Провадження №: 1-в/755/221/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання фахівця Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

В провадження судді ОСОБА_1 надійшло подання фахівця Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, в якому зазначається, що іспитовий строк, призначений ОСОБА_6 вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року, закінчився 14.08.2020 року.

Подання мотивоване тим, що 04.10.2019 року ОСОБА_6 постановлений на облік Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області у зв`язку з отриманням вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року, що набрав законної сили. 16.07.2020 року ОСОБА_6 ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання з випробуванням.

24.09.2019 року ОСОБА_6 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 358 КК України, до 5 років позбавлення волі з випробуванням на 3 роки, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, при постановленні якого враховано вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 14.08.2019 року щодо ОСОБА_6 , постановлений за ч. 2 ст.309 КК України, яким останній засуджений до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, який належить виконувати самостійно.

Крім того, як зазначено, 31.03.2021 року ОСОБА_6 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України, яким приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.09.2019 року, до остаточного покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Враховуючи, що іспитовий строк ОСОБА_6 закінчився 14.08.2020 р., просить звільнити останнього від відбування покарання.

Інспектор органу пробації в судовому засіданні подання підтримала, наполягала на його задоволенні.

Прокурор заперечив проти задоволення подання, оскільки засуджений покладені на нього обов`язки не виконав та на сьогодні перебуває у розшуку.

Особа, стосовно якої вирішується подання, в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Її неявка не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Вислухавши представника органу пробації, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком в 1 (один) рік.

Зазначеним вироком на засудженого покладено обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до положень ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням кримінально-виконавчої інспекції звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в кримінально-виконавчій інспекції.

В свою чергу, положеннями ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, а у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що матеріали особової справи містять відомості про те, що 24.09.2019 року ОСОБА_6 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 358 КК України, до 5 років позбавлення волі з випробуванням на 3 роки, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, при постановленні якого враховано вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 14.08.2019 року щодо ОСОБА_6 , постановлений за ч. 2 ст. 309 КК України, яким останній засуджений до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, який належить виконувати самостійно.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_6 31 березня 2021 року дійсно засуджений Дніпровським районним судом м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, до двох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань приєднане покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.09.2019 року, та остаточно призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Проте, вказаний вирок було оскаржено до Київського апеляційного суду та до цього часу рішення судом апеляційної інстанції не ухвалено у зв`язку з оголошенням 09 лютого 2022 року розшуку ОСОБА_6 .

При цьому, суд зауважує, що із аналогічними поданнями уповноважений орган з питань пробації вже неодноразово звертався до суду. Ухвалами Дніпровського районного суду м. Києві від 19.10.2020 р., 02.07.2021 р., 15.11.2022 р. та 13.02.2023 р. у їх задоволенні було відмовлено. Також суд зауважує на тому, що востанне інспектор пробації звертався до суду із поданням щодо звільнення ОСОБА_6 від покарання наприкінці січня 2023 року і жодних нових обставин у поданні органу пробації, яке наразі надійшло на розгляд суду, не зазначено.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання фахівця Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1