У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2023 Справа №607/15529/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із вищою освітою, пенсіонера, одруженого, на утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2023 року старший слідчий в ОВС СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000195 від 02.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000195 від 02.12.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 грудня 2022 року о 08 годині, водій ОСОБА_4 , керував технічно справним автомобілем «КІА Magentis», р.н. НОМЕР_1 та без пасажирів рухався проїзною частиною автомобільної дороги М-19 «Доманове - Ковель - Чернівці - Тереблече» через Тернопільський район Тернопільської області зі сторони м. Чортків у бік м. Теребовля.

У цей час, йому назустріч, смугою свого напрямку із дотриманням вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, зі змінами та доповненнями (надалі - ПДР), рухався технічно справний автомобіль «MERCEDES-BENZ Vito», р.н. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_6 .

Під час руху водій автомобіля «КІА Magentis» ОСОБА_4 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) ПДР, а також вимоги, які наведені у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» №3353-ХІІ від 30 червня 1993 року, із змінами та доповненнями (надалі - ЗУ «Про дорожній рух»).

Так, на ділянці вказаної автодороги в частині КM 361+600, що у Тернопільському районі поблизу с. Мшанець Теребовлянської територіальної громади , водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п.п. 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість, «дорожні v умови» та «дорожня обстановка») та 12.1 ПДР, не обрав в установлених межах таку безпечну швидкість транспортного засобу із врахуванням дорожньої обстановки (сукупності факторів, що характеризуються дорожніми умовами, в першу чергу - стану поверхні проїзної частини), не застосував такі прийоми керування транспортним засобом, ( щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок І. чого допустив його занос (із розвертанням проти напрямку руху годинникової стрілки) та подальший виїзд у стані заносу на зустрічну смугу, на якій зіткнувся із передньою лівою частиною автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito» під керуванням ОСОБА_6 .

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito» ОСОБА_6 спричинено поєднану травму грудей, живота та тазу, що супроводжувалась численними переломами кісток скелету, ушкодженнями внутрішніх органів, масивними крововиливами у порожнини та внутрішню клітковину тіла, від чого 12.12.2022 у КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР настала його смерть.

Порушення водієм автомобіля «КІА Magentis» ОСОБА_4 вимог п. 12.1 ПДР перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_6 .

17 серпня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У клопотанні слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховування від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідка.

Вказані обставини, на думку слідчого, свідчать про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Розгляд клопотання розпочатий за спливом трьох годин з часу вручення підозрюваному ОСОБА_4 копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обґрунтованими та такими, що дають право на застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 даного запобіжного заходу, посилаючись на ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання слідчого та застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не заперечив.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000195 від 02.12.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

17 серпня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

На думку слідчого судді, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його причетність до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме, інформація, що міститься у витязі з ЄРДР №0000195 від 02.12.2022 року;протоколі огляду місця ДТП від 02.12.2022, з додатками; показаннях свідка ОСОБА_7 ; висновку експерта від 13.01.2023 № 613 за результатами проведення судово- медичної експертизи трупа ОСОБА_6 ; висновку експерта від 14.03.2023 № СЕ-19/120-23/536-ІТ за результатами проведення судової автотехнічної експертизи; висновку експерта від 23.02.2023 № СЕ- 19/120-23/537-ІТ за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи; висновоку експерта від 13.07.2023 № СЕ-19/120-23/7219-ІТ за результатами проведення судової автотехнічної експертизи; речових доказах - автомобілями «MERCEDES-BENZ Vito», р.н. НОМЕР_2 та «КІА Magentis», р.н. НОМЕР_1 , із слідами ДТП.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діянь потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, та з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя зазначає таке.

В обґрунтування клопотання та застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слідчий зазначив, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків.

На переконання слідчого судді, суворість покарання за вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_4 у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що він є жителем іншої області, документований паспортом для виїзду за кордон, який дозволяє йому безперешкодно виїхати за межі України і таким чином ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з поміж інших доказів, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_7 , яка допитана слідчим під час досудового розслідування. Враховуючи положення ч. 4 ст. 95 КПК України, згідно з якими суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них, то підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на вказаного свідка, шляхом схиляння до дачі у суді завідомо неправдивих показань або відмови від дачі показань, чим перешкодить кримінальному провадженню.

Таким чином, існування зазначених ризиків у кримінальному провадженні відповідно до п. 2 ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України).

З урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, одружений, на утримані має троє неповнолітніх дітей, являється пенсіонером, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є необхідним і що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти існуючим ризикам та у повній мірі забезпечити можливість контролю за поведінкою підозрюваного з боку органу досудового розслідування та досягнення мети кримінального провадження.

Особисте зобов`язання є найменш обтяжливим запобіжним заходом із передбаченого законом, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

-утримуватись від спілкування із свідком ОСОБА_7 , як особисто так і через інших осіб;

-здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

На переконання слідчого судді, покладення на підозрюваного ОСОБА_4 саме таких обов`язків необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючим ризикам та ефективності здійснення кримінального провадження.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України) та з урахуванням того, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру в межах даного кримінального провадження 17 серпня 2023 року, тому з урахуванням положень ст. 219 КПК України, строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків слід визначити до 13 жовтня 2023 року.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

-утримуватись від спілкування із свідком ОСОБА_7 , як особисто так і через інших осіб;

-здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Повідомити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 13 жовтня 2023 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора та слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1