Справа № 950/1752/23
Номер провадження 1-кп/950/202/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" червня 2023 р. Лебединський районний суд

Сумської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедин кримінальне провадження № 0000120 про обвинувачення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лебедина, громадянки України, розлученої, освіта середня, що не працює, що зареєстрована - АДРЕСА_1 , фактично проживає - АДРЕСА_2 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України

з участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

В Лебединському районному суді перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження.

Строк тримання обвинуваченої під вартою спливає 30 червня 2023 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просив обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 29.04.2023 близько 22 год. 20 хв. перебували у квартирі АДРЕСА_3 . В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_6 , схопила в руку з столу ніж та завдала ним чотири удари в життєво важливі органи ОСОБА_6 , з яких два в ліву та праву частину грудної клітини, один в живіт, один в плече. Внаслідок зазначених дій потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритих колото-різаних ран грудної клітки з обох сторін, двобічний травматичний шок, пневмогемоторакс. Прокурор вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років; незаконно вплинути на потерпілого та свідків з метою зміни їх свідчень.

Захисник проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, мотивуючи це тим, що ризики, зазначені у клопотанні не доведені, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченій не є підставою для задоволення клопотання, надав суду заяву потерпілого про відсутність претензій.

Обвинувачена в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила, підтримала думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Розглянувши доводи клопотання прокурора суд вважає, що на даний час існують ризики передбачені пунктами 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, такі як, можливість обвинуваченою переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні. На даний час такі ризики є актуальними та не зменшились.

Відповідно до ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд враховує вагомість доказів вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим, наявність судимостей у обвинуваченого та інші обставини, що не перешкоджають застосуванню запобіжного заходу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в контексті наявного ризику переховування, суд враховує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні замаху на вчинення умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який зокрема передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Суворість покарань, передбачених за вчинення злочинів, суд враховує з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (рішення у справі «Москаленко проти України»).

Хоча суворість покарання і не може бути основним мотивом тримання особи під вартою, однак усвідомлюючи невідворотність та суворість покарання, існує висока імовірність того, що обвинувачений може вдатися до заходів, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності в тому числі переховуватися від суду.

Також погоджується із позицією прокурора щодо наявності ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків, з огляду на наступне.

Кримінальним процесуальним кодексом України передбачена процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1 та 2 ст. 23, ст. КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Таким чином, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Так, у зв`язку з ознайомленням в порядку ст. 290 КПК України з матеріалами кримінального провадження, зокрема, з протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням свідків, обвинувачена обізнана як про їх персональні дані, так і про зміст наданих ними свідчень на стадії досудового розслідування.

Разом із тим, допит свідків на стадії судового розгляду ще не відбувся, однак, на думку суду, існують підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу обвинуваченого на цих свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань. Водночас, суд наголошує, що належність чи неналежність показань цих свідків буде встановлена після їх безпосереднього допиту під час перебування суду в нарадчій кімнаті.

Таким чином, наведені прокурором обставини свідчать про наявність ризику впливу обвинуваченої на свідків.

Окрім тяжкості покарання, суд також враховує інші обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме вік та стан здоров`я обвинуваченої, відсутність утриманців або осіб за якими він здійснює догляд, її репутацію, а також те, що назване нею місце постійного проживання співпадає з місцем події та місцем проживання потерпілого ОСОБА_6 .

Щодо зауважень захисника про недоведеність ризиків суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також з огляду на стадію розгляду кримінального провадження, суд не знаходить підстав для визнання необґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона обвинувачується, оскільки оцінка наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень не надається, оскільки в силу положень ч. 2 ст. 42 КПК України ОСОБА_3 наразі перебуває у статусі обвинуваченого.

За таких обставин суд дійшов висновків про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням наявних ризиків та інших обставин встановлених судом, виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти ризикам, наявність яких встановлено судом, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не можуть цього зробити.

На думку суду, застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

При цьому з огляду на положення п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не визначає розмір застави, а також не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 серпня 2023 року включно.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лебедина, громадянки України, що не працює, що зареєстрована - АДРЕСА_1 , фактично проживає - АДРЕСА_2 , не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» до 24 серпня 2023 року включно.

Строк дії ухвали до 24 серпня 2023 року включно.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченій, прокурору, направити Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Ухвала, може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_7