Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/249/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області, апеляційну скаргу прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2023 року.

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда Кіровоградської області, українки, громадянки України, яка має вищу освіту, офіційно працевлаштованої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Покладено на строк до 12.07.2023 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2023 року, стосовно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів в межах строку досудового розслідування. Покладені на строк до 12.07.2023, обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені незаконного придбання, зберігання психотропної речовини з метою збуту, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про що 15.05.2023 року їй повідомлено про підозру.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 307 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

ОСОБА_7 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, має вік 32 роки, має постійне місце проживання та реєстрації, проживає разом з батьком, офіційно працевлаштована, тобто сталість міцних соціальних зв`язків на час розгляду клопотання є доведеною.

Підозрювана вину визнала, співпрацює із слідством, тому ризики, що підозрювана буде уникати слідства та суду, як зазначено у клопотанні є мінімальними.

Обрання цілодобового домашнього ОСОБА_7 унеможливить продовження нею злочинної діяльності з огляду на те, що психотропні засоби у неї були віднайдена під час особистого обшуку, а не за місцем проживання.

Слідчим та прокурором не доведено, що перебуваючи під домашнім арештом, підозрювана буде порушувати покладені на неї процесуальні обов`язки чи вчинить інше кримінальне правопорушення.

Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначених у клопотанні, прокурором не доведено.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.05.2023.

Постановити нову ухвалу про задоволення клопотання та застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею в недостатній мірі враховано, що вона підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

Вказує, що 17.05.2023 накладено арешт на мобільний телефон, який вилучений у ОСОБА_7 , в якому виявлено фотографії місцевості з географічними координатами у м. Кропивницький.

У ході огляду місця події 17.05.2023 за п`яти координатами виявлено та вилучено розфасовані згортки з порошкоподібною речовиною, схожою на наркотичну. Вказані речовини наразі направлено для проведення експертних досліджень.

20.05.2023 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. ч. 1. 2 ст. 307 КК України.

Про те, що буде проводитись така перевірка та можливо буде повідомлено про нову підозру прокурор звертав увагу слідчого судді при розгляді клопотання.

Зазначає, що перебуваючи на волі, підозрювана ОСОБА_7 , може перешкодити встановленню істини у справі шляхом приховування можливих спільників, свідків, походження наркотичних засобів, психотропних речовин та джерел фінансування такої діяльності.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрювану ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_8 в його інтересах, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Перевіркою матеріалів клопотання встановлено, що у провадженні слідчого Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 перебуває кримінальне провадження №0001363, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

15.05.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені незаконного придбання, зберігання психотропної речовини з метою збуту, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Слідчий СВ Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_7 ..

Клопотання обгрунтовано тим, що наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2023 року, стосовно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів в межах строку досудового розслідування. Покладені на строк до 12.07.2023, обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України, регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Колегія суддів погоджується із вказаним висновком слідчого судді місцевого суду.

Враховуючи обставини справи колегія суддів вважає, що застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є необхідним та не відповідатиме вимозі пропорційності втручання у право на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 307 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

Також, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, має вік 32 роки, має постійне місце проживання та реєстрації, проживає разом з батьком, офіційно працевлаштована, тобто сталість міцних соціальних зв`язків на час розгляду клопотання є доведеною.

Підозрювана вину визнала, співпрацює із слідством, тому ризики, що підозрювана буде уникати слідства та суду, як зазначено у клопотанні є мінімальними.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»).

Відтак, ризики, того що підозрювана ОСОБА_7 може уникати слідства та суду матеріалами клопотання не доведені та не підтвердженні під час апеляційного розгляду справи.

Частиною 1 статті 194 КПК України, визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні та покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На переконання колегії суддів, слідчим та прокурором не доведено, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом ОСОБА_7 буде порушувати покладені на неї процесуальні обов`язки, або вчинить інше кримінальне правопорушення.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді місцевого суду про те, що належна поведінка підозрюваної на досудовому слідстві може бути забезпечена шляхом застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наявність постійного місця проживання та відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, правильно обрав підозрюваній запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Такий запобіжний захід повністю забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та попередить вчинення іншого кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання суд має ретельно перевіряти дані про особу, щодо якої застосовується (продовжується) строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою (вік, здоров`я, сімейний стан, соціальна занятість особи, вид діяльності, місце проживання п. п. 3-10 ч. 1 ст. 178 КПК).

Стан здоров`я підозрюваного (обвинуваченого) може вказувати на меншу вірогідність того, що він може ухилятися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі. При обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту необхідно переконатися, що його застосування не призведе до погіршення стану здоров`я особи. Коли підозрюваний, обвинувачений тяжко хворий і в умовах слідчого ізолятора не має можливості здійснювати необхідне лікування, до нього не варто застосовувати такий запобіжний захід.

Так, однією із підстав порушення п. 1 ст. 5 Конвенції у справі «Барило проти України» (рішення ЄСПЛ від 16.05.2013) стало те, що у заявниці було наявне тяжке захворювання (третя группа інвалідності), у зв`язку з чим вона потребувала спеціального лікування, дієти і постійного медичного нагляду.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, у тому числі й факту захворювання підозрюваної та перебування її в лікарні на стаціонарному лікуванні, колегія суддів вважає за можливе застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, який є достатнім запобіжним заходом та забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів передбачених ст. 177 КПК України, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів переконана у достатності обрання до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як доведені під час розгляду клопотання обставини, дають підстави суду вважати, що застосування цілодобового домашнього арешту зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Посилання наведені в апеляційній скарзі на те, що 20.05.2023 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. ч. 1. 2 ст. 307 КК України та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі доведення її вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, на переконання колегії суддів є недоведеними, з урахуванням встановлених у кримінальному провадженні обставин вчинення кримінального правопорушення, соціального стану підозрюваної та її поведінки у кримінальному провадженні.

Водночас, тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_7 , не є безумовною підставою для застосування, щодо неї, запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, зокрема із врахуванням практики Європейського Суду з прав людини а саме із рішенням у справі «Мамедова проти Росії» від 01.06.2006 року.

При цьому, цілодобовий домашній арешт унеможливить вчинення ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень, перешкоджанню встановленню істини у справі шляхом приховування можливих спільників, свідків, походження наркотичних засобів, психотропних речовин та джерел фінансування такої діяльності, що додатково буде гарантувати електронний засіб контролю.

Інших переконливих доводів щодо незаконності рішення слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування або зміни ухвали суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, щодо ОСОБА_7 , оскільки при розгляді клопотання не доведені обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2023 року, слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів в межах строку досудового розслідування, покладено на строк до 12.07.2023 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4