КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 квітня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 01 лютого 2023 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01 лютого 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000241 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, повернуто прокурору.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт, який надійшов до суду, не в повній мірі відповідає вимогам ст. 291 КПК України, так як висунуте ОСОБА_7 обвинувачення сформульовано не конкретно та не зрозуміло, оскільки містить обставини, які без розкриття їх логічного взаємозв`язку з іншими обставинами вчинення злочину, є суперечливими.

Зокрема, при викладі фактичних обставин вчинення злочину та формулюванні обвинувачення, в обвинувальному акті зазначається, що у невстановлений час, проте не пізніше 07.08.2021 року, у ОСОБА_7 виник умисел на особисте незаконне збагачення шляхом вимагання та отримання грошових коштів у ОСОБА_8 за прийняття рішення стосовно погодження поданої нею заяви, при цьому обвинувальний акт не містить інформації щодо того, за яких обставин ОСОБА_7 стало відомо про намір ОСОБА_8 отримати у довгострокове тимчасове користування земельну ділянку, та які конкретні дії були вчинені ОСОБА_7 , які б полягали у вимаганні в ОСОБА_8 неправомірної вигоди.

Крім цього, як зазначив суд в оскаржуваній ухвалі, неконкретним, а отже і незрозумілим, є не зазначення в обвинувальному акті, які саме дії, спрямовані на погодження виділення у довгострокове тимчасове користування земельної ділянки ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , як головний лісничий ДП «Вищедубечанське ЛГ», повинен був вчинити, зважаючи, що повноваженнями на прийняття рішень про передачу у довгострокове тимчасове користування земельних ділянок наділені відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 01 лютого 2023 року про повернення обвинувального акту прокурору скасувати, а обвинувальний акт з додатками повернути до Вишгородського районного суду Київської області для розгляду зі стадії підготовчого судового провадження.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону України.

Зокрема, як зазначає апелянт, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 повністю відповідає вимогам КПК України, оскільки, на виконання вимог ст. 291 КПК України, містить усі відомості визначені вказаною статтею, в тому числі передбачені п. 5 ч. 2 ст. 291 цього Кодексу, на порушення яких посилається суд першої інстанції, як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, а саме викладено фактичні обставини кримінального правопорушення та викладено формулювання обвинувачення дій ОСОБА_7 , які прокурор вважає встановленими.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору та вказуючи про відсутність в ньому чіткого та конкретного формулювання обвинувачення, на думку прокурора, суд вийшов за межі положень ст. 314 КПК України.

Прокурор вважає, що під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції вдався до аналізу та оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, його правової кваліфікації, які прокурор вважає встановленими, чим вийшов за межі своїх повноважень, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України. Зокрема, апелянт вказує на те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 зазначено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, чітко сформульовано обвинувачення. Зазначає, що питання про правильність кваліфікації та доказування обставин, викладених у обвинувальному акті, вирішується виключно під час судового розгляду, на підставі дослідження та оцінки усіх доказів у їх сукупності.

На думку прокурора, визначені судом першої інстанції підстави для повернення обвинувального акту прокурору не передбачені чинним КПК України, оскільки вимоги ст. 291 КПК України прокурором дотримані в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 01 лютого 2023 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Частиною другою цієї ж норми КПК передбачено, які відомості повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому повинні міститись виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000241 від 13.09.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, який було направлено для розгляду до Вишгородського районного суду Київської області Київською обласною прокуратурою,вказаний процесуальний документ, за своїм змістом, у цілому відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки поряд з іншими відомостями, наведеними у вказаній нормі, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З огляду на це, суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для висновку про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам КПК України, зокрема ст. 291, а відтак підстави для його повернення прокурору були відсутні.

Посилання в ухвалі суду на те, що обвинувальний акт не містить інформації щодо того, за яких обставин ОСОБА_7 стало відомо про намір ОСОБА_8 отримати у довгострокове тимчасове користування земельну ділянку та які конкретно дії були вчинені ОСОБА_7 , які б полягали у вимаганні в ОСОБА_8 неправомірної вигоди, а також на те, що в обвинувальному акті не зазначено, які саме дії, спрямовані на погодження виділення у довгострокове тимчасове користування земельної ділянки ОСОБА_8 повинен був вчинити ОСОБА_7 , як головний лісничий ДП «Вищедубечанське ЛГ», повноваження якого закріплені Статутом вказаного підприємства, зважаючи на те, що повноваженнями на прийняття рішень про передачу у довгострокове тимчасове користування земельних ділянок, наділені відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, не можуть бути визнані обґрунтованими та служити підставами для повернення цього обвинувального акта прокурору через його неконкретність, оскільки колегія суддів вважає їх надуманими та такими, що не відповідають дійсному змісту вказаного процесуального документу.

Це стосується і посилання в оскаржуваній ухвалі на те, що в обвинувальному акті не зазначено яка саме влада та службове становище були надані ОСОБА_7 , за допомогою яких останній міг би вчинити дії, спрямовані на погодження заяви ОСОБА_8 щодо отримання у тимчасове користування земельної ділянки.

Більш того, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, обґрунтовуючи своє рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції вдався до аналізу та оцінки змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правової кваліфікації дій обвинуваченого, чим вийшов за межі своїх повноважень на стадії підготовчого провадження, оскільки під час підготовчого судового засідання суд вправі перевіряти обвинувальний акт лише на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні про те, що рішення суду про повернення обвинувального акта прокурору, прийняте за результатами підготовчого судового засідання, не може бути визнане законним та обґрунтованим, оскільки при його постановленні не були дотримані вимоги кримінального процесуального закону.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним прийняти рішення, яким скасувати ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 01 лютого 2023 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000241 від 13.09.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України та призначити, за матеріалами зазначеного кримінального провадження, новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 01 лютого 2023 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000241 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, - скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 363/422/22

Номер провадження : 11-кп/824/2507/2023

Категорія: ч. 4 ст. 368 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1