового розгляду 03.08.2023 ОСОБА_8 разом із своїм батьком ОСОБА_12 був затриманий працівниками Державної прикордонної служби України на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 та, в подальшому переданий уповноваженим працівникам військової частини за місцем несення служби. В ніч з 03 на 04 серпня 2023 року ОСОБА_8 перебував у військовій частині, звідки ранком 04.08.2023 був доставлений до ДБР. З урахуванням цього, слідчий суддя не вважав, що перебуваючи у військовій частині підозрюваний вважався затриманим, в значенні статей 207, 208 КПК України, а відтак доводи захисника з даного приводу вважав безпідставними.

Слідчим суддею зазначено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами та матеріалами кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 слідчий суддя виходив з того, що сукупність матеріалів доданих до клопотання, на даній стадії розслідування, є достатньою для того щоб прийти до висновку про обґрунтованість підозри.

Колегія суддів вважає, що обставини, які вказані захисником підозрюваного в апеляційних доводах, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

Твердження даних, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, і які б унеможливлювали обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, матеріали провадження не містять.

До того ж, слідчим суддею дотримано вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення підозрюваному права на захист, оскільки розгляд клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відбувся за участі його захисника.

Отже, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не виявлено і не вбачаються такі зі змісту апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до вимог ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, немає, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 серпня 2023 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5