Справа №:755/7991/23
Провадження №: 1-кс/755/1928/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2023 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , подане в межах кримінального провадження №0001647 від 05.05.2023 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, непрацевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 146 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи у співучасті з іншими особами, обрав вчинення злочинів основним джерелом для задоволення своїх матеріальних потреб. Так, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_7 спільно з невстановленими на даний час особами підшукали особу похилого віку, а саме - ОСОБА_8 , що мала у своїй приватній одноосібній власності нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає одиноко. В подальшому вказані особи, скориставшись похилим віком потерпілої ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановлений спосіб проникли до квартири останньої та заволоділи всіма документами на право власності на нерухоме майно, а також паспортом громадянина України, після чого ОСОБА_5 почав зберігати у себе деякі з зазначених документів. Одночасно з цим, для того, аби мати можливість безперешкодного доступу до приміщення квартири, а також з метою встановлення контролю над діями та переміщенням ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , діючи у співучасті з ОСОБА_7 та іншою особою, виконуючи відведену йому роль пособника, змінив вхідні двері до квартири ОСОБА_8 та отримав у розпорядження ключі, копії яких надав іншим співучасникам.

Продовжуючи підготовку до заволодіння нерухомим майном ОСОБА_8 , маючи на руках особисті документи останньої, вказана група осіб підробила паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_1 , виданий 30.07.2002 року Дніпровським РУ ГУМВС України в м.Києві, шляхом вклеювання на 1 сторінці паспорту фото невстановленої особи жіночої статі, яка мала виконувати роль ОСОБА_8 .

В подальшому вказана група осіб, спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою жіночої статі, яка виконувала роль ОСОБА_8 , використовуючи підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 , виданий 30.07.2002 року Дніпровським РУ ГУМВС України в м.Києві, де на першій сторінці була вклеєна фотокартка невстановленої особи жіночої статі, 11.05.2023 р. звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зазначена невстановлена особа жіночої статі, видаючи себе за ОСОБА_8 та діючи від її імені, видали від імені останньої заповіт на ім`я ОСОБА_10 , довіреність від імені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на представництво інтересів ОСОБА_8 в усіх державних органах, а також довіреність від імені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на право розпорядження квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Отримавши в незаконний спосіб документи на право розпорядження нерухомим майном ОСОБА_8 , а також документів, які надавали право на отримання інформації від державних установ, в період часу з 11.05.2023 року до 30.05.2023 року, ОСОБА_7 , діючи у співучасті з невстановленими досудовим розслідуванням особами, зібрали весь необхідний пакет документів для посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, при цьому останні усвідомлювали, що ОСОБА_8 не бажає продавати власну квартиру та таких намірів не має. При цьому ОСОБА_5 , виконуючи відведену йому роль пособника, періодично приходив до квартири за адресою: АДРЕСА_2 з метою перевірки стану ОСОБА_8 .

Так, 30.05.2023 року, діючи згідно заздалегідь розробленого плану, який був відомий всім учасникам вказаної групи, не ставлячи до відома про свої злочинні плани ОСОБА_8 , маючи на меті заволодіння нерухомим майном ОСОБА_8 , перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , діючи на підставі довіреності (яка посвідчена з використання підроблених документів, які посвідчують особу довірителя, тобто ОСОБА_8 ) на право представництва інтересів ОСОБА_8 , уклав правочин купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , зі своєю матір`ю ОСОБА_12 , без сплати грошових коштів в сумі 1 906 827 гривень, що визначено договором.

Таким чином, ОСОБА_5 ,, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленими досудовим слідством особами, виконав відведену йому роль пособника у заволодінні нерухомим майном ОСОБА_8 ..

Крім того, переслідуючи корисливий мотив, після укладення договору купівлі-продажу квартири, вказана група осіб до складу якої входили ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, не повідомляючи нічого ОСОБА_8 про те, що квартира не перебуває в її власності та реалізована третій особі, маючи на меті розпочати підготовку до повторного відчуження майна, почали пошук місця, куди можна вивезти ОСОБА_8 , для усунення перешкод для подальшої реалізації нерухомого майна.

Усвідомлючи той факт, що ОСОБА_8 через свій похилий вік малорухлива, а також те, що вона не бажає нікуди їхати, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та невстановленою досудовим слідством особою, ОСОБА_7 домовився з ОСОБА_13 , який надає послуги з транспортування малорухомих пасажирів, та видавав себе за працівника «Таксі Мед», щодо перевезення ОСОБА_8 до іншого місця, нібито до інтернату для літніх людей.

Так, 29.06.2023 року о 05 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , який мав намір проконтролювати дії ОСОБА_7 та надати допомогу, а також ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (які надавали послуги з перевезення пасажирів, але видавали себе за лікарів) прибули до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , після чого ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пройшли до квартири АДРЕСА_4 , де на той час знаходилась ОСОБА_8 , а ОСОБА_5 залишився зовні з метою попередження спільників про виникнення будь-якої небезпеки.

Перебуваючи в приміщення квартири, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які видавали себе за лікарів, використовуючи при цьому уніформу, схожу на уніформу працівників швидкої медичної допомоги, почали умовляти ОСОБА_8 покинути приміщення квартири та проїхати з ними, на що остання відповіла відмовою.

Незважаючи на відмову потерпілої, та той факт, що остання почала кликати на допомогу, маючи на меті подолати будь-який опір з її боку, ОСОБА_13 провів ОСОБА_8 внутрішньом`язову ін`єкцію, після чого вказані особи, незважаючи на опір з боку потерпілої, а також той факт, що остання почала кричати та кликати на допомогу, силою посадили її на візок, та перемістили до автомобіля Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_13 та розпочали свій рух.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 , маючи єдиний злочинний намір, спрямований на позбавлення волі ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, діючи у співучасті незаконно позбавили волі ОСОБА_8 , після чого силою забрали її з місця фактичного проживання, та повезли у невідомому напрямку, проте були затримані працівниками поліції.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу до підозрюваного, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років із конфіскацією майна, що вказує на наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про те, що він може: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже усвідомлює можливе покарання у вигляді позбавлення волі, тому може вчинити спроби уникнути кримінальної відповідальності таким чином; знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають значення для досудового розслідування та про які органу досудового розслідування наразі може бути невідомо; чинити незаконний вплив на інших учасників у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі шляхом повідомлення ймовірним спільникам, особи яких наразі не встановлені, про наявні у органу досудового розслідування докази.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечували, вважали підозру необґрунтованою, причетність до вчинення злочинів заперечував, зазначивши, що ОСОБА_5 опікувався потерпілою на прохання товариша, прізвище якого назвати не зміг. Також просили врахувати, що ОСОБА_5 одружений, має родину та утриманців, на підтвердження чого надали відповідні документи. В той же час просили застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Заслухавши доводи прокурора, з`ясувавши думку захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0001647, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2023 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст.146 КК України.

29 червня 2023 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

29 червня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 146 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, ОСОБА_5 умисно вчинив дії, передбачені: ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК, а саме - пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб; ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме - протоколами проведених слідчих дій: протоколом огляду місця події; протоколами обшуку; протоколами допиту свідків; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, тощо.

Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 146 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують.

З урахуванням зазначеного, посилання органу досудового розслідування на наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 146 КК України, заслуговують на увагу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи, що ОСОБА_5 , серед іншого, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що передбачає покарання у виді позбавлення волі до 12 років із конфіскацією майна. В контексті цього ризику слідчий суддя враховує, що підозрюваний непрацевлаштований, тому може безперешкодно змінити місце проживання з метою здійснення спроб уникнення покарання у такий спосіб; продовжити кримінальні правопорушення, у вчиненні яких наразі підозрюється, з огляду на те, що дії ОСОБА_5 та інших осіб були обумовлені корисливим злочином, мали заздалегідь узгоджений план дій, які було зупинено внаслідок їх затримання працівниками правоохоронних органів; здійснити неправомірний вплив на потерпілу у кримінальному провадженню. В контексті цього ризику слідчий суддя бере до уваги, що неправомірні дії щодо потерпілої здійснювались із застосуванням сили, були поєднані із подоланням опіру останньої, що свідчить про вірогідність настання зазначеного ризику, в тому числі шляхом застосування фізичної сили; знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають значення для досудового розслідування та про які органу досудового розслідування наразі може бути невідомо, враховуючи, що наразі встановлені не всі особи, що причетні до вчинення розслідуваних злочинів, тому цей ризик також є вірогідним; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі шляхом повідомлення ймовірним спільникам, особи яких наразі не встановлені, про наявні у органу досудового розслідування докази.

Поряд з цим, слідчим суддею не отримано даних про те, що підозрюваний ОСОБА_5 за станом свого здоров`я не може утримуватись в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, згідно з положеннями ч. 2 ст. 183 КПК України до підозрюваного ОСОБА_5 можливо застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки останній є раніше не судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті. Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

При цьому, враховуючи тяжкість та обставини кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан особи, а саме - відсутність місця роботи, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вказують на те, що існує велика ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінальні правопорушення, чинити незаконний тиск щодо потерпілої, знищити, сховати чи спотворити документи, які можуть слугувати доказами у кримінальному провадженні, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає за належне визначити заставу відповідно ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) грн., яка в достатній мірі гарантує виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

При цьому, при визначенні розміру застави, слідчий суддя зважує не лише на обсяг повідомленої підозри та можливість настання тяжких наслідків для конкретної особи, однак і виходить з тих позицій Європейського Суду, відповідно до яких визначення суми коштів, яку повинна надати особа, виходячи лише з можливих розмірів збитків, не відповідає статті 5 § 3 Європейської Конвенції. Застава повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими ознаками, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися.

Окрім цього, обираючи ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного відповідні обов`язки, згідно положень ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 208, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 27 серпня 2023 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва та надати документ, що це підтверджує, до ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві;

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО: 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ;

р/р UA1012089.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави визначити до 27 серпня 2023 року, але не більше строків досудового розслідування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1