УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 (свідоцтво № 000777 від 02.08.2019р. про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги та ордер), підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000430 від 18.05.2023р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні № 0000430 від 18.05.2023р., яке відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Підозрюваний доставлений під вартою до суду.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , як громадянин України, який згідно із ст. 65 Конституції України має обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який, у відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, умисно, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Зокрема, ОСОБА_6 являючись громадянином України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах військового стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, вирішив прийняти участь у бойових діях на боці ворога (країни-агресора) - РФ, перейшовши на територію, контрольовану ворогом та в місце дислокації військ ЗС РФ з метою сприяння в спричиненні шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

У подальшому, ОСОБА_6 будучи обізнаним про те, що ЗС РФ, НЗФ так званих «ДНР» та «ЛНР» своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на всій території України, розумів, що його призов та подальша служба в НЗФ так званої «ДНР» передбачатиме участь в таких бойових діях.

Така обізнаність особи випливає з того, що «визнання» РФ так званих «ДНР» та «ЛНР» незалежними державами, здійснення РФ та так званими «ДНР, «ЛНР» спільних бойових дій проти України, оголошення загальної мобілізації на території самопроголошених республік, широко висвітлювалась в засобах масової інформації та на відкритих Інтернет-ресурсах.

У невстановлений час, але не пізніше 22.02.2022, ОСОБА_6 отримав повістку про виклик до військового комісаріату у зв`язку з мобілізацією громадян так званої «Донецької народної республіки».

23.02.2022 року ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи свої незаконні дії, без будь-якого фізичного примусу та морального тиску, зібрав особисті речі та добровільно прибув до пункту збору мобілізованих терористичної організації «ДНР», а саме до військового комісаріату, який розташований у АДРЕСА_2 , де надав невстановленим працівникам вказаної установи свої особисті документи, що підтверджують особу, для подальшого зарахування на проходження так званої «військової служби» у підрозділах незаконного збройного формування, створеного, підпорядкованого, керованого та фінансованого російською федерацією.

Цього ж дня, а саме 23.02.2022 року ОСОБА_6 невстановленими особами з числа військовослужбовців «ДНР», призначено на посаду командира 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР, створеної, підпорядкованої, керованої та фінансованої російською федерацією.

Так, ОСОБА_6 отримав від невставлених представників збройних сил російської федерації військову форму ЗС РФ, (речовий мішок, котелок).

27.02.2022 року ОСОБА_6 у складі 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР прибув до залізничної вокзалу «Ілловайськ», був розміщений у пасажирський вагон.

В невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 у складі 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР прибув до м. ростов на дону російської федерації, після чого, в невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, ОСОБА_6 через Керченський міст та через АРК Крим потрапив до Херсонської області, а саме до аеропорту, що розташований в м. Чорнобаївка.

В подальшому, 09.03.2022 ОСОБА_6 у складі 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР прибув до с. Тріфоновка Херсонської області де розмістився на одному з блокпостів, розташованому на околицях селища.

В невстановлений досудовим розслідуванням час та місці перебуваючи в с. Тріфоновка Херсонської області на виконання наказу військового командування збройних сил рф ОСОБА_6 здійснював нічні чергування на позиціях зс рф, забезпечував охорону військових об`єктів зс рф.

10.05.2022 ОСОБА_6 у складі 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР передислокувався до с. Біляївка Херсонської області , де на виконання наказу військового командування збройних сил рф здійснював нічні чергування на позиціях зс рф.

10.01.2023 ОСОБА_6 у складі 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР передислокувався до шахти « Бажанова » в м. Макіївка Донецької області , на виконання наказу військового командування збройних сил рф здійснював нічні чергування на позиціях зс рф.

09.02.2023 ОСОБА_6 у складі 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР передислокувався до м. Донецьк, невстановленими особами з числа військовослужбовців «ДНР», ОСОБА_6 призначено на посаду помічника кулеметника 114 мотострілкового батальйону 11 полку підрозділу «Шторм» ДНР, створеної, підпорядкованої, керованої та фінансованої російською федерацією.

В подальшому ОСОБА_6 у складі 114 мотострілкового батальйону 11 полку підрозділу «Шторм» ДНР приймав участь у заняттях з вогневої підготовки та навчальних стрільбах.

09.04.2023 ОСОБА_6 у складі 114 мотострілкового батальйону 11 полку підрозділу «Шторм» ДНР передислокувався до м. Верхнє Торецьке , де отримав від невставлених представників збройних сил російської федерації вогнепальну зброю - автомат Калашникова АК-74 та 9 магазинів до нього.

09.04.2023 ОСОБА_6 у складі 114 мотострілкового батальйону 11 полку підрозділу «Шторм» ДНР передислокувався до с. Красногорівка на бойові позиції зс рф.

ОСОБА_6 як учасник 114 мотострілкового батальйону 11 полку підрозділу «Шторм» ДНР, який діяв на боці держави-агресора у цьому міжнародному збройному конфлікті, у відповідності до п.п. 1, 2 ч. А, ст. 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 року (ІІІ Женевська конвенція), ст. 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфлікті, від 08 червня 1977 року (Протокол І), п. 29 Глави 2 розділу I Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у збройних силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23 березня 2017 року № 164, був зобов`язаний дотримуватись у своїх діях законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами.

При цьому, ОСОБА_6 відкрито носив при собі вогнепальну зброю, був одягнений у військову польову камуфльовану форму зразка ЗС РФ.

У подальшому, в період з 23 лютого 2022 року по 12 квітня 2023 року ОСОБА_6 діючи на боці ворога - держави-агресора РФ, у складі незаконного збройного формування 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР, 114 мотострілкового батальйону 11 полку підрозділу «Шторм» ДНР вчиняв наступні дії: здійснював окупацію та охорону захоплених територій України; виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців збройних сил РФ та осіб з числа учасників НЗФ так званої «ДНР», які були за званням чи посадою вище; облаштовував та укріплював блокпости, здійснював інженерно-технічне облаштування позицій; під час несення служби у військовій польовій камуфльованій формі зразка ЗС РФ відкрито носив при собі вогнепальну зброю;12.04.2023 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), під час бойового зіткнення зі Збройними силами України неподалік с. Красногорівка Донецької області разом з іншими учасниками НЗФ потрапивши у засідку військовослужбовців Збройних Сил України, припинив збройний опір та склав зброю, його злочинна діяльність на боці ворога - РФ, як держави-агресора, була припинена.

Тобто, ОСОБА_6 перебуваючи та діючи у 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР, 114 мотострілкового батальйону 11 полку підрозділу «Шторм» ДНР, усвідомлюючи, що в умовах введеного на території України воєнного стану, триваючої відкритої військової агресії РФ проти України, здійснення її збройними силами спільно з НЗФ «ДНР», «ЛНР» інтенсивних ракетно-бомбових ударів та артилерійських обстрілів по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, окупації її територій, своїми умисними діями на боці РФ як держави-агресора брав активну участь у військовій агресії проти України, тобто діяв на боці ворога на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 достовірно знав, що ЗС РФ, НЗФ так званої «ДНР», своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на всій території України, розумів, що його призов та подальша служба в НЗФ так званої «ДНР» передбачатиме участь в таких бойових діях. Така обізнаність особи випливає з того, що «визнання» 21 лютого 2022 року РФ самопроголошеної республіки «ДНР», незалежною державою, здійснення РФ та так званою «ДНР», спільних бойових дій проти України, оголошення загальної мобілізації на території самопроголошеної республіки, широко висвітлювалась в засобах масової інформації та на відкритих Інтернет-ресурсах.

У невстановлений час, але не пізніше 22.02.2022, ОСОБА_6 отримав повістку про виклик до військового комісаріату у зв`язку з мобілізацією громадян так званої «Донецької народної республіки».

23.02.2022 року ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи свої незаконні дії, без будь-якого фізичного примусу та морального тиску, зібрав особисті речі та добровільно прибув до пункту збору мобілізованих терористичної організації «ДНР», а саме до військового комісаріату, який розташований у АДРЕСА_2 , де надав невстановленим працівникам вказаної установи свої особисті документи, що підтверджують особу, для подальшого зарахування на проходження так званої «військової служби» у підрозділах незаконного збройного формування, створеного, підпорядкованого, керованого та фінансованого російською федерацією.

Цього ж дня, а саме 23.02.2022 року ОСОБА_6 невстановленими особами з числа військовослужбовців «ДНР», призначено на посаду командира 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР, створеної, підпорядкованої, керованої та фінансованої російською федерацією.

Так, ОСОБА_6 отримав від невставлених представників збройних сил російської федерації військову форму ЗС РФ, (речовий мішок, котелок).

27.02.2022 року ОСОБА_6 у складі 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР прибув до залізничної вокзалу «Ілловайськ», був розміщений у пасажирський вагон.

В невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 у складі 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР прибув до м. ростов на дону російської федерації, після чого, в невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, ОСОБА_6 через Керченський міст та через АРК Крим потрапив до Херсонської області, а саме до аеропорту, що розташований в м. Чорнобаївка.

В подальшому 09.03.2022 ОСОБА_6 у складі 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР прибув до с. Тріфоновка Херсонської області де розмістився на одному з блокпостів, розташованому на околицях селища.

В невстановлений досудовим розслідуванням час та місці перебуваючи в с. Тріфоновка Херсонської області на виконання наказу військового командування збройних сил рф ОСОБА_6 здійснював нічні чергування на позиціях зс рф, забезпечував охорону військових об`єктів зс рф.

10.05.2022 ОСОБА_6 у складі 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР передислокувався до с. Біляївка Херсонської області , де на виконання наказу військового командування збройних сил рф здійснював нічні чергування на позиціях зс рф.

10.01.2023 ОСОБА_6 у складі 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР передислокувався до шахти « Бажанова » в м. Макіївка Донецької області , на виконання наказу військового командування збройних сил рф здійснював нічні чергування на позиціях зс рф.

09.02.2023 ОСОБА_6 у складі 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР передислокувався до м. Донецьк, невстановленими особами з числа військовослужбовців «ДНР», ОСОБА_6 призначено на посаду помічника кулеметника 114 мотострілкового батальйону 11 полку підрозділу «Шторм» ДНР, створеної, підпорядкованої, керованої та фінансованої російською федерацією.

В подальшому ОСОБА_6 у складі 114 мотострілкового батальйону 11 полку підрозділу «Шторм» ДНР приймав участь у заняттях з вогневої підготовки та навчальних стрільбах.

09.04.2023 ОСОБА_6 у складі 114 мотострілкового батальйону 11 полку підрозділу « Шторм » ДНР передислокувався до м. Верхнє Торецьке , де отримав від невставлених представників збройних сил російської федерації вогнепальну зброю - автомат Калашникова АК-74 та 9 магазинів до нього.

09.04.2023 ОСОБА_6 у складі 114 мотострілкового батальйону 11 полку підрозділу «Шторм» ДНР передислокувався до с. Красногорівка на бойові позиції зс рф.

При цьому, з метою забезпечення єдиноначальності, підпорядкованості і дисципліни невстановленими досудовим розслідуванням особами призначено керівний склад 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР та 114 мотострілкового батальйону 11 полку підрозділу «Шторм» ДНР.

24 лютого 2022 року близько 05 години ранку ЗС РФ спільно з підрозділами НЗФ так званої «ДНР» здійснили інтенсивні ракетно-бомбові та артилерійські обстріли по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, незаконно перетнули державний кордон України на ділянках Чернігівської, Сумської, Харківської, Луганської, Донецької і Херсонської областей, та вторглися на територію суверенної держави Україна, тобто розпочали відкритий міжнародний збройний конфлікт між РФ (держава-агресор) та Україною. У відкритій військовій агресії РФ проти України широкомасштабно застосовувалися ЗС РФ із залученням НЗФ так званої «ДНР» під загальним керівництвом військового командування РФ.

У цей же день, у зв`язку з відкритою військовою агресією РФ проти України Указом Президента України ОСОБА_9 від 24 березня 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє по цей час.

У період з 23 лютого 2022 по 12 квітня 2023 року ОСОБА_6 приймаючи участь в НЗФ 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР, 114 мотострілкового батальйону 11 полку підрозділу «Шторм» ДНР, вчиняв наступні дії: здійснював окупацію та охорону захоплених територій України; виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців збройних сил РФ та осіб з числа учасників НЗФ, які були за званням чи посадою вище; облаштовував та укріплював блокпости, здійснював інженерно-технічне облаштування позицій; приймав участь у заняттях з вогневої підготовки та навчальних стрільбах; під час несення служби у військовій польовій камуфльованій формі зразка ЗС РФ відкрито носив при собі вогнепальну зброю; інші незаконні дії у складі НЗФ.

ОСОБА_6 як учасник НЗФ, який діяв на боці держави-агресора у цьому міжнародному збройному конфлікті, у відповідності до п.п. 1, 2 ч. А, ст. 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 року (ІІІ Женевська конвенція), ст. 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів, від 08 червня 1977 року (Протокол І), п. 29 Глави 2 розділу I Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23 березня 2017 року № 164, був зобов`язаний дотримуватись у своїх діях законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами.

При цьому, ОСОБА_6 відкрито носив при собі вогнепальну зброю, був одягнений у військову форму зразка ЗС РФ.

Тобто, ОСОБА_6 діючи умисно, в період з 23 лютого 2022 по 12 квітня 2023 року приймав участь у діяльності НЗФ 3 відділення протитанкового взводу 125 полку 3 батальйону народної міліції ДНР, 114 мотострілкового батальйону 11 полку підрозділу «Шторм» ДНР.

19.05.2023р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, та в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

У клопотанні слідчим, за погодженням прокурором, постановлено питання про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, один із яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду прокурори підтримали подане клопотання та просили його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, та в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_6 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, один із яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу, тому слідчий суддя вважає, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків, оскільки частина із них є його знайомими, з якими він безпосередньо вчиняв інкриміновані йому злочини, тому може здійснювати на них вплив, з метою зміни ними показань.

Разом з тим, прокурором не доведено та не надано обґрунтованих доказів слідчому судді про те, що підозрюваний ОСОБА_6 перешкоджав кримінальному провадженню.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, його майновий та сімейний стан, обставини вчинених ним кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, який відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, а також ту обставину, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України, які він вчинив в умовах воєнного стану в Україні, перебуваючи у складі не передбаченого законом збройного формування, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, до нього застосовується лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини вчинених ОСОБА_6 під час дії воєнного стану в Україні кримінальних правопорушень, вчинених ним проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, передбачених ст. 111 та ст. 260 КК України, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 19 травня 2023 року 20.09год.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 20.09год. 17 липня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1