10.07.2023
Справа № 642/2715/23
Провадження № 1-кс/642/1993/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про звернення застави в дохід держави та зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця призваного під час мобілізації, на посаді старшого стрільця 3 механізованого відділення, 1 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні: «солдат», раніше в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді застави, застосованого ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 24.05.2023 на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без визначення застави, з триманням останнього в умовах Державної Установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, а також про звернення в дохід держави застави в сумі 80 520 гривень, внесеної за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 24.05.2023, та зарахування її до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як вбачається з наданих органом досудового розслідування матеріалів, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за процесуального керівництва Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001075 від 23.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , який проходить військову службу за мобілізацією на посаді старшого стрільця 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованой роти військової частини НОМЕР_1 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, незаконно вирішив ухилитися від проходження військової служби.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 20.04.2023 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка на той момент знаходилась в АДРЕСА_2 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_4 в період з 20.04.2023, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами розташування особового складу військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин до 24.05.2023, коли повернувся до військової частини НОМЕР_1 .

За час відсутності на службі ОСОБА_4 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводить на власний розсуд з 20.04.2023 до 24.05.2023, чим вчинив самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану.

23.05.2023 слідчим другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, військовослужбовцю за мобілізацією ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

24.05.2023 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.07.2023 включно з визначенням суми застави в розмірі 80 520 гривень.

Крім того, вказаною ухвалою визначено, що у разі внесення визначеної суми застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; не відлучатись з постійного місця несення військової служби, яке буде визначено його командуванням, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

02.06.2023 ОСОБА_4 звільнено з-під варти після внесення застави.

04.07.2023 ОСОБА_4 було затримано працівниками правоохоронних органів у зв`язку із невиконанням останнім ухвали суду від 24.05.2023 на підставі ст.ст.208, 615 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_4 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, а саме: заявою про вчинення злочину, протоколом допиту свідків, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказана ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова виносилися з мотивів необхідності забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Вищевказані мотиви винесення ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова продовжують існувати на даний час.

Відповідно до ухвали суду від 24.05.2023 ОСОБА_4 серед іншого мав прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою та не відлучатись з постійного місця несення військової служби, яке буде визначено його командуванням, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Проте, після внесення застави ОСОБА_4 станом на 04.07.2023 до місця несення військової служби не прибув та за викликами слідчого до органу досудового розслідування не прибував, що підтверджують матеріали, які додані до вказаного клопотання.

Викладене свідчить про наявність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, а саме що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування, суду

Відповідно до ч.ч. 8, 9, 10 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Необхідно відзначити те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років, переховується від органу досудового розслідування, у прокурора є об`єктивні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання ризикам, передбаченим п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, а також для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

У клопотанні прокурор вказує на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, прокурор просив змінити запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою щодо підозрюваного, строком на 60 днів, без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_4 вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте, був порушений ним. Прокурор також просив звернути в дохід держави заставув сумі 80520 гривень, внесену за ОСОБА_4 , адже він порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора щодо зміни запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою заперечували, при цьому підозрюваний вказав, що він не порушував умови застосованого запобіжного заходу, знаходився на бойових позиціях в сел. Уди Харківської області, чому його командування дало протилежні свідчення не знає. Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001075 від 23.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

23.05.2023 слідчим другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, військовослужбовцю за мобілізацією ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

24.05.2023 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківській слідчий ізолятор», та визначено суму застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 80520 гривень. Крім того, вказаною ухвалою визначено, що у разі внесення визначеної суми застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; не відлучатись з постійного місця несення військової служби, яке буде визначено його командуванням, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

02.06.2023 ОСОБА_4 звільнено з-під варти після внесення застави.

04.07.2023 ОСОБА_4 було затримано працівниками правоохоронних органів у зв`язку із невиконанням останнім ухвали суду від 24.05.2023 на підставі ст.ст.208, 615 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК).

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань.

Щодо порушення підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків при застосуванні запобіжного заходу (застави).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК застава є запобіжним заходом.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Аналіз норм КПК свідчить, що на підозрюваного законом покладено два види процесуальних обов`язків, які умовно можна поділити на: (1) обов`язки, встановлені законом (ст. 42 КПК) та (2) обов`язки, покладені судом (ст. 194 КПК).

Щодо звернення застави в дохід держави.

Оскільки слідчий суддя встановив факт невиконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, покладених на нього слідчим суддею при обранні запобіжного заходу - прибувати до слідчого за першою вимогою, не відлучатися з постійного місця проходження військової служби без дозволу слідчого, прокурора або суду, настають наслідки такого невиконання.

Так, відповідно до частин 8, 9 ст. 182 КПК, якщо підозрюваний /обвинувачений порушив покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею за клопотанням прокурора, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу.

На підставі наведених вище норм КПК, слідчий суддя дійшов висновку, що у разі порушення умов застави (зокрема, якщо обвинувачений порушив покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки), суд застосовує заходи кримінально-процесуальної відповідальності - звертає заставу (її частину) в дохід держави.

Вирішуючи питання звернення застави, слідчий суддя враховує, що на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 24.05.2023 року за підозрюваного ОСОБА_4 була внесена застава у розмірі 80520 гривень заставодавцем, у зв`язку з чим, 02.06.2023 року ОСОБА_4 звільнено з-під варти.

З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_4 не виконав обов`язки, покладені на нього слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що належною реакцією суду на порушення підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків буде звернення в дохід держави сплаченої за нього застави, а саме у розмірі 80520 гривень.

Слідчий суддя вважає, що такий вид (розмір) кримінально-процесуальної відповідальності узгоджується з принципом пропорційності, адже при цьому буде враховано обставини, допущеного порушення (ступінь і форму вини, характер порушеного обов`язку, негативні наслідки для кримінального провадження, що настали чи могли настати від такого порушення тощо) та мети, заради якої застосовувався відповідний обов`язок.

Щодо застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 10 ст. 182 КПК у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК.

Оскільки слідчий суддя дійшов висновку про необхідність звернення застави, внесеної за ОСОБА_4 в дохід держави, а тому належить з`ясувати, який запобіжний захід має діяти щодо підозрюваного надалі.

Прокурор, просив обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки на його переконання існують ризики, передбачені ст. 177 КПК, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суспільну небезпеку інкримінованого кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину.

З огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Слідчий суддя приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюють ОСОБА_4 в сукупності з даними про особу підозрюваного та іншими обставинами кримінального правопорушення, яке вчинено в умовах воєнного стану, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даному етапі кримінального провадження підтверджується зокрема тим, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення проти порядку несення військової служби в період дії воєнного стану, що об`єктивно вказує на можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень, зокрема самовільне залишення місця військової служби або дезертирство, а тому такий ризик є актуальним на даний час.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, має місце реєстрації та мешкання, раніше в силу ст.89 КК України не судимий, його стан здоров`я, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч.7 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні прокурора, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142,258-2585,260,261,402-405, 407, 408, 429,437442 Кримінального кодексу України.

Проте обставини, викладені вище свідчать про недієвість застосованого щодо підозрюваного альтернативного запобіжного заходу застави, тому слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у вигляді застави не здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя також враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, до яких, зокрема відноситься швидкий судовий розгляд кримінального провадження, чого можливо досягнути лише за умови нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним є саме тримання підозрюваного під вартою, оскільки застосування застави у цьому кримінальному провадженні було недієвим.

Тому, враховуючи усе вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що до ОСОБА_4 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_4 порушив покладені на нього слідчим суддею обов`язки в рамках запобіжного заходу у вигляді застави, то слідчий суддя вважає, що змінюючи запобіжний захід на тримання під вартою відносно останнього недоцільним буде визначати заставу в якості альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про звернення застави в дохід держави та зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Звернути заставу, внесену на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 24.05.2023 року за підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень, що перебуває на депозитному рахунку ТУ ДСА України у Харківській області, в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора», в межах строку досудового розслідування, а саме до 24.07.2023, без визначення застави.

Термін дії ухвали до 24.07.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1