Провадження № 1-кс/947/9521/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , яке погоджене керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000031 від 10.07.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, який на момент ймовірного вчинення кримінального правопорушення займав посаду заступника начальника штабу - начальника відділу бойової та спеціальної підготовки штабу НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 10.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Білгород-Дністровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від № 372-ос від 12.08.2022, підполковника ОСОБА_5 призначено на посаду заступника начальника штабу - начальника відділу бойової та спеціальної підготовки штабу НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 «Закону України про запобігання корупції» ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді заступника начальника штабу - начальника відділу бойової та спеціальної підготовки штабу НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 є суб`єктом відповідальності за злочини вчинені у сфері службової діяльності та правопорушення пов`язані з корупцією.

Відтак, ОСОБА_5 , при виконанні службових завдань за своєю посадою відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою, яка за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_5 , всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та ймовірно умисно вчинив корисливий корупційний злочин, а саме - прохання надати та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, за наступних обставин.

Так, 04 липня 2023 року, точний час органом досудового розслідування на даний час не встановлений, ОСОБА_8 , спільно з двома особами чоловічої статі, призовного віку, рухаючись на автомобілі «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_2 з м. Маяки, Одеської області у напрямку м. Сарата, Одеської області, в зоні дії пункту пропуску «Маяки-Паланка-Удобне» був зупинений військовослужбовцями Державної прикордонної служби Українидля проходження транзитного контролю.

Під час проходження транзитного контролю, до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_5 , який повідомив, що на ділянці дороги «Одеса-Рені», в зоні дії пункту пропуску «Маяки-Паланка-Удобне», існують режимні обмеження, відповідно до яких проїзд особами чоловічої статі, призовного віку не дозволяється та особи які перебувають разом з ОСОБА_8 можуть бути притягненні до адміністративної відповідальності за порушення прикордонного режиму.

В ході розмови, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого збагачення,повідомив, що для спрощення перетину вказаного контрольного посту та не притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 , у майбутньому, необхідно надати ОСОБА_5 певну грошову винагороду, бо в іншому випадку ОСОБА_8 не зможе проїжджати та перевозити людей транзитною ділянкою дороги «Одеса-Рені»через пункту пропуску «Маяки-Паланка-Удобне» та надав останньому свій номер мобільного телефону НОМЕР_3 для подальшого узгодження всіх обставин.

У зв`язку з тим, що діяльність у сфері перевезення, є єдиним джерелом доходу для ОСОБА_8 , останній 08.07.2023 зателефонував ОСОБА_5 , та домовився про зустріч з останнім у м. Білгород Дністровський, Одеської області. Того ж дня, точний час органом досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_5 . В ході розмови, переслідуючи корисливі мотиви, усвідомлюючи скрутне становище ОСОБА_8 пов`язане з неможливістю в інший спосіб перемістися через транзитну ділянку, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на вимагання та одержаннядля себе неправомірної вигоди від ОСОБА_8 .

З цією метою, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, ОСОБА_5 , висунув вимогу ОСОБА_8 , про передачу йому особисто від 50 до 100 доларів США за кожну особу яка буде рухатися транзитною ділянкоючерез пункту пропуску «Маяки-Паланка-Удобне» в залежності від її місця реєстрації. В ході розмови, ОСОБА_5 наголосив, що у випадку ненадання йому грошових коштів, ОСОБА_8 та пасажири у його авто будуть притягнуті до відповідальності та передані працівникам ТЦК та СП для подальшого їх призову за мобілізацією.

На вказану вимогу ОСОБА_8 , реально сприймаючи висловлену

ОСОБА_5 вимогу надання неправомірної вигоди, погодився, при цьому розуміючи протиправність дій останнього звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинюваний злочин та у подальшому діяв під контролем на викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 .

Згідно розпорядження командира НОМЕР_1 прикордонного загону, ОСОБА_5 24.04.2023 перебував старшим зміни у складі прикордонного наряду НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України в пункті пропуску « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Того, ж дня через пункт пропуску «Маяки-Паланка-Удобне», на власному автомобілі, рухався ОСОБА_8 , разом з 4-ма особами чоловічої статі, призовного віку. На виконання попередніх домовленостей, ОСОБА_5 забезпечив безперешкодний рух вищевказаного автомобіля через пункт пропуску «Маяки-Паланка-Удобне».

Надалі, 25.07.2023 близько 14 години 15 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, на виконання раніше висловленої вимоги, одержав від громадянина України ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 18 470 (вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят) гривень за сприяння у безперешкодному переміщенні п`яти осіб чоловічої статі, призовного віку, які всупереч забороні прямують транзитною ділянкою автошляху « ІНФОРМАЦІЯ_5 » через пункту пропуску «Маяки-Паланка-Удобне», яка є зоною відповідальності НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, за не притягнення таких осіб до адміністративної відповідальності та не інформування працівників ТЦК та СП про виявлення таких осіб для подальшого призову за мобілізацією.

25.07.2023 року під час отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 органом досудового розслідування затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: прохання надати та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаного з вимаганням.

Оскільки у сторони обвинувачення наявні достатні підстави вважати, що в рамках даного кримінального провадження наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, сторона обвинувачення просить застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні:

-прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити, обрати тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 185 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

-захисник підозрюваного заперечував проти задоволення поданого клопотання, зазначивши, що ризики, викладені у клопотанні є необґрунтованими та недоведеними. Також захисник зазначив, що кримінально-протиправні дії, інкриміновані ОСОБА_5 мають ознаки провокації на отримання неправомірної вигоди з боку заявника. Разом з тим, адвокат ОСОБА_4 зауважив, що у матеріалах, наданих стороною обвинувачення, відсутні докази, щодо такої кваліфікуючої ознаки кримінального правопорушення як «вимагання». Крім того, захисник зазначив, що з огляду на майновий стан ОСОБА_5 , заявлений стороною обвинувачення розмір застави є непомірним для підзахисного, а також слідчим у клопотанні не обґрунтовано винятковості обставин, які б могли зумовити перевищення розміру застави, передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України, а у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - застосувати розмір застави, який складає 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З огляду на вищевикладене, захисник просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні долучив письмові заперечення, які просив слідчого суддю врахувати.

-підозрюваний з пред`явленою йому підозрою не погодився, щодо запобіжного заходу - підтримав думку захисника.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

25.07.2023 року року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 означеного кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилається на наступні матеріали кримінального провадження: заяву про вчинення злочину ОСОБА_8 від 10.07.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 12.07.2023, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 24.07.2023, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 25.07.2023, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.07.2023 та інші зібрані у кримінальному провадженні матеріали у своїй сукупності.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

На теперішній час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у можливому вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 368 КК України. Так, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку подальшого доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення, так як злочин в якому підозрюється ОСОБА_5 є тяжким за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк з п`яти до десяти років, з конфіскацією майна, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, здійснити виїзд на непідконтрольну Україні території Херсонської, Запорозької, Луганської, Донецької областей чи АР Крим, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках даного кримінального провадження наявний ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 близько 20 років є військовослужбовцем з різним місцем дислокації проходження військової служби, що на думку слідчого судді свідчить про наявність у останнього набутих зв`язків із службовими особами різних рівнів у різних регіонах України. Так, використовуючи такі зв`язки, ОСОБА_5 може вдатися до спроб знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які можуть мати доказове значення в рамках означеного кримінального провадження. Відтак, на думку слідчого судді, ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є актуальним в рамках даного кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що на теперішній час в значній мірі, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України у тому числі підтверджується саме показаннями свідка, який є заявником у даному кримінальному провадженні. Слідчий суддя враховує, що на теперішній час вказана особа свідка допитана, між тим, враховуючи те, що суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими стороною обвинувачення на стадії досудового розслідування, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_5 до суду, слідчий суддя не може виключати допиту такої особи безпосередньо судом, в зв`язку з чим, слідчий суддя не може виключати можливого незаконного впливу з боку підозрюваної особи на такого свідка, що в свою чергу свідчить про наявність в рамках такого кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, як вже зазначалося вище, ОСОБА_5 , в силу набутого авторитету за тривалий час перебування на різних посадах військової служби, може залучати сторонніх осіб, які будуть чинити тиск на свідків та/або спотворювати обставини вчинення кримінального правопорушення, вживати заходів для уникнення відповідальності іншими особами, які на даний час встановлюються в ході проведення досудового розслідування.

Що стосується посилання сторони обвинувачення на наявність в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що вказані доводи сторони обвинувачення не знайшли свого підтвердження. Будь-які відомості, які б могли свідчити про наявність схильності підозрюваного до можливого вчинення інших кримінальних правопорушень у слідчого судді на теперішній час відсутні. За таких обставин, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено існування в рамках даного кримінального провадження означеного ризику, а відповідні посилання сторони обвинувачення є безпідставними.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Як вбачається з фактичних обставин даного кримінального провадження, ОСОБА_5 на теперішній час обґрунтовано підозрюється у можливому вчиненні корупційного кримінального правопорушення. При цьому, враховуючи те, що корупція визнана однією з актуальних загроз національній безпеці України, а вчинення кримінального правопорушення такого роду в період воєнного стану службовими особами Державної прикордонної служби України викликає значний резонанс у суспільстві та породжує негативне ставлення українського народу до посадових осіб військової служби.

Разом з тим, слідчий суддя критично оцінює твердження захисника у судовому засіданні щодо відсутності суспільного резонансу, оскільки відсутність розголошення обставин даного кримінального провадження у ЗМІ не свідчить про відсутність суспільного інтересу, який в рамках даного кримінального провадження зводиться до того, щоб унеможливити ризики переховування підозрюваним, запобігти спробам знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають доказове значення в рамках означеного кримінального провадження, здійснювати вплив на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В цьому розрізі слідчий суддя враховує відомості, які повідомив сам підозрюваний з приводу свого службового становища, зокрема останній у підпорядкуванні має близько 50 осіб, що лише підтверджує ймовірність здійснення негативного впливу на своїх колег та в цілому формування несприятливого іміджу військової служби України, а також можливість вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як ризики відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, вирішення питання застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 того чи іншого запобіжного заходу потребує врахування існуючого суспільного інтересу, який зводиться не лише до досягнення завдань кримінального провадження, але й до забезпечення та реального здійснення боротьби з корупцією та забезпечення національної безпеки.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За таких обставин, беручи до уваги викладене у сукупності, з огляду на тяжкість інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також фактичні обставини даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даній стадії кримінального провадження відносно підозрюваного слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки такої особи, в тому числі, не забезпечать досягнення завдань кримінального провадження в цілому, та міри запобіжного заходу, зокрема.

Відповідно до п. 2 абзацу 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На підставі викладеного, враховуючи тяжкість та винятковість даного правопорушення, підвищеного суспільного інтересу до вказаного кримінального правопорушення, факт вчинення правопорушення військовослужбовцем керівної посади, в умовах воєнного стану, слідчий суддя приходить до переконання про виключний випадок та призначення застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 185 (сто вісімдесят п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 540 (чотириста дев`яносто шість тисяч п`ятсот сорок) гривень, вказаний розмір застави на думку слідчого судді буде здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , яке погоджене керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000031 від 10.07.2023 року відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 21.09.2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 185 (сто вісімдесят п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 540 (чотириста дев`яносто шість тисяч п`ятсот сорок) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 21.09.2023 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1