Справа № 308/7444/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000103 від 02.12.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 02.12.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000103 від 02.12.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що яв встановлено у ході досудового розслідування встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_6 призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) від 17.10.2014 року №6 старший сержант ОСОБА_6 призначений на посаду головного сержанта інженерно-будівельної роти.

Згідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 встановлено, що з моменту оголошення рішення про мобілізацію в Україні настає особливий період.

У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України « Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

Під час проходження військової служби у відповідності до ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_6 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків.

Слідчий зазначає, що натомість ОСОБА_6 діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби.

Так, старший сержант ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, на особливий період, у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, з метою ухилитися від проходження військової служби, 27.10.2014 року на військову службу до місця розташування військової частини НОМЕР_1 без поважних причин не прибув, та відсутній на військовій службі по теперішній час, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби.

У клопотанні вказано на те, що 23.06.2015 слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та цього ж дня останнього оголошено в розшук.

Слідчий зазначає, що у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, військовослужбовець військової частини ПП НОМЕР_1 , головний сержант інженерно-будівельної роти, старший сержант.

При цьому як зазначає слідчий, вищенаведене підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також матеріалами службового розслідування за фактом неприбуття підозрюваного ОСОБА_6 на військову службу.

Так, слідчий зазначає, що беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органу досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом.

У зв`язку із вищенаведеним, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131-132, 176-178, 183, ч. 2 ст. 187, 188-189 КПК України, слідчий просить слідчого суддю: надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини ПП НОМЕР_1 , головного сержанта інженерно-будівельної роти, старшого сержанта, для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому просив врахувати,що у клопотанні наявна технічна описка в частині зазначення фактичного місця проживання підозрюваного, зокрема вказано зареєстроване місце проживання останнього. Однак в результаті проведених розшукових заходів встановлено, що фактично підозрюваний проживає за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_3 без реєстрації. На підтвердження чого для приєднання до матеріалів справи надано рапорт ДОП відділу поліцейської діяльності №1 Білоцерківського РУП. Просив врахувати що в попередніх клопотаннях які подавались до слідчого судді, вказувалась адреси АДРЕСА_2 , та адреса фактичного місця проживання АДРЕСА_3 без реєстрації.

Заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку:

Статтею 131 КПК України визначені види заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких затримання особи. Статтею 132 КПК України передбачені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Згідно ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення ефективності реалізації завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України та завдань окремих стадій кримінального провадження.

Згідно ч.2 ст. 187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 188 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання встановлено, що 03.09.2014 року ОСОБА_6 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) від 17.10.2014 року № 6 старший сержант ОСОБА_6 призначений на посаду головного сержанта інженерно-будівельної роти зазначеної військової частини.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного військовослужбовця захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Під час проходження військової служби, у відповідності до ст.ст. 6, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_6 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків, точно й вчасно виконувати покладені на нього обов`язки.

Натомість, старший сержант ОСОБА_6 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Як встановлено із матеріалів клопотання, старший сержант ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, на особливий період, у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, з метою ухилитися від проходження військової служби, 27.10.2014 року на військову службу до місця розташування військової частини НОМЕР_1 без поважних причин не прибув, та відсутній на військовій службі по теперішній час, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Слід зазначити, що матеріали клопотання містять повідомлення про підозру від 23.06.2015, згідно якого, слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону громадянину ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та цього ж дня останнього оголошено в розшук. Матеріали справи містять постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук від 23.06.2015 року.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19.05.2020 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У матеріалах справи міститься постанова про зміну анкетних даних підозрюваного , а саме щдо уточнення його дати народження, з 01.01.1980 на 26.05.1980.

Згідно матеріалів клопотання ОСОБА_6 , прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури направлено лист разом із викликом та копією повідомлення про підозру - 30.11.2021 №2237ВИХ-21.

Також прокурором було направлено ряд запитів щодо організації розшукових заходів спрямованих на встановлення місця перебування підозрюваного.

Окрім того, прокурором надіслано 07.10.2022, 18.04.2023 листи-виклики підозрюваному ОСОБА_10 щодо необхідності його явки до прокурора для надання пояснень.

Ухвалою слідчого судді від 19.10.2022 задоволено клопотання прокурора про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 .

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 19.10.2022 було встановлено, що відповідно до листа головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних „Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України", що функціонує відповідно до пункту 23 Положення про цю базу даних, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 25.06.2007 № 472, зареєстрованим у Мін`юсті України 05.07.2007 за № 765/14032, відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування в межах з Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією АР Крим, громадянином України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у період з 07.06.2016 року по 12.00 год. 07.06.2021 року, в базі даних не виявлено.

Відповідно до відомостей ЦМУДМС у м. Києві та Київської області, гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованим, або знятим з реєстраційного обліку по м. Києву та Київській області не значиться.

Матеріали клопотання містять супровідний лист ВП діяльності №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, згідно якого на адресу прокуратури направлено матеріали щодо вручення підозрюваному повідомлення про підозру, пам`ятки про процесуальні права підозрюваного, повістки про виклик та постанови про зупинення кримінального провадження та оголошення у розшук ОСОБА_6 , що прож. АДРЕСА_3 . Також до вказаного листа додано рапорт ст. ДОП ВП діяльності №1 Білоцерківського РУП ОСОБА_12 , згідно якого вказані документи підозрюваному ОСОБА_6 , вручено 21.12.2021.

Слідчий суддя при розгляді даного клопотання враховує, також що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.02.2022 року, було задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_6 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що повідомлення про підозру від 23.06.2015 ОСОБА_6 було вручено о 16.20 год. 21.12.2021 року особисто, а також пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки, що підтверджується його персональним підписом на зазначеному письмовому повідомленні про підозру. Згідно вказаної ухвали із рапорту прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_13 , було встановлено, що ОСОБА_6 , на вказану у повістці дату, а саме: 28.12.2021 в прокуратуру не з`явився. Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , підтверджується: показаннями свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також матеріалами службового розслідування за фактом неприбуття підозрюваного ОСОБА_6 на військову службу.

В судовому засіданні прокурором зазначено, що попередню ухвалу слідчого судді було надіслано до виконання, однак на даний час її не виконано, ОСОБА_6 на виклики не з`являється.

Окрім того, зі змісту долученого в судовому засіданні рапорту ДОП відділу поліцейської діяльності №1 Білоцерківського РУП, в результаті проведених розшукових заходів встановлено,що фактично підозрюваний перебуває за адресою, а саме: АДРЕСА_3 .

Слідчий суддя при розгляді вказаного клопотання бере до уваги також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування; продовження підозрюваним вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Так, слідчий суддя вважає доведеним, що на даний час, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування. Отримавши повістку про його виклик до прокуратури, не з`явився. Таким чином, останній усвідомлюючи суворість покарання яке загрожую йому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення в якому він підозрюється, а саме ч.3 ст. 407 КК України, (санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років) і надалі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При розгляді клопотання встановлено також наявність і ризику передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме щодо продовження ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, у якому підозрюється. Адже, на час звернення із вказаним клопотанням до слідчого судді та його розгляду, підозрюваний продовжує вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, у якому підозрюється, так як останній ще 27.10.2014 року не прибув на військову службу до місця розташування військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, та відсутній на військовій службі по теперішній час, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи своє життя із проходження військової служби.

Одночасно зі зверненням з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор звернувся до слідчого судді також і з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно вимог ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України встановлюється порядок здійснення виклику слідчим, прокурором, здійснення судового виклику і приводу.

Згідно з ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч.1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Слідчий суддя констатує, що ОСОБА_6 , було надіслано повістки про виклик його до прокурора на 21.04.2023 на 10:00 год, однак до прокуратури останній не з`явився. Доводи сторони обвинувачення про те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування підтверджується наявними у матеріалах клопотання доказами: повідомленням про підозру, що містить особистий підпис підозрюваного, листами про вручення підозрюваному повідомлення про підозру, повістки про виклик у прокуратуру, рапортами про вручення копії таких документів підозрюваному за місцем фактичного проживання, постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук.

З огляду на вказане, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про те, що у органу досудового слідства є достатньо підстав вважати, що, у даному кримінальному провадженні, наявні обставини зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 КПК України, особа об`єктивно підозрюється у вчиненні пред`явленого кримінального правопорушення, а ризики регламентовані ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними і такими, що підтверджуються наявними матеріалами, а тому клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , вул. Бращайків, 2, м. Ужгород, 88000, тел. факс (0312) 61-76-64, моб. тел.095-399-74-13.

Керуючись ст. ст. 188, 189, 190, 309, 392, 395 КПК України слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000103 від 02.12.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 станом на станом на 28.10.1999 року; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини ПП НОМЕР_1 , головного сержанта інженерно-будівельної роти, старшого сержанта для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це прокурора, слідчого зазначеного в ухвалі.

Якщо після затримання підозрюваного з`ясується, що він був затриманий на підставі ухвали про дозвіл на затримання, яка відкликана прокурором, підозрюваний має бути негайно звільнений уповноваженою службовою особою, під вартою якої він тримається, якщо немає інших законних підстав для його подальшого затримання.

Ухвала оскарження не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1