Справа № 304/252/23 Провадження № 1-кс/304/182/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 рокум. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника Перечинської міської ради Закарпатської області ОСОБА_3 , прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши клопотання Перечинського міського голови ОСОБА_5 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000177 від 08 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

міський голова як керівник територіальної громади звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна. Клопотання мотивує тим, що 29 березня 2023 року слідчим суддею постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на приміщення терапевтичного корпусу Комунального некомерційного підприємства «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради Закарпатської області, що розташоване за адресою: Закарпатська область Ужгородський район м. Перечин, вул. Садова, 59, та приміщення колишнього господарського корпусу, реконструйоване під дитяче відділення, Комунального некомерційного підприємства «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради Закарпатської області, що розташоване за адресою: Закарпатська область Ужгородський район м. Перечин, вул. Ужанська, 8 літера «Є», які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Перечин в особі Перечинської міської ради Закарпатської області (), заборонивши проводити будівельні (ремонтні) роботи. Вказує, що 25 лютого 2022 року Перечинською міською радою Закарпатської області було прийнято рішення № 504 «Про виділення приміщень та частини будівель комунального майна», яким зокрема надано дозвіл на розміщення особового складу військової частини НОМЕР_1 у приміщеннях терапевтичного корпусу КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради Закарпатської області, а тому вважає, що накладення арешту на вказану будівлю може вплинути на забезпечення функціонування територіальної оборони, а також вжиття необхідних заходів щодо оборони території та захист населення громади. У зв`язку з проведенням ремонтних робіт у приміщеннях терапевтичного корпусу та колишнього господарського корпусу, пацієнтів лікарні, у тому числі дитячого відділення, було тимчасово до закінчення ремонтних робіт переведено до будівлі лікарні, що знаходиться за адресою: м. Перечин, вул. Ужанська, 8, а через можливе тривале проведення досудового розслідування та судовий розгляд справи арешт майна, накладений на вказані будівлі, може вплинути на розвиток закладів охорони здоров`я у Перечинській територіальній громаді та порушити права людини (у т. ч. членів територіальної громади) у сфері охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. Крім того звертає увагу слідчого судді на те, що ремонт частини приміщень терапевтичного корпусу здійснюється Управлінням капітального будівництва Закарпатської ОВА, а відтак накладений на вказану будівлю арешт вплине на виконання договорів підряду, укладених Управлінням. Також вважає, що постанова про визнання будівель речовими доказами не містить жодного обґрунтування, за яким саме із критеріїв, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України, таке майно визнано речовими доказами, а відтак така є формальною, а прокурором у свою чергу не доведено правових підстав для накладення арешту на майно, що передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України. На підставі наведеного просить скасувати арешт, накладений на вказане майно.

У судовому засіданні представник Перечинської міської ради ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що мета, задля якої було накладено арешт на корпуси лікарні, досягнута, огляд таких проведено та зафіксовано етапи будівельних робіт, а тому з врахуванням наведених у клопотанні обставин, а також того, що лікування у вказаному закладі охорони здоров`я проходять й військовослужбовці, проти задоволення клопотання не заперечив; просив долучити до матеріалів клопотання копію ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно.

Заслухавши пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя встановив, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000177 від 08 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Також встановив, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 березня 2023 року накладено арешт на приміщення терапевтичного корпусу Комунального некомерційного підприємства «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради Закарпатської області, що розташоване за адресою: Закарпатська область Ужгородський район м. Перечин, вул. Садова, 59, та приміщення колишнього господарського корпусу, реконструйоване під дитяче відділення, Комунального некомерційного підприємства «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради Закарпатської області, що розташоване за адресою: Закарпатська область Ужгородський район м. Перечин, вул. Ужанська, 8 літера «Є», які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Перечин в особі Перечинської міської ради Закарпатської області (), заборонивши проводити будівельні (ремонтні) роботи.

Підставою накладення арешту на вказане майно було існування сукупності розумних підозр вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а метою забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Положеннями КПК України арешт майна визначений як один із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення його дієвості.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить тимчасовий характер.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст. 174 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України, яка регулює порядок скасування арешту майна підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Нормами ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено дві взаємовиключні підстави скасування арешту майна слідчим суддею це необґрунтованість накладення арешту або якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Згідно з ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

В той же час незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000177 розпочато ще 08 грудня 2022 року, заходи його забезпечення у вигляді арешту на вказане майно застосовано 29 березня 2023 року, а органом досудового розслідування на даний час не здобуто будь яких фактичних даних про те, що міська рада є юридичною особою щодо якої здійснюється провадження у вчиненні кримінального караного діяння, які б тим більше виправдовували доцільність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешту належного територіальній громаді майна.

Арешт майна може бути скасовано ухвалою слідчого судді, якщо власник, володілець майна доведе, що в арешті майна відпала потреба.

Необхідність скасування арешту майна обумовлена тим, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба так як слідчому судді не надано доказів, що на даний час у зазначеному кримінальному провадженні проводяться будь які слідчі дії чи експертні дослідження щодо арештованого майна корпусів лікарні, або ж відносно службових осіб міської ради як розпорядника комунального майна здійснюється дане кримінальне провадження за ч. 4 ст. 191 КК України.

Натомість з матеріалів клопотання видно, що рішенням Перечинської міської ради від 25 лютого 2022 року № 504 «Про виділення приміщень та частин будівель комунального майна», надано дозвіл на розміщення у приміщеннях терапевтичного корпусу КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради та у закладі позашкільної освіти Перечинської ДЮСШ.

Крім цього міський голова у клопотанні вказував на те, що арешт майна, а саме припинення проведення ремонтних робіт, перешкоджає відновленню нормального функціонування корпусів лікарні, оскільки через проведення ремонту у приміщеннях терапевтичного корпусу та колишнього господарського корпусу, пацієнтів вказаних відділень лікарні, у тому числі дитячого відділення, було до закінчення ремонтних робіт переведено до будівлі лікарні, що знаходиться за адресою: м. Перечин, вул. Ужанська, 8.

Також вказував, що арешт майна, у разі його не скасування, може вплинути на виконання договорів підряду, укладених Управлінням капітального будівництва Закарпатської обласної військової адміністрації, оскільки ремонт частини приміщень терапевтичного корпусу здійснюється вказаним Управлінням.

Слідчий суддя зазначає, що у кримінальному провадженні існує два види інтересів суспільні інтереси, на захист яких спрямована система кримінальної юстиції та особисті інтереси підозрюваного, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, які мають бути гарантовано захищені від неправомірних посягань.

Забезпечення балансу цих інтересів, по суті, є одним з найважливіших завдань кримінального провадження. Так у ст. 2 КПК зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Досягнути такого балансу можна лише за умови існування і дотримання певних правил, визначених у законі, які в своїй сукупності створюють систему гарантій від порушення прав особи, що опинилась у сфері дії кримінального провадження.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

З огляду на викладене, з врахуванням позиції прокурора, а також того, що через заборону проводити будівельні (ремонтні) роботи, зумовлену накладенням арешту на майно, такі не можуть бути завершені та як наслідок корпуси лікарні не можуть використовуватися за прямим призначенням, що у свою чергу суттєво позначається на інтересах територіальної громади та відповідно держави, слідчий суддя прийшов до висновку, що з плином часу та проведенням ряду слідчих дій на даний час відпали потреби для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, вжиті за ухвалою слідчого судді від 29 березня 2023 року, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 березня 2023 року на приміщення терапевтичного корпусу Комунального некомерційного підприємства «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради Закарпатської області, що розташоване за адресою: Закарпатська область Ужгородський район м. Перечин, вул. Садова, 59, та приміщення колишнього господарського корпусу, реконструйоване під дитяче відділення, Комунального некомерційного підприємства «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради Закарпатської області, що розташоване за адресою: Закарпатська область Ужгородський район м. Перечин, вул. Ужанська, 8 літера «Є», які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Перечин в особі Перечинської міської ради Закарпатської області (), заборонивши проводити будівельні (ремонтні) роботи скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1