Справа № 752/6475/23
Провадження №: 1-кп/752/1594/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2023 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000405 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має середню освіту, перебуває в цивільному шлюбі, має дитину 2014 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, працює неофіційно вантажником, раніше судимий:

вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2007 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим стрком 3 роки,

вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14.01.2008 року за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2012 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі;

вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 04 серпня 2014 року за ч.1 ст. 309, ст. 71 КК України на 4 роки позбавлення волі,

вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2022 року за ч.1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі, покарання не відбув,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

відповідно до указу президента України від 24.02.2022 № 64/2022 із 5 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває. ОСОБА_3 , достовірно знаючи про введення та дію на території України воєнного стану, 07.02.2023 року у невстановлений досудовим розслідуванням час увійшов до тамбуру на 8 поверсі що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лятошинського, буд. 2, після чого, умисно, повторно, таємно взяв з приміщення вказаного тамбуру дитячий велосипед рожевого кольору марки «Beauty Barbie» вартістю 3465 грн. 00 коп.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 з дитячим велосипедом рожевого кольору марки «Beauty Barbie» направився до виходу з приміщення будинку АДРЕСА_2 та вийшов з вищевказаного приміщення.

Після чого, ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 3465 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив, що дійсно 07.02.2023 року за адресою: АДРЕСА_3 викрав з приміщення тамбуру велосипед. Вид та вартість велосипеду не оспорює. Відніс його до знайомих, де його потім виявила поліція та забрала У вчиненому щиро кається, соромно, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому їм органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, у зв"язку з поверненням майна, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі, за вчинення аналогічних корисливих злочинів та невідбув повністю попереднє покарання, призначене судом, не має постійного місце проживання, за місцем реєстрації не проживає через конфлікт з рідними, працює неофіційно вантажником на ринку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, зі слів перебуває в циивільному шляюбі, проте сім"я знаходиться в евакуації, обставини, що пом`якшують покарання - визнання вини, наяність малолітньої дитини, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_3 після постановлення вироку Голосіївським районним судом м. Києва від 22.09.2022 року, але до повного відбуття покарання, вчинив новий злочин, суд відповідно до вимог ст. 71 КК України вважає за необхідне до покарання призначеного даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із врахуванням вимог ст. 72 КК України.

На думку суду, остаточно призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових проступків та злочинів.

У зв"язку із призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, з метою виконання вироку суду та запобігання вчинення особою нових злочинів, враховуючи дані про його особу, зокрема, відсутність міцних соціальних зв"язків, офіційного місця роботи, постійного місця проживання, наявність ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 25.05.2023 року про надання дозволу на затримання та взяття ОСОБА_3 під варту з метою примусового виконання попереднього вироку суду, суд вважає за доцільне обрати ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду, строк призначеного покарання обчислювати з дня постановлення вироку.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років.

На підставі вимог ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за новим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22.09.2022 року, та ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років 6 (шість) місяців.

Строк остаточно призначеного покарання ОСОБА_3 обчислювати з 03.07.2023 року.

Речовий доказ: дитячий велосипед рожевого кольору марки «Beauty Barbie», що переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому за належністю.

ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1