Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/8498/23
Провадження №1-кп/523/1270/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2023 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності потерпілої ОСОБА_5

у присутності обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000503 від 11.04.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, працюючого неофіційно, раніше судимого, останні рази:

- 6.02.2018 року Бердянським міським районним судом Запорізької області за ст.ст.186 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 16.06.2021 року Вольнянським районним судом Запорізької області за ст.ст.309 ч.1, 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, -

Встановив:

20.03.2023 року у нічний час доби, ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним, що на території України оголошений воєнний стан відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та продовженого Указами Президента України за №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р., №757/2022 від 7.11.2022р., №58/2023 від 6.02.2023р., №254 від 1.05.2023р., затверджених Законами України №2119-ІХ від 15.03.2022р., №2212-ІХ від 21.04.2022р., №2263-ІХ від 22.05.2022р., №2500-IX від 15.08.2022р., №2738-IX від 16.11.2022р., №2915-IX від 7.02.2023р., знаходячись біля готелю «Тукан», розташованому по вул. Добровольського, буд.8-а у м. Одесі, діючи повторно, навмисно, маючи корисливий намір направлений на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, будучи впевненим, що його дії залишаються непомітними, скориставшись сприятливими умовами, використовуючи заздалегідь підготовлений інструмент, а саме за допомогою пасатижів зламав замок вхідний дверей, проникнувши на перший поверх приміщення зазначеного готелю. В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, за допомогою драбини, яка знаходилися в приміщенні, через вікно, розташованому на другому поверсі, проник до службового приміщення бухгалтерії, звідки з сейфу таємно викрав грошові кошти у сумі 9150 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 20.03.2023р. становить 334602,69 гривень, належних ОСОБА_5 , після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 334602,69 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що у період часу з кінця 2022 року по 29.03.2023 рік працював в готелі «Тукан», звільнився, так як не виплачували заробітну плату. У вказаний в обвинувальному акті день 20.03.2023 року приблизно о 22:00 годині, маючи намір на заволодіння чужим майном, прийшов до готелю «Тукан», розташованому по вул. Добровольського у м. Одесі, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через задні двері за допомогою інструменту, який був при ньому, зайшов до приміщення, де стояла драбина. По драбині заліз у вікно на другому поверсі, проник в приміщення бухгалтерії, звідки з сейфу викрав грошові кошти у сумі 9150 доларів США, які належали потерпілій. Ключ від сейфу знаходився зверху, долари лежали однією пачкою. Взявши гроші, покинув приміщення таким же шляхом, як і зайшов. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, придбав за 2 тис. доларів США автомобіль «Мазда», який оформив на бабусю своєї дівчини - ОСОБА_8 , також купив мобільний телефон та інші речі.

Вину у скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, усвідомлюючи протиправність своїх дій, що скоїв крадіжку у період дії оголошеного воєнного стану, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, висловлюючи щире каяття та не оспорюючи кваліфікацію дій. Причину вчинення кримінального правопорушення пояснив тяжким матеріальним становищем, запевняючи, що на теперішній час в повній мірі усвідомив свою провину, більше нічого подібного вчиняти не буде, висловлюючи бажання та зобов`язуючись завданий потерпілій збиток відшкодувати в повному обсязі.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що працює в готелі «Тукан», розташованому по вул. Добровольського, 8а у м. Одесі бухгалтером багато років. 8.03.2023 року вона принесла на роботу для зберігання особисті накопичені кошти у сумі 9150 доларів США, поклала до сейфу, ключ від якого завжди знаходився зверху. Протягом місяця до сейфу не дивилася, так як не було в цьому потреби. 11 квітня 2023 року відчинивши сейф, виявила, що він був пустий, гроші викрадені, у зв`язку з чим викликала поліцію, які все зафіксували, додатково вказуючи, що у неї були підозри, що крадіжку вчинив ОСОБА_6 , оскільки він деякий час працював в готелі банщиком та про нього ходили певні чутки.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 також заявила, що 53 тис. гривень на 1140 доларів США їй було повернуто слідчим, інші відшкодування вона більше не отримувала, також зазначаючи, що цивільний позов, пред`явлений до обвинуваченого на суму спричиненого не відшкодованого збитку підтримує повністю, висловлюючи позицію з урахуванням визнання обвинуваченим своєї вини та наданих ним зобов`язань щодо компенсації завданої шкоди, не позбавляти ОСОБА_6 волі, в цілому поклавши вирішення питання щодо призначення міри покарання на розсуд суду.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідків, повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_6 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.185 ч.4 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, поєднаного з проникненням у приміщення, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак відбув покарання повністю, що підтверджується спец. вимогою УІТ ГУНП в Одеській області, долученої стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження; разом з цим має місце проживання, також суд враховує наявність у обвинуваченого позитивних планів на майбутнє, бажання вести законослухняний спосіб життя, про що свідчить його поведінка під час проведення судового провадження, негативне відношення до скоєного діяння, усвідомлення своєї провини, відсутність тяжких наслідків, бажання та намір відшкодувати спричинений потерпілій матеріальний збиток.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 ч.1 п.1 КК України суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Відповідно положень ст.124 ч.2 КК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Вивченням наданих стороною обвинувачення матеріалів встановлено, що у ході досудового розслідування здійснювалось залучення експертів для проведення товарознавчої експертизи за №СЕ-19/116-23/6512-ТВ від 10.05.2023р. за експертною спеціалізацією 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів»; транспортно-товарознавчої експертизи за №СЕ-19/116-23/6515-АВ від 3.05.2023р. за експертною спеціалізацією 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів», та судово технічних експертиз за №СЕ-19/116-23/6915-ДД від 4.05.2023р., №СЕ-19/116-23/6917-ДД від 9.05.2023р. за експертною спеціалізацією 2.3 «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів», у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, загальна сума яких складає 9082 гривень (1434грв., 1912грв., 3824грв., 1912грв. відповідно), що підтверджується довідками-розрахунками, долучених стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження.

Водночас з`ясовано, що слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси 17.04.2023 року була постановлена ухвала за №523/6322/23 (Пр.№1-кс/523/1299/23) про накладення арешту на грошові кошти у сумі 53 тис. гривні, які були вилучені в ході обшуку транспортного засобу «Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованому на ОСОБА_8 , а також накладений арешт на вказаний автомобіль, металевий ключ від транспортного засобу, довіреність, мобільний телефон марки «Iphone 6S».

Статтею 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши надані прокурором матеріали, суд дійшов до висновку, що ухвала слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси за №523/6322/23 (Пр.№1-кс/523/1299/23) від 17.04.2023 року про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, а саме автомобіль марки ««Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , грошові кошти у сумі 53 тис. гривні номіналом 1000 гривень, довіреність №458 від 10.04.2023 року; металевий ключ та брелок сигналізації від автомобілю марки ««Mazda»з державним номерним знаком НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки Iphone 6 в корпусі сірого кольору; грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 8 купюр серії та номеру LB00208914L; НВ61847465Е; LL90703930F; МК55281730С; LB42477571W; PD3 8022232А; LE27193433А; PF47293764F; 6 купюр номіналом 50 доларів США серії та номеру РК41727540А; MG63993702A; IL74914045A; ML81791521B; JB55102878A; JF66544394A; купюру номіналом 20 доларів США MA20439428D; дві купюри номіналом 10 доларів США серії та номеру DJ42234890A; СВ81189829В, після набрання вироком чинності підлягають скасуванню, оскільки в подальшому потреба в застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпадає, так як всі процесуальні дії закінчені, необхідні експертні дослідження по справі проведені, ніким із учасників процесу не оспорюються, при ухваленні вироку ОСОБА_6 втрачає статус обвинуваченого, у зв`язку з чим з метою не порушення Конституційних прав громадян та реалізації права власника розпоряджатися або користуватися своїм майном, суд вважає, що є достатньо законних та обґрунтованих підстав для скасування арешту майна.

Як з`ясовано, речові докази - грошові кошти, а саме 53 банкноти номіналом 1000 гривень, 8 купюр номіналом 100 доларів США серії та номеру LB00208914L; НВ61847465Е; LL90703930F; МК55281730С; LB42477571W; PD38022232А; LE27193433А; PF47293764F; 6 купюр номіналом 50 доларів США серії та номеру РК41727540А; MG63993702A; IL74914045A; ML81791521B; JB55102878A; JF66544394A, 1 купюра номіналом 20 доларів США серії та номеру MA20439428D та 2 купюри номіналом 10 доларів США DJ42234890A; СВ81189829В передані потерпілій ОСОБА_5 під розписку за належністю відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Речові докази - автомобіль марки ««Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 18А,

- металевий ключ та брелок сигналізації від автомобілю марки ««Mazda» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який переданий на зберігання до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції за №000166 від 10.05.2023р.,

-мобільний телефон марки Iphone 6 в корпусі сірого кольору імей1: НОМЕР_2 , імей2: НОМЕР_3 , який переданий на зберігання до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції за №000171 від 12.05.2023р., після набрання вироком чинності підлягають переведенню у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

При вирішенні питання щодо долі вказаних речових доказів суд вбачає підстави для застосування відповідно ст.ст.96-1, 96-2 ч.1 п.1 КК України спеціальної конфіскації, оскільки, як встановлено у ході судового засідання при допиті обвинуваченого, мобільний телефон марки Iphone 6, автомобіль марки ««Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_8 та якій відомо, що транспортний засіб набутий кримінально протиправним шляхом внаслідок вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дана обставина ніким із учасників процесу не заперечувалася.

Речовий доказ - довіреність №458 від 10.04.2023 року; яка передана на зберігання до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції за №000166 від 10.05.2023р., після набрання вироком чинності підлягає знищенню.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0000503 від 11.04.2023 року до обвинувального акту прокурором не долучались, суду лише були надані характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_6 , висновки експертиз з довідками про судові витрати та документи щодо речових доказів.

Також суд приймає до уваги, що в рамках даного кримінального провадження 16.05.2023 року потерпілою ОСОБА_5 пред`явлений до обвинуваченого ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення на її користь завданого невідшкодованого матеріального збитку у розмірі 239924,29 гривень.

За змістом положень ст.128 ч.1, 5 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно до вимог ст.129 ч.1 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю, або частково чи відмовляє в ньому.

Вказана ОСОБА_5 сума матеріального збитку найшла своє підтвердження у ході судового розгляду, не заперечувалася обвинуваченим, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позивні вимоги потерпілої в частині компенсації не відшкодованої матері альної шкоди задовольнити в повному обсязі, а саме у сумі 239924,29 гривень.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_6 , суд, з урахуванням санкції ч.4 ст.185 КК України, в редакції, чинній на час ухвалення вироку, оцінюючи обставини, спосіб та мотив вчиненого злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав повністю, його негативне ставлення до скоєного, щире каяття, бажання відшкодувати завдану шкоду, стати на шлях виправлення, що свідчить про те, що обвинувачений зробив висновки, наявна мотивація до позитивних змін у житті, з поведінки обвинуваченого вбачається, що він в повній мірі усвідомив свою провину, що дає підстави вважати, що на даний час він втратив свою соціальну небезпеку, є суспільно-небезпечною особою, враховуючи позицію потерпілої, думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, суд дійшов до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 20.04.2023 року та судового провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали припиняє свою дію 13.08.2023 року. Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити, при цьому за наслідком судового розгляду зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 20.04.2023 року по 27.07.2023р.

Оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили з метою досягнення дієвості цього провадження та запобігання ймовірним ризикам, передбаченими ст.177 КПК України, обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України строком на один місяць, що на думку суду буде достатнім для забезпечення належної поведінки засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 76, 96-1, 96-2 КК України, ст.ст.100, 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській за місцем фактичного проживання засудженого.

Запобіжний захід, застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - змінити, звільнивши його з-під варти в залі суду.

До набрання вироком законної сили застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст.194 ч.5 п.п.2,3 КПК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомити суд або прокурора про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0000503 від 11.04.2023 року.

Після набрання вироком чинності запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований відносно ОСОБА_6 , припиняє свою дію та підлягає скасуванню.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати у загальній сумі 9082 гривень (1434грв., 1912грв., 3824грв., 1912грв.) - вартість проведених під час досудового розслідування судово-технічних та товарознавчих експертизи.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси за №523/6322/23 (Пр.№1-кс/523/1299/23) від 17.04.2023 року про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, а саме автомобіль марки ««Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , грошові кошти у сумі 53 тис. гривні номіналом 1000 гривень, довіреність №458 від 10.04.2023 року; металевий ключ та брелок сигналізації від автомобілю марки ««Mazda»з державним номерним знаком НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки Iphone 6 в корпусі сірого кольору; грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 8 купюр серії та номеру LB00208914L; НВ61847465Е; LL90703930F; МК55281730С; LB42477571W; PD3 8022232А; LE27193433А; PF47293764F; 6 купюр номіналом 50 доларів США серії та номеру РК41727540А; MG63993702A; IL74914045A; ML81791521B; JB55102878A; JF66544394A; купюру номіналом 20 доларів США MA20439428D; дві купюри номіналом 10 доларів США серії та номеру DJ42234890A; СВ81189829В скасувати за підстав, викладених в мотивувальній частині вироку.

Речові докази, одержані ОСОБА_6 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а саме автомобіль марки ««Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_8 та знаходиться на майданчику за адресою: АДРЕСА_3 , мобільний телефон марки Iphone 6, металевий ключ та брелок сигналізації від автомобілю марки ««Mazda»з державним номерним знаком НОМЕР_1 , які передані на зберігання до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанцій за №000166 від 10.05.2023р., №000171 від 12.05.2023р. після набрання вироком чинності - відповідно ст.100 ч.ч.9,10 КПК України, ст.ст.96-1, 96-2 ч.1 п.1 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та перевести у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Виконання вироку в даній частині покласти на ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, контроль за виконанням - на прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0000503 від 11.04.2023 року.

Речовий доказ - довіреність №458 від 10.04.2023 року; яка передана на зберігання до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції за №000166 від 10.05.2023р., після набрання вироком чинності знищити.

Виконання вироку в даній частині покласти на ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Речові докази - грошові кошти у загальній сумі 53 тис. гривень та 1140 доларів США, а саме 53 банкноти номіналом 1000 гривень, 8 купюр номіналом 100 доларів США серії та номеру LB00208914L; НВ61847465Е; LL90703930F; МК55281730С; LB42477571W; PD38022232А; LE27193433А; PF47293764F; 6 купюр номіналом 50 доларів США серії та номеру РК41727540А; MG63993702A; IL74914045A; ML81791521B; JB55102878A; JF66544394A, 1 купюра номіналом 20 доларів США серії та номеру MA20439428D та 2 купюри номіналом 10 доларів США DJ42234890A; СВ81189829В, які передані потерпілій ОСОБА_5 під розписку вважати повернутими за належністю.

Цивільний позов ОСОБА_5 пред`явлений до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення на її користь завданого невідшкодованого матеріального збитку у розмірі 239924,29 гривень задовольнити у повному обсязі за підстав, викладених в мотивувальній частині вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , невідшкодованого матеріального збитку у сумі 239924,29 гривень.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1