Справа № 331/3442/22
Провадження № 1-кс/331/1419/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області майора юстиції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001536 від 20.08.2022 р., за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.111-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001536 від 20.08.2022 р., за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.111-2 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001536 від 20.08.2022 за підозрою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інших осіб у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.111-2 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у другій декаді липня 2022 року, але не пізніше 22.07.2022 (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) громадянин України ОСОБА_9 , знаходячись у тимчасово окупованому збройними формуваннями російської федерації м. Токмак, Пологівського району, Запорізької області, будучи начальником району електричних мереж Токмацького міжрайонного району електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» (далі Токмацький МРРЕМ ПАТ «Запоріжжяобленерго»), маючи відповідну технічну освіту, досвід роботи у сфері електроенергетики та необхідні управлінські навички, прийняв пропозицію генерального директора електроенергетичного підприємства «Государственное Унитарное Предприятие «Таврия-Энерго» (м. Мелітополь, Запорізької області, далі - «ДУП «Таврія-Енерго») ОСОБА_10 , незаконно створеного указом окупаційної адміністрації держави-агресора «Военно-гражданская администрация Запорожской области» №119-у від 06.07.2022, та добровільно зайняв посаду начальника територіального підрозділу даного окупаційного підприємства - Токмацького міжрайонного району електричних мереж «ДУП «Таврія-Енерго», створеного на матеріальній базі захопленого майнового комплексу Токмацького МРРЕМ (Запорізька область, Пологівський р-н, м. Токмак, вул. Чкалова, 1а), на якій, діючи умисно із власних корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та іншими громадянами України із числа колишніх та діючих працівників ПАТ «Запоріжжяобленерго», які також добровільно зайняли керівні посади у «ДУП «Таврія-Енерго»: ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими, вчиняє дії спрямовані на допомогу вказаній окупаційній адміністрації держави-агресора в Запорізькій області, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації її рішень, направлених на захоплення майнових комплексів та електромереж українських енергетичних підприємств ПАТ «Запоріжжяобленерго», НЕК «УКРЕНЕРГО», ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», а також шляхом незаконного втручання у діяльність Об`єднаної енергетичної системи України (далі ОЕС України), з метою остаточного енергетичного відмежування тимчасово окупованих територій Запорізької області та створення відокремленої енергетичної системи, підконтрольної окупаційній владі, незаконного розподілу та постачання електричної енергії споживачам на тимчасово окупованих територіях Запорізької області, виробленої українськими енергогенеруючими підприємствами, за встановленими окупаційною адміністрацією держави-агресора тарифами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відтак, санкцією ч.1 ст.111-2 КК України, за якою ОСОБА_9 повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч.1 ст.111-2 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п.3 ч.1 ст.170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Відтак, досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваному ОСОБА_9 належить на праві власності транспортний засіб «FT 110ZY 110», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.09.2008), що підтверджується листом ТСЦ МВС України №31/8-2663 від 28.06.2023.

Крім того, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження наведеного вище майна підозрюваного ОСОБА_9 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 172 та ч. 4 ст. 107 КПК України слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання за відсутності вказаних осіб, без здійснення фіксування технічними засобами.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

Матеріалами провадження встановлено, що в провадженні слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0001536 від 20.08.2022 р., за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.111-2 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

27.09.2022 р. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0001536 від 20.08.2022 р., повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, шляхом вручення його захиснику адвокату ОСОБА_12

12.10.2022 р. постановою старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у розшук.

Так, санкція ч.1 ст.111-2 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна або без такої, тому у випадку постановлення обвинувального вироку суду майно ОСОБА_9 може бути конфісковано в дохід держави.

Таким чином, метою накладення арешту на зазначене майно є забезпечення конфіскації майна.

Зазначені обставини переконують слідчого суддю у тому, що правова підстава накладення арешту на майна наявна та підтверджена.

Відповідно до інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (Філія ГСЦ МВС) від 28.06.2023 року № 31/8-2663, згідно даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України, за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований транспортний засіб: «FT 110ZY 110», 2008 року випуску, червоного кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 .

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для накладення арешту на майно, розумність та співмірність обмежень права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області майора юстиції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001536 від 20.08.2022 р., за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.111-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- транспортний засіб «FT 110ZY 110», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1