Справа № 308/2998/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 підозрюваної - ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законного представника підозрюваної - ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання спеціально уповноваженого керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх слідчий Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенант поліції ОСОБА_8 , погоджене заступником керівника Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000369, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ужгород, українки, громадянки України, з незакінченою технічно-спеціальною (середньою) освітою, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Спеціально уповноважений керівник органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх слідчий Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенант поліції ОСОБА_8 за погодженням заступником керівника Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий зазначає, що 16 лютого 2023 року (точного часу досудовому розслідуванню не встановлено) ОСОБА_5 , будучи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 на другому поверсі у своїй кімнаті, самостійно, без допомоги медичних працівників та спеціалістів в галузі акушерства, народила дитину.

Однак, не дивлячись на те, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що своїми діями поставила новонароджену дитину жіночої статі в небезпечний для життя стан, внаслідок ненадання необхідної допомоги і догляду, діючи умисно, після народження не залучивши відповідного спеціаліста до огляду знаючи достовірно про те, що новонароджена не має можливості пересуватись, незважаючи на її безпорадний стан, зумовлений малолітнім віком, вжиття нею заходів для самозахисту, використовуючи явну перевагу в силі, з особливою жорстокістю, завдаючи особливих фізичних страждань, упродовж тривалого часу у невстановленій органом досудового розслідування послідовності поклавши новонароджену дитину жіночої статті, роздягнену, без відповідного післяпологового догляду та належного одягу, залишила новонароджену дитину жіночої статті, поклавши на підлогу кімнати в будинку. Сама відійшла від новонародженої дитини та лягла спати на ліжко. Через деякий час піднялась з ліжка поставила новонароджену дитину жіночої статті до пакету з маркуванням «АТБ», білого кольору, винесла з будинку і залишила на задній сторонні подвір`я. Згодом, о 15 годині 58 хвилині 21 лютого 2023 року на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 було виявлено тіло новонародженої дитини жіночої статті, на якій наявні ознаки від укусів тварин.

ОСОБА_5 , яка відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України зобов`язана піклуватися про здоров`я своєї дитини, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме, у будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що її новонароджена дитина жіночої статі перебуває у небезпечному для життя стані унаслідок народження позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через її малолітство, а також унаслідок безпорадного стану, зумовленого кількістю прожитого життя, нехтуючи моральними та правовими нормами, що зобов`язують надавати допомогу особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, та маючи реальну можливість надати ОСОБА_5 допомогу - не вжила можливих заходів для надання їй необхідної медичної допомоги, зокрема, до найближчого лікувального закладу її не доставила, бригаду екстреної медичної допомоги не викликала, про такий стан дитини жодній сторонній особі, органам влади чи правоохоронним органам не повідомила, не вжила інших заходів до збереження життя і здоров`я своєї новонародженої дитини жіночої статі та завідомо залишила її без допомоги.

Унаслідок залишення новонародженої дитини жіночої статті у небезпеці - остання від переохолодження тіла, а також наявних ознак залишення без догляду, померла, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи від 20 березня 2023 року. Крім того, висновком експерта констатовано, що новонароджена дитина жіночої статті була доношеною, життєздатною, за відсутності на наявних частинах тіла вад розвитку і ознак родової травми та народилася живою.

У разі надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги та здійснення належного післяродового догляду можна було запобігти смерті новонародженої дитини.

31 березня 2023 року о 16 годині 30 хвилин спеціально уповноваженим керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх слідчим Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 за погодженням заступника керівника Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_10 , відповідно до ст. ст. 40, 42, 276, 277, 278, 298 ОСОБА_5 у присутності законного представника ОСОБА_11 заступника начальника служби у справах дітей, та захисника ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, а саме, завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, вчинене матір`ю стосовно новонародженої дитини, що спричинило смерть дитини.

Підозрюваною у кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Ужгород, українка, громадянка України, освіта незакінчена середня, фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.02.2023, протоколом огляду місця події від 21.02.2023, актом про застосування службового собаки від 21.02.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 22.02.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 22.02.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 22.02.2023, довідкою Ужгородськог міського пологового будинку від 21.02.2023, довідкою про огляд лікаря акушера-гінеколога, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 22.02.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 21.02.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 22.02.2023, актом обстеження житлово-побутових умов проживання, висновком за результатами проведення судово-медичної експертизи №142 від 20.03.2023, протоколом огляду місця події від 02.03.2023, повідомленням про підозру ОСОБА_5 , протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 31.03.2023.

Також у зв`язку з неможливістю вести побут відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та враховуючи заяву ОСОБА_18 , який являється дідусем підозрюваної ОСОБА_5 на час досудового розслідування місце проживання підозрюваної ОСОБА_5 вважати за адресою: АДРЕСА_1 .

У клопотанні слідчий зазначає, що на даний час є необхідність у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з метою забезпечення виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експерта та спеціаліста у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Беручи до уваги наведене, у сторони обвинувачення існують обґрунтовані підстави вважати про існування ризиків - переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експерта та спеціаліста у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити з огляду на вищевикладені обставини.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Представник органу опіки та піклування Ужгородської міської ради ОСОБА_7 в судовому засіданні просив обрати ОСОБА_5 домашній арешт в нічний час доби, оскільки ОСОБА_5 навчається.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, доводи підозрюваної, захисника, представника органу опіки та піклування Ужгородської міської ради, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта та спеціаліста у кримінальному повадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно зі ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.194 КК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Витягом з кримінального провадження № 0000369 від 21.02.2023 року сформованого станом на 29.03.2023 року, підтверджено, що органом досудового розслідування -Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

31.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.3 ст. 135 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останньої у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин. Кримінальне правопорушення передбачене за ч.3 ст. 135 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, копія якої 31 березня 2023 року, їй вручена. Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя , виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів , що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 135 КК України, слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, що в поєднанні з наявними у суді даними про її особу, яка є неповнолітньою, не має особистого заробітку, раніше не судима, має постійне місце проживання, має можливість виїзду за кордон та про обґрунтованість наявності таких ризиків як переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення нею кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, експерта, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та про неможливість їх уникнення при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, окрім як домашнього арешту в нічний час доби.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Додані до клопотання докази підтверджують існування ризику можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення нею кримінальної відповідальності ; незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків, експерта, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Разом із тим, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, належним чином не вмотивоване, а викладені в ньому доводи, з достатністю не вказують на наявність обставин та ризиків, підтверджених фактичними даними, які би давали підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово буде виправданим. Окрім того, слідчим та прокурором не наведено доводів про недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів, ніж той, про який клопочуть слідчий та прокурор, для запобігання встановленому слідчим суддею ризиків.

Слідчий суддя зазначає, що обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину та його тяжкість, не свідчать про те, що при застосуванні щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, вона не виконуватиме покладені на неї процесуальні обовязки.

За таких обставин, слідчий суддя, врахувавши вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваної, прийшов до висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово та про можливість застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, з покладенням на неї відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, такі висновки ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах. При цьому, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби на підозрювану слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання спеціально уповноваженого керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх слідчий Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенант поліції ОСОБА_8 , погоджене заступником керівника Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000369 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ужгород, українки, громадянки України, з незакінченою технічно-спеціальною (середньою) освітою, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, в нічний час доби з 19 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби , на строк два місяці в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного такі обов`язки :

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну ;

- заборонити залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суд в період часу з 19 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин;

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи,вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. В разі невиконання вище вказаних зобов`язань відносно нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали у зв`язку з перебуванням судді у нарадчий кімнаті в іншій справі оголошено 10.04.2023 року о 13 - 40 год.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1