Справа № 350/573/23
Номер провадження 1-кс/350/118/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу - домашній арешт

13 квітня 2023 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000057 від 01.06.2022 у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_3 ,

суд

в с т а н о в и в:

Слідчий-заступник СВ відділення поліції №2 (сел.Рожнятів) Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 області звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке було погоджене прокурором Рожнятівського відділу Калуської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 та відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

У клопотанні слідчий просить застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці без застосування електронних засобів контролю із забороною залишати житло, а саме будинок АДРЕСА_1 , а також покласти на неї такі обов`язки: - прибувати за першою вимогою до слідчого (визначеної службової особи), прокурора та суду на призначений час; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; - не відлучатися за межі селища Перегінське без дозволу слідчого, прокурора або суду у вказані вище терміни, відповідно поза встановленим часом заборони залишати житло;

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 з метою збуту за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та в невстановленої особи, в невстановлений час, умисно, незаконно придбала з метою збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін та зберігала по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , де для зручності подальшого збуту, зважила, розсортувала та відповідно упакувала в полімерні зіп-пакети, чим грубо порушила вимоги ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Після чого, при невстановлених слідством обставинах, ОСОБА_3 з метою отримання прибутку, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що збуває психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, 08.08.2022 року приховала один фольговий згорток в пачці від сірників в селищі Перегінське по вул. Січових Стрільців в парку ім.. Тараса Шевченка під лавочкою, а зазначене місце сфотографувала та відмітила його геодані.

08.08.2022 приблизно о 22 год. 15 хв. ОСОБА_3 , після перерахування ОСОБА_6 (особа до якої застосовано заходи безпеки) грошових коштів у сумі 500 грн. на її рахунок в АТ КБ «Приват Банку», збула останньому зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109-22/8326НЗПРАП від 22.08.2022 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін в кількості 0,1687 грама надіславши ОСОБА_6 через інтернет-месенджер «Telegram» з свого номеру мобільного телефону НОМЕР_1 фотознімок із відміткою місця його приховання, геодані, а саме в селищі Перегінське по вул. С.Стрільців в парку ім. Т.Шевченка.

На думку слідчого, указана підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показами свідків, матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновками експертиз, іншими матеріалами провадження.

Слідчий зазначив, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному проваджені; вчинити інше кримінальне правопорушення. Також слідчий вважає, що є цілком обґрунтовані підстави вважати, що за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, підозрювана ОСОБА_3 не виконає покладені на неї процесуальні обов`язки.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з підстав, викладених у ньому.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_3 не заперечила щодо застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак пояснила, що вона є студенткою заочної форми навчання, а тому просила застосувати до неї домашній арешт, із забороною залишати житло в нічний період доби.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши учасників судового провадження, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Розділ ІІ Кримінально процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені дії (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Запобіжні заходи під час досудового розслідування можуть застосовуватися до особи, яка набула процесуального статусу підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру; особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що 01.06.2023 відділенням поліції №2 (сел.Рожнятів) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000057 з кримінальною кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.307 КК України.

Копією повідомлення про підозру у вчиненні злочину від 11.04.2023 підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_3 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom»).

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, перевіряючи обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_3 слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на її обґрунтованість, підтверджуються долученими до матеріалів клопотання доказами, зібраними в ході досудового розслідування, які в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинене, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваною ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Як визначено в положеннях ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Стосовно ризиків кримінального провадження слідчий суддя вважає за потрібне зазначити таке.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення яких клопоче слідчий у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій, які можуть зашкодити кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Суд вважає, що станом на день розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту існують ризики, заявлені слідчим у цьому клопотанні передбачені п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному проваджені, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування першого ризику, слідчий суддя бере до уваги той факт, що ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування або суду і її потенційне ув`язнення в майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим. До такого висновку слід прийти з урахуванням того, що підозрювана має можливість виїжджати за межі державного кордону України, не одружена, утриманців не має, а тому немає жодних зобов`язань за місцем свого проживання.

В обґрунтування другого ризику слід зазначити, що підозрювана може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному проваджені, оскільки вона з ними може бути особисто знайома, так як вони є жителями одного селища.

В обґрунтування третього ризику слід зазначити, що ОСОБА_3 не працевлаштована, перебуває на утриманні в батьків та імовірно заробляє кошти збутом речовин, обіг який заборонений законом, а тому з метою отримання грошових доходів може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності додаткові обставини.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Окрім наявності вищезазначених ризиків, суд враховує, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, яке згідно із ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до восьми років, вік та особу підозрюваної, стан її здоров`я та сімейний стан, міцність соціальних зв`язків, тощо.

Оцінюючи вищенаведені обставини в сукупності, суд дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення докази доводять існування обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваної інкримінованого їй кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які у клопотанні посилається сторона обвинувачення; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Все вищевикладене в сукупності, свідчить про доцільність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінується, забезпечить виконання покладених на неї обов`язків та виключає можливість ухилення підозрюваної від органів досудового розслідування та суду або вчиненню інших дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а тому суд не вбачає підстав для застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Окрім цього, прокурором доведено необхідність застосування до ОСОБА_3 домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю із покладенням на неї обов`язків передбачених КПК України.

Разом з тим, враховуючи що у судовому засіданні підозрювана ОСОБА_3 просила застосувати до неї домашній арешт, із забороною залишати житло в нічний період доби, оскільки вона є студенткою заочної форми навчання, з чим суд, враховуючи дані про особу підозрюваної та матеріали кримінального провадження, також погоджується, приходжу до висновку, що подане клопотання слід задоволити частково.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом та строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слід визначити з урахуванням вимог ч.6 ст.181 та ч.6 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 181, 194, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого-заступника СВ відділення поліції №2 (сел.Рожнятів) Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - задоволити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, строком на 2 місяці, заборонивши залишати вищезазначене місце її проживання з 22:00 год. по 08:00 год.

Покласти на підозрювану ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого (визначеної службової особи), прокурора та суду на призначений час;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) не відлучатися за межі селища Перегінське Калуського району Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду у вказані вище терміни, відповідно поза встановленим часом заборони залишати житло.

Ці зобов`язання застосовуються до підозрюваної на строк два місяці з дати винесення ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до вимог ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1