Справа № 463/3985/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/669/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги з доповненням прокурора у кримінальному провадженні Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 01.06.2023 року якою обрано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.364 КК України, запобіжний захід у вигляді застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

встановила :

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360,00 грн. із покладенням обов`язків, визначених ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками сторони обвинувачення по обставинах даного кримінального провадження;

4) здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності таких).

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Строк дії обов`язків закінчується 01.08.2023 року.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища, всупереч інтересам служби, яке завдало тяжких наслідків державним інтересам, тобто у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Внаслідок зловживання ОСОБА_9 своїм службовим становищем, фізичні особи, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 ухилилися від сплати обов`язкових митних платежів на загальну суму 1 659 327, 16 грн., чим заподіяно державним інтересам тяжких наслідків, та згідно п. 4 Примітки до ст. 364 КК України більш ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно ОСОБА_9 вчинив тяжке кримінальне правопорушення (злочин), за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, тож тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді застави.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший м`якший запобіжний захід не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_9 .

Застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що на даний час обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, які в об`єктивному взаємозв`язку несуть в собі достатню кількість фактів та відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. При цьому, оцінюючи вказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності слідчим суддею не встановлено істотного порушення прав та свобод людини при отриманні таких доказів. Зрештою, сторона захисту на такі обставини не посилається. Отже, стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

У мотивах клопотання слідчий покликається на існування всіх ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Відповідно, враховуючи таку засаду кримінального провадження як диспозитивність слідчий суддя детального розглянув можливість існування цих ризиків та не буде перевіряти можливість існування інших ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_9 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2 ст.364 КК України). В силу вимог статті 12 КК України. Поза розумним сумнівом обґрунтованість підозри ОСОБА_9 стосується тяжкого злочину, поєднаного з використанням службового становища. В силу вимог статті 75 КК України та примітки до статті 45 КК України, у випадку доведення вини підозрюваної до неї не може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважав, що ризик переховуватись від органу досудового розслідування (п.1 ч.1 ст.177 КПК) та суду існує.

Крім того, на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення), перевіряється можлива причетність ОСОБА_9 до вчинення інших кримінальних правопорушень, пов`язаних зі здійснення розмитнення транспортних засобів із застосуванням преференції за кодом «311». Відтак, слідчий суддя дійшов висновку про те, що останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Тому є ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України).

Також слідчий суддя врахував те, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у виді застави, ОСОБА_9 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, а також може отримати відомості щодо інших осіб, які являється фігурантами вказаного кримінального провадження та може надати їм відомості та сприяти ухиленню кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим останній, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства та зброї, з метою зміни або відмови їх від показів. Тому ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто незаконного впливу на свідків безумовно існує.

Крім того, з врахуванням посади, яку займає ОСОБА_9 , який безпосередньо сприяв вчиненню інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважав, що існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином ч.4 ст.177 КПК України.

З огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, суд вважає, що ризик переховуватись від органу досудового розслідування (п.1 ч.1 ст.177 КПК) та суду існує, враховуючи при цьому наявність у підозрюваного паспорта для виїзду за кордон та можливості виїхати за межі України.

Крім того, слідчий суддя також врахував те, підозрюваний що може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину, у якому підозрюється, знищити, внести зміни до ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор», тому ризик, передбачений ч.5 ст.177 КПК України безумовно існує.

Отже, стороною обвинувачення також доведено наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам слід враховувати, що така оцінка стосується перспективних фактів. Зокрема, використовується стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж застава не зможуть запобігти встановленим ризикам лише за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

По відношенню до застави більш м`яким запобіжним заходом є особиста порука та особисте зобов`язання, що виключає можливість застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт, який по суті, носить ізоляційний характер і певною мірою обмежує свободу пересування особи.

В межах даного кримінального провадження слідчий суддя врахував наявність у підозрюваного міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей та інші обставини, визначені у ст. 178 КПК України.

Разом з тим, як уже зазначалось вище, в межах даного кримінального провадження стороною обвинувачення доведено існування п`яти ризиків, в тому числі пов`язаних з службовою діяльністю підозрюваного і тому запобіжні заходи, які не пов`язані покладенням на нього відповідних обов`язків та загрозою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Крім того, через тяжкість покарання в межах даного кримінального провадження також доведено ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, а тому на думку слідчого судді такий запобіжний захід як особиста порука та особисте зобов`язання не зможе повною мірою запобігти вказаному ризику, при тому що одночасно із такими запобіжними заходами актуальними стають попередні два ризики.

Наведені вище обставини в сукупності, незважаючи на досить позитивні характеризуючі дані про особу підозрюваного, виключають можливість обрання менш суворого запобіжного заходу, а відтак, слід вважати встановленим, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відтак, із урахуванням обставин по справі, кількості доведених ризиків та професійного становища підозрюваного, в силу вимог частини п`ятої ст. 182 КПК України, вважаю, що при визначенні розміру застави слід керуватись саме розміром застави, який визначений зазначеною статтею.

Виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваній слід визначити заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що достатньою мірою забезпечить виконання нею покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього. Відповідно з огляду на обставини кримінального провадження та доведені ризики, необхідність покладення на підозрювану зазначених у клопотанні обов`язків слідчий суддя вважав доведеною, оскільки такі об`єкти направлені на запобігання цим ризикам та не становитимуть непропорційного втручання в особисте життя особи.

Не погоджуючись з даною ухвалою прокурор подав апеляційну скаргу з доповненням в якій просить: ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 01.06.2023 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 , у вигляді застави задовольнити. Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави розмірі не менше 1 659 327 гривень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КГІК України, а саме:

прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування зі працівниками ВМО № 2 МІ 1 «Городок» Львівської митниці;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Дослідити у ході апеляційного розгляду матеріали, якими обгрунтовуються доводи, викладені у клопотанні.

Вважає зазначену ухвалу незаконною та необгрунтованою, оскільки висновки суду, викладені у ній, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Свої вимоги мотивує тим, що наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_9 підтверджується зібраними матеріалами у кримінальному провадженні.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя не врахував ряд суттєвих обставин, що впливають на законність прийнятого рішення, а саме механізм та спосіб вчинення злочину, тяжкість вчиненого корупційного кримінального правопорушення, вчинення злочину в умовах воєнного стану, а саме те, що ОСОБА_9 діяв в інтересах третіх осіб, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, не визнає.

Апелянт покликається, що підозрюваний вчинив тяжкий корупційний злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років, останній може ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також те, що він матиме можливість незаконно впливати на свідків у провадженні, з метою зміни ними показань, як в ході досудового розслідування так і судового розгляду даного кримінального провадження, а також схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань, з метою створення видимості непричетності до вчинення інкримінованого їй правопорушення, запобігання спробам останнього знищувати, спотворювати і сховати речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню, що свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу застави, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам. Таким чином, запобіжний захід у вигляді застави є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_9 , тяжкості пред`явленої підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Разом з тим, при виконанні судом вимог щодо визначення розміру застави, враховуючи передбачені ч. 5 ст. 182 КІІК України обставини, зокрема, наявність батьків похилого віку, і те, що його мати є інвалідом ІІІ групи, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей, позитивні досягнення в роботі та інші обставини, визначені у ст. 178 КПК України, а тому апелянт вважає, що такий повинен перевищувати 1659327 гривень, з урахуванням величини завданих збитків, оскільки застава, в передбачених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України межах, не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, зважаючи на тяжкість вчиненого корупційного кримінального правопорушення, вчинення злочину в умовах воєнного стану, роль підозрюваного, а саме те, що, він діяв в інтересах третіх осіб, а також розмір завданих збитків, що становить 1659327 гривень, що свідчить про наявність в особи знань та досвіду методів приховування злочинної діяльності та підвищену суспільну небезпеку.

У зв`язку із зазначеним апелянт вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Не погоджуючись з даною ухвалою захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненням у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Сторона захисту не погоджується з ухвалою слідчого судді. Вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 є необгрунтованою виходячи з наступного.

До матеріалів справи долучено копію «Акту про результати перевірки з окремих питань» від 27.12.2022 року № 7.4-17/21/794 (12 а.с.). Висновок експерта від 26.04.2023 p. № 803-Е, інформація Львівської митниці про перетин кордону транспортних засобів та інші процесуальні документи.

Слід зазначити, що ОСОБА_9 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дій (події 30.06.2022 p.). як інспектор Львівської митниці, який здійснював митне оформлення імпортованих транспортних засобів, всі 2 (два) накази Львівської митниці про притягнення до дисциплінарної відповідальності оскаржені до Львівського окружного адміністративного суду, відкрито провадження по справах. Станом на день подання апеляційної скарги рішенням не було.

У зв`язку із відсутністю у матеріалах кримінального провадження прямих, достатніх та належних доказів, які б окремо або у своїй сукупності підтверджували факт скоєння ОСОБА_9 кримінального правопорушення, апелянт вважає що подія кримінального п авопорушення не доведена.

Жодний із ризиків передбачених ст. 177 КПК України не існує, оскільки слідчий не надав та не обгрунтував жодного ризику і немає підстав вважати, що ОСОБА_9 буде: переховуватися від органу досудового слідства, адже ОСОБА_9 прибув до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова для обрання запобіжного заходу (01.06.2023 р.); знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. ОСОБА_24 не може, оскільки такі вилучені органом досудового слідства і це у вересні 2022 року; ризик незаконно впливати на свідків, службових осіб Львівської митниці, інших підозрюваних, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні також не підтверджений жодними належними доказами; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_24 підозрюється, він також не збирається і протилежному немає жодних доказів раніше до кримінальної відповідальності не притягався; постійно проживає у м. Львові, має стабільні соціальні зв`язки, батько пенсіонер, мати - особа з інвалідністю; закордонний паспорт зданий 02.06.2023 р.

Оскільки, внесення застави в сумі 107360 грн. поставить родину у край важке матеріальне становище, а тому апелянт вважає можливим застосовувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді «особисте зобов`язання», оскільки підозрюваний ОСОБА_24 раніше не судимий, має постійне місце роботи та реєстрацію місця проживання, на утриманні є батьки пенсіонери, здав паспортний документ для виїзду за кордон. Подане клопотання є необгрунтованим, а ризики не наведеними належними та допустимими доказами, а тому в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити

Заслухавши доповідача, думку захисника адвоката ОСОБА_7 , підтриману підозрюваним ОСОБА_9 про задоволення апеляційних вимог, міркування прокурора про залишення без задоволення апеляційних вимог сторони обвинувачення вивчивши матеріали клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 18.01.2023 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

31.05.2023 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, знищити, приховувати або спотворити будь-які речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя за результатами розгляду клопотання слідчого дійшов висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді застави з підстав обґрунтованості підозри його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, а також наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування відповідного запобіжного заходу та дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого рішення слідчого судді, в тому числі, з висновком про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Стандарт доказування обґрунтованості підозри не вимагає існування доказів, достатніх для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку. Якщо слідчий суддя, ретельно дослідивши матеріали кримінального провадження, дійде висновку про ймовірність вчинення особою кримінального правопорушення, підозра вважається обґрунтованою.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи невинуватості особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення слідчий суддя дійшов на підставі безпосередньо досліджених у судовому засіданні цілої низки доданих до клопотання документів, яким дав належну оцінку та навів в ухвалі.

Погоджується колегія суддів і з наведеним в оскаржуваному судовому рішенні обґрунтуванням наявності у даному кримінальному провадженні ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Кожний з цих ризиків слідчим суддею належним чином обґрунтовано.

Щодо визначення слідчим суддею розміру застави при застосуванні запобіжного заходу, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, за змістом п. 2 ч. 5 цієї статті, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, із урахуванням обставин по справі, кількості доведених ризиків та професійного становища підозрюваного, в силу вимог частини п`ятої ст. 182 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що при визначенні розміру застави слід керуватись саме розміром застави, який визначений зазначеною статтею.

Суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді застави є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_9 який раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину з використанням службового становища, і лише обраний слідчим суддею запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу, дані про особу ОСОБА_9 не зменшується або не усувають наявність ризиків в цьому кримінальному провадженні.

Крім того, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь яким чином перешкоджати становленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно положень ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Покликання прокурора на необхідність збільшення підозрюваному ОСОБА_9 суми застави є передчасним.

Покликання сторони захисту на необхідність зміни запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання є необгрунтоване.

Покликання апелянтів на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді не знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

На даний час досудове слідство триває, яке в подальшому, на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей, визначить питання щодо причетності/непричетності особи до вчинення даного кримінального правопорушення.

Колегія суддів при перевірці матеріалів кримінального провадження та прийнятого рішення не виявила допущення істотних порушень вимог КПК України чи неправильного застосування кримінального закону, на які покликається апелянт, які б тягнули за собою скасування чи зміну даного рішення.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів апеляційного суду підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає та залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційні скарги з доповненням прокурора у кримінальному провадженні Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01.06.2023 року у кримінальному провадженні № 0000020 від 18.01.2023 щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.364 КК України, якому обрано запобіжний захід у вигляді застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: