Справа № 353/197/23
Провадження № 1-кп/353/55/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000391, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Репужинці Городенківського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_6 .

Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах.

Так, 11.11.2022 року, приблизно о 17 год. 20 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою проїзної частини автодороги Р-20 «Снятин-Тязів», по вул. Незалежності у с. Живачів Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, у напрямку с. Тязів. Проїзна частина вул. Незалежності для двох напрямків руху, має по одній смузі для руху в кожному напрямку. У цей час проїзну частину дороги вул. Незалежності розпочала переходити пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася зліва направо по напрямку руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_4 .

Автомобіль під керуванням ОСОБА_4 рухався зі швидкістю не менше 64...67 км/год, що значно перевищує максимально допустиму швидкість в населених пунктах - 50 км/год.

Під час руху водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити на проїзній частині дороги пішохода ОСОБА_6 , своєчасно не зменшив швидкість руху автомобіля аж до його зупинки, унаслідок чого вчинив наїзд на останню.

При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.3, п. 1.5, п. 1.7, п. 2.3 б), д), п. 12.1, п. 12.3, п. 12.4.

У результаті порушення водієм ОСОБА_4 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної закритої тупої травми хребта, грудної клітки, живота, заочеревинного простору та їх органів з забоями та розривами внутрішніх органів, множинними переломами кісток скелету, яка ускладнилась тяжким травматичним шоком, від яких загинула на місці події.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю. Зазначив, що визнає всі обставини, викладені в обвинувальному акті, в т.ч. і перевищення швидкості в населеному пункті. Пояснив, що 11.11.2022 року він рухався в с. Живачів Івано-Франківського району на своєму автомобілі «Renault Trafic» в тверезому стані. Оскільки вже були сутінки, автомобілі, які рухались в зустрічному напрямку, рухались з ввімкненими фарами та засліплювали. Несподівано він відчув удар в передню частину його автомобіля та зупинився. Він підійшов до потерпілої, однак вона вже не подавала ознак життя. Тоді він викликав поліцію. Просив не карати його суворо, оскільки він розкаюється та відшкодував збитки родині потерпілої. Додав, що офіційно не працевлаштований, однак час від часу здійснює перевезення своїм автомобілем.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування збитків.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, яке передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Також судом враховується індивідуальний ступінь кримінального правопорушення, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого.

Так обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, не перебуває на обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті, до кримінальної відповідальності притягається вперше, повністю визнав вину у скоєному, щиро розкаявся, негативно ставиться до вчиненого, відшкодував збитки родині потерпілої.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

У досудовій доповіді Тлумацького районного сектору № 5 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 10.04.2023 року зроблено висновок, що, беручи до уваги середню ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки, що становить обвинувачений для суспільства, його виправлення без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

В судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання в виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, застосувати ст. 75 КК України до основного покарання та визначити обвинуваченому два роки іспитового строку.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив врахувати висновок органу пробації, позитивні характеристики обвинуваченого, визнання останнім вини та сприяння досудовому розслідуванню, його тісні соціальні зв`язки, повне відшкодування моральних та матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_7 , відсутність у неї будь-яких претензій до обвинуваченого та призначити обвинуваченому покарання з застосування ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч. 3 ст. 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За викладених обставин, з врахуванням позиції прокурора, обвинуваченого, захисника, висновку органу пробації, а також думки потерпілої, яка подала до суду заяву від 17.03.2023 року, в якій просила не карати обвинуваченого суворо та не позбавляти його волі, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Проте суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі і до нього можливо застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Однак суд не вважає за можливе застосування ст. 75 КК України до додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки обвинувачений грубо порушив ПДР та від його протиправних дій настала смерть потерпілої. Обвинувачений не надав суду доказів того, що він був працевлаштований та вид його діяльності пов`язаний з керуванням транспортним засобом. Що стосується долучених обвинуваченим до матеріалів кримінального провадження документів, якими сторона захисту обгрунтовує необхідність застосування ст. 75 КК України до додаткового покарання, то суд звертає увагу на те, що наявна в них інформація не свідчить про те, що періодичне надання обвинуваченим послуг з перевезення є його основним заробітком і позбавлення його такого права поставить його у скрутне становище.

До моменту вступу вироку в законну силу суд вважає за необхідне раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (ухвала слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.03.2023 року) залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, раніше обраний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту автомобіля марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на час ДТП керував ОСОБА_4 та який є власником цього автомобіля, встановлений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.11.2022 року, слід скасувати.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з врахуванням наведеного, з ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експерта для проведення експертизи згідно довідок експертної установи в сумі 5663,40 грн., в т.ч.: 1510,24 грн. - за проведення інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-22/12250-ІТ від 21.12.2022 року; 1321,46 грн. - за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-22/12251-ІТ від 28.12.2022 року; 943,90 грн. - за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-23/699-ІТ від 24.01.2023 року; 1887,80 грн. - за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-23/2228-ІТ від 27.02.2023 року.

Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки протягом іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 5663,40 грн. (п`ять тисяч шістсот шістдесят три гривні 40 копійок) процесуальних витрат.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.11.2022 року, на автомобіль марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , - скасувати.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по кримінальному провадженню:

- автомобіль марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 , - вважати переданим за належністю як власнику;

- одяг потерпілої ОСОБА_6 (хустка, безрукавка, кофта, джемпер, блузка, футболка, натільна сорочка, спідниця, рейтузи, шкарпетки, калоші) - повернути ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського Апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

ГоловуючийОСОБА_8