Дата документу 10.05.2023 Справа № 336/3/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 336/3/23 Слідчий суддя ОСОБА_1 Провадж. №11-сс/807/302/23 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула 10 травня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2023 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000513 від 07.10.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Як вбачається з наданих матеріалів, старший слідчий СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 30 березня 2023 року звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 7 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 внесено відомості за ч.1 ст.246 України за фактом незаконної порубки лісу, який виявлено під час огляду ділянки місцевості біля узбіччя автодороги при в`їзді в село Орловське Запорізького району Запорізької області, що проводився з 13-00 до 13-45 години 7 жовтня 2022 року.

В ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді на території садиби за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_9 , що відбувався 28 березня 2023 року, вилучено транспортний засіб «Volkswagen Саddy», державний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 .

Зазначений предмет вилучений з вказаного місця та зберігається на території відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області та в приміщенні відділу.

Посилаючись в обґрунтування клопотання на те, що вказаний автомобіль може зберігати в собі інформацію, яка має значення в кримінальному провадженні, між тим він є тимчасово вилученим, просила про накладення арешту на нього.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2023 року залишено без задоволення клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000513 від 07.10.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Залишаючи клопотання слідчого про арешт майна без задоволення, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий не довів правової підстави для застосування арешту, оскільки транспортний засіб не є належним до кримінального провадження за ознаками незаконної порубки лісу, що виключає застосування до нього такого заходу забезпечення провадження, як накладення арешту.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, яка підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування доводів зазначає, що у органу досудового розслідування наявні обґрунтовані підстави вважати, що в разі повернення даного майна, в осіб, які причетні до кримінального правопорушення, будуть усі можливості для його пошкодження та знищення з метою приховування слідів злочину, оскільки інформація, яка може мати значення для доказування факту, що розслідується в рамках даного кримінального провадження, міститься саме у вилученому майні.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Представник власника майна висловив свої заперечення вимогам апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційної інстанції власник майна, будучи належним чином повідомленою про час і дату судового засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю власника майна, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 30 березня 2023 року слідчий СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в якому зазначила, що накладення арешту на вилучений в ході проведення обшуку транспортний засіб «Volkswagen Саddy», державний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 , має істотне значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою виявлення і фіксації слідів злочину, вказаний автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

На підтвердження доводів клопотання слідчим наданий витяг з ЄРДР за № 0000513 від 07 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, та інші копії документів, якими, на думку слідчого, обґрунтовується клопотання.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження за №0000513 від 07 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

З поданого до суду першої інстанції клопотання про арешт майна вбачається, що 07 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 внесено відомості за ч.1 ст.246 України за фактом незаконної порубки лісу, який виявлено під час огляду ділянки місцевості біля узбіччя автодороги при в`їзді в село Орловське Запорізького району Запорізької області, що проводився з 13-00 до 13-45 години 7 жовтня 2022 року.

В ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді на території садиби за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_9 , що відбувався 28 березня 2023 року, вилучено транспортний засіб «Volkswagen Саddy», державний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 .

Посилаючись в обґрунтування клопотання на те, що вказаний автомобіль може зберігати в собі інформацію, яка має значення в кримінальному провадженні, просила про накладення арешту на нього.

Підставами для відмови у задоволенні клопотання слідчого слугували відсутність у клопотанні про арешт майна обґрунтування відповідності вилученого майна критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Перевіривши вказані матеріали, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано звернув увагу на те, що слідчим не додано до клопотання відповідних доказів, які у своїй сукупності об`єктивно підтверджували б викладені в цьому клопотанні обставини, та свідчили б про доцільність накладення арешту на транспортний засіб «Volkswagen Саddy», державний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 , а тому погоджується з висновками слідчого судді та констатує недоведеність органом досудового розслідування необхідності застосування інституту арешту майна в даному кримінальному провадженні.

Так, відомості про злочин за наведених обставин внесено до ЄРДР 07.10.2022 року за правовою кваліфікацією ч.1 ст.246 КК України.

У фабулі кримінального правопорушення, у короткому викладі обставин зазначено, що 06.10.2022 року до відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення по тел. 102 про те, що в лісосмузі поблизу с. Орлівське Запорізького району Запорізької області невстановлені особи здійснили незаконну порубку деревини, яку перевозили на автомобілі марки ГАЗ 33021, реєстраційний знак НОМЕР_2 .

Проте, в порушення вимог ч.2 ст.171 КПК України, до клопотання слідчим не було додано оригіналів або копій документів та інших матеріалів, якими б слідчий обґрунтовував доводи клопотання щодо наявності самого факту вчинення злочину. Слідчим не надано жодного доказу на підтвердження того, що ним нібито встановлено.

Відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України настає у разі незаконної порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Обставин на підтвердження обов`язкової кваліфікуючої ознаки істотності шкоди не наведено.

Також, у клопотанні слідчого належним чином не визначено і місце порубки дерев, а тому неможливо встановити, чи проводилася взагалі порубка дерев.

Більш того, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.246 КК України має матеріальну складову. При цьому, в доданих до клопотання матеріалах не міститься відомостей про заподіяння істотної шкоди, не було встановлено розміру заподіяної шкоди, не надано доказів проведення експертних досліджень для встановлення цієї шкоди. Встановлення розміру завданої шкоди є обов`язковою ознакою вказаного злочину.

Також звертає на себе увагу тривалість досудового розслідування даного кримінального провадження. Так, до ЄРДР відомості за наведеними слідчим даними були внесені 07.10.2022 року.

Ухвалою слідчого судді від 16 березня 2023 року слідчому надано дозвіл на проведення обшуку в садибі за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання знарядь вчинення незаконних дій, якими є бензопили, зокрема: бензопила з назвою «Мотор Січ» в корпусі біло-червоного кольору, а також предметів, здобутих незаконним шляхом, а саме: фрагментів деревини зі слідами спілу; інших речей, належних до цього провадження.

Проте, вилучений під час обшуку автомобіль «Volkswagen Саddy», державний номер НОМЕР_1 , не відповідає фабулі кримінального правопорушення, відповідно до якої деревину перевозили на автомобілі марки ГАЗ 33021, реєстраційний знак НОМЕР_2 , а дозвіл на його вилучення слідчим суддею наданий не був.

Звернувшись до заявленого клопотання, судова колегія вказує на наявності суттєвих зауважень до його змісту, який не відповідає вимогам ч.5 ст.132, ст.170, ст.171 КПК України через відсутність обґрунтування жодної з підстав та мети для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, які чітко передбачені ст.170 КПК України.

Натомість зміст заявленого клопотання вказує на його формальність, оскільки містить лише перелічення норм ст.ст. 85, 86, 167, 170, 171 КПК України, а заявлена ініціатором клопотання підстава задля застосування запропонованого заходу забезпечення кримінального провадження у виді виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення виходить за межі, означені ст. 170 КПК України.

Між тим, колегія суддів відмічає, що клопотання про арешт майна, з яким орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді, було винесено в рамках кримінального провадження за правовою кваліфікацією ч.1 ст.246 КК України. Матеріалами клопотанням, з огляду на ту кваліфікацію кримінального правопорушення, в рамках якого подане клопотання слідчого, не доведено, що зазначене майно одержано внаслідок вчинення злочину, є предметом чи знаряддям вчинення злочину, а відтак на нього не може бути накладено арешт з метою спеціальної конфіскації, передбаченої ст.96-2 КК України.

При цьому слід зауважити, що не може бути метою накладення арешту і конфіскація майна, як вид покарання або захід кримінально-правового характеру у зв`язку з тим, що санкцією ч.1 ст.246 КК України не передбачена конфіскація майна як вид покарання, а забезпечення виконання можливого покарання не передбачено як мета арешту майна.

З цього приводу важливим є відсутність у матеріалах справи даних про вручення письмового повідомлення про підозру власнику транспортного засобу ОСОБА_9 відповідно до вимог ст.278 КПК України, а також відсутні інші особи, які відносяться до кола підозрюваних.

Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладений на майно будь якої особи за достатності підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом по кримінальному провадженню.

Натомість, слідчим та прокурором не було надано будь-яких даних, що зазначене майно, а саме автомобіль «Volkswagen Саddy», державний номер НОМЕР_1 , є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Під час апеляційного розгляду прокурором також не додано додаткових доказів, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Не навів таких доказів прокурор і в апеляційній скарзі.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1, 2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого.

Між тим, відповідно до вимог ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Не доведення органом досудового розслідування усіх складових задля застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не надає можливість стверджувати про необхідність накладення арешту на майно в порядку ст.170 КПК України.

Відсутність законної передумови задля утримання вилученого майна в якості речового доказу, ставить під сумнів підстави для застосування передбаченого ст.170 КПК України заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки за встановлених обставин запитуване у клопотанні для накладення арешту майно не можна вважати таким, що відповідає визначеним ст.98 КПК України критеріям речового доказу.

Таким чином, на думку колегії суддів, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст.172, 173, 370, 372 КПК України, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою її скасування або зміну колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2023 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000513 від 07.10.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4