Номер провадження: 11-сс/813/1304/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів судового засідання: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.07.2023 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0000512 від 28.06.2023року,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000512 від 28.06.2023року та накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- грошові кошти у сумі 5000 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США, які поміщені до сейф-пакета PSP0014884;

- грошові кошти у сумі 36000 гривень, купюри номіналом по 500 гривень, які поміщені до сейф-пакета PSP0014884;

- грошові кошти у сумі 13400 доларів США, купюри номіналом по 100 доларів США, які поміщено до сейф-пакета PSP0014885;

- грошові кошти у сумі 20000 гривень які поміщено до сейф-пакета PSP0014885;

- грошові кошти у сумі 8800 гривень, купюри номіналом по 200 гривень, PSP0014885;

- грошові кошти у сумі 370 гривень, які поміщено до сейф-пакета PSP0014885;

- грошові кошти у сумі 800 євро, купюрами номіналом по 50 євро, які поміщено до сейф-пакета PSP0014883;

- грошові кошти у сумі 80 євро, купюрами номіналом по 20 євро, які поміщено до сейф-пакета PSP0014883;

- грошові кошти у сумі 20 євро, купюрами номіналом по 10 євро, які поміщено до сейф-пакета PSP0014883;

- грошові кошти у сумі 175 доларів США, які поміщено до сейф-пакета PSP0014883;

- мобільний телефон марки iPhone 11, Imei: НОМЕР_1 , який поміщено до сейф-пакету PSP0014882.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник володільця майна ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.

Апелянт посилається на те, що арешт на вилучене майно накладено безпідставно, оскільки вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 грошові кошти та мобільний телефон не мають доказового значення в кримінальному провадженні та не є речовими доказами.

Також апелянт вказує, що ОСОБА_10 не має статусу підозрюваного, а вилучене майно є його особистою власністю, тому накладений арешт порушує його права як власника.

Прокурор ОСОБА_9 та володілець майна ОСОБА_10 , будучи повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, до суду не з`явилися, клопотань про відкладення не подавали.

Прокурор ОСОБА_9 звернувся до суду із заявою про розгляд апеляційної скарги без його участі, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_7 вказав, що власник майна ОСОБА_10 повідомлений про призначене судове засідання, однак не має змоги з`явитися, тому вважав за можливе здійснювати апеляційний розгляд без його участі.

За наведених обставин, відповідно до ч.4 ст.405, ст.422 КПК України, апеляційний розгляд проведено за відсутності прокурора ОСОБА_9 та володільця майна ОСОБА_10 .

Крім того, в умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це становить загрозу для вказаних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Вирішуючи питання про можливість розгляду апеляційної скарги, яка подана особою, яка, відповідно до матеріалів кримінального провадження, не має процесуального статусу і не є стороною цього провадження, апеляційний суд виходить з наступного.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України (далі - КПК) визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно зі ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає апеляційному оскарженню. При цьому, КПК не встановлено чіткого переліку осіб суб`єктів права на апеляційне оскарження цієї ухвали, але п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК регламентовано, що апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених КПК.

Одним із учасників як кримінального, так і судового провадження є третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт (п. 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК).

Статтею 64-2 КПК визначається зміст і процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Водночас, в останньому абзаці ч. 7 ст. 173 КПК передбачено, що треті особи мають право на захисника та право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

За таких обставин, власник чи володілець майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення, а отже, належить до категорії «інші особи», які вправі подати апеляційну скаргу на рішення слідчого судді.

Згідно клопотання слідчого, матеріалів судового провадження та долучених до апеляційної скарги документів, вбачається, що грошові кошти та мобільний телефон, були вилучені 06.07.2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_10 , тобто останній є володільцем вказаного майна.

Таким чином, з урахуванням аналізу норм закону, закріплених в ст.41 Конституції України, ст.ст. 24, 64-2, 173, ч.1 ст.174, п.10 ч.1 ст.393 КПК, представник володільця майна адвокат ОСОБА_7 є особою, яка вправі звернутися з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді про накладення арешту на вказане майно, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що колегія суддів позбавлена можливості перевірити доводи апеляційної скарги та висловитися щодо законності судового рішення слідчого судді, оскільки судом встановлені істотні порушення вимог КПК України, які тягнуть за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів судової справи СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000512 від 28.06.2023року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

З обставин викладених у клопотанні вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 28.06.2023 року, о 09:31 год., до ЧЧ ВП №5 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області із заявою звернувся ОСОБА_11 , приватний підприємець у сфері продажу автозапчастин ФОП « ОСОБА_11 », про те, що у період часу з 19:00 год. 22.06.2023 року по 09:00 год. 28.06.2023 року, невстановлена особа, в умовах воєнного стану, шляхом примусового провертання циліндру з поводком урізного замку з циліндровим механізмом, проникла до приміщення квартири на АДРЕСА_2 , звідки із картонної коробки у гардеробній, таємно викрала грошові кошти у розмірі 500000 доларів США, що за курсом НБУ на 28.06.2023 року становить 18284300 грн., чим спричинила матеріального збитку ОСОБА_11 в особливо великих розмірах на зазначену суму. Вказану заяву зареєстровано у ІТС ІПНПУ журналі ЄО відділу поліції №5 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області за №8429.

06.07.2023 року згідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 під час якого було виявлено та вилучено:

- грошові кошти у сумі 5000 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США, які поміщені до сейф-пакета PSP0014884;

- грошові кошти у сумі 36000 гривень, купюри номіналом по 500 гривень, які поміщені до сейф-пакета PSP0014884;

- грошові кошти у сумі 13400 доларів США, купюри номіналом по 100 доларів США, які поміщено до сейф-пакета PSP0014885;

- грошові кошти у сумі 20000 гривень, які поміщено до сейф-пакета PSP0014885;

- грошові кошти у сумі 8800 гривень, купюри номіналом по 200 гривень, PSP0014885;

- грошові кошти у сумі 370 гривень, які поміщено до сейф-пакета PSP0014885;

- грошові кошти у сумі 800 євро, купюрами номіналом по 50 євро, які поміщено до сейф-пакета PSP0014883;

- грошові кошти у сумі 80 євро, купюрами номіналом по 20 євро, які поміщено до сейф-пакета PSP0014883;

- грошові кошти у сумі 20 євро, купюрами номіналом по 10 євро, які поміщено до сейф-пакета PSP0014883;

- грошові кошти у сумі 175 доларів США, які поміщено до сейф-пакета PSP0014883

- мобільний телефон марки iPhone 11, Imei: НОМЕР_1 , який поміщено до сейф-пакету PSP0014882.

07.07.2023 року слідчий СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку зазначене майно.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що у кримінальному провадженні виникла необхідність в накладенні арешту на вказане вилучене в ході обшуку майно, оскільки на місці проведення слідчих дій збереглися сліди кримінального правопорушення, з метою подальшого експертного дослідження, а також з метою виключення можливості пошкодження, втрати та зникнення речових доказів у кримінальному провадженні.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 07.07.2023 року справу розподілено до розгляду слідчим суддею ОСОБА_1 (а.с.30).

В матеріалах судової справи містяться дві аналогічні заяви старшого слідчого ОСОБА_12 та прокурора ОСОБА_13 про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Подані заяви не містять відомостей щодо дат їх написання та реєстрації судом (а.с.31, 32).

Відповідно до матеріалів справи, розгляд вказаного клопотання про арешт майна призначався на 13.07.2023 року, на 09:00 год. Про вказане судове засідання було повідомлено слідчого ОСОБА_8 шляхом направлення телефонограми (а.с.34).

В подальшому, без наявності довідки секретаря про відкладення від 13.07.2023 року чи журналу судового засідання про його проведення, клопотання слідчого призначалося до розгляду на 18.07.2023 року, на 10:00 год., про яке телефонограмою помічника судді було сповіщено слідчих ОСОБА_8 та ОСОБА_12 .

Не зважаючи на виклик до судового засідання на 18.07..2023 року, матеріали судової справи не містять інформації чи проводилось судове засідання у вказаний день, журнал судового засідання чи довідка відсутні.

Натомість, 19.07.2023 року без виклику учасників провадження та без їх участі, слідчим суддею було розглянуто клопотання слідчого та постановлено оскаржену ухвалу про арешт майна.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось з посиланням на ст. 107 КПК України, про що складена довідка секретарем судового засідання (а.с.35).

В оскарженій ухвалі слідчого судді вказано, що у судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, яке підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Жодного обґрунтування щодо розгляду клопотання слідчого про арешт без виклику та без участі володільців/власників майна оскаржена ухвала не містить.

Таким чином, розглянувши клопотання слідчого про арешт майна без участі володільця/власника майна та його представника, слідчим суддею допущено істотні порушення вимог КПК, порушено право на доступ до правосуддя володільця майна, права на захист та повноту судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.25, 26 ч.1 ст.3 КПК третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт є одним із учасників як кримінального та судового провадження.

Згідно ч.2, 3, 6 ст.64-2 КПК третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом. Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, користується процесуальними правами третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інтереси якої він представляє.

Положеннями ч.1 ст.172 КПК визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Статтею 173 КПК передбачено питання, які слідчий суддя повинен врахувати, при розгляді клопотання про арешт майна.

Однією з основних засад кримінального провадження є закріплений у п.14 ч.1 ст.7 та ст.21 КПК доступ до правосуддя, що передбачає право на справедливий судовий розгляд і доступ до правосуддя кожному, зокрема і третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт у кримінальному провадженні.

Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Забезпечення доступу до правосуддя має здійснюватися на всіх стадіях кримінального провадження. На кожній стадії мають бути роз`яснені права кожному учаснику провадження, в тому числі і третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна. Слідчий суддя, виходячи із завдань кримінального провадження, встановлених у ст.2 КПК, повинен забезпечити швидкий, повний і неупереджений розгляд клопотання слідчого в строки визначені ст.172 КПК.

Водночас під час розгляду слідчий суддя повинен забезпечити учасникам провадження, необхідні умови для реалізації їх процесуальних прав, у тому числі вираження правової позиції, яка може мати вирішальне значення для справи.

Власник чи володілець майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення, а отже, має право надавати пояснення, заявляти клопотання тощо.

Слідчий суддя розглянувши клопотання слідчого, без участі володільця майна та його представника, порушив права учасника провадження, а саме володільця/власника майна, на доступ до правосуддя та права на захист під час розгляду клопотання про арешт належного йому майна, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що необхідність накладення вилученого в ході обшуку майна слідчий обґрунтовує тим, що це забезпечить виключення можливості пошкодження, втрати та зникнення речових доказів у кримінальному провадженні, а також необхідності подальшого експертного дослідження, однак посилаючись на це, не долучив копію відповідної постанови про визнання речових доказів у кримінальному провадженні. Також слідчим не обґрунтовано які саме експертні дослідження має намір провести чи можливо які вже призначено, копії документів на підтвердження вказаних обставин не долучено.

Слідчим суддею при розгляді клопотання, без учасників провадження, вказані обставини не перевірено та не враховано.

Окрім цього, в клопотанні слідчим вказано, однак не обґрунтовано які саме сліди кримінального правопорушення збереглися на вилученому в ході обшуку майні. При розгляді клопотання слідчим суддею це перевірено.

Колегія суддів звертає увагу, що в оскарженій ухвалі зазначено, що вказані речі та документи відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК, однак не мотивовано яким саме критеріям ст.98 КПК, та не зрозуміло які документи, якщо згідно клопотання слідчого та протоколу обшуку було вилучено грошові кошти та мобільний телефон.

Більш того, з матеріалів судової справи вбачається, що органом досудового розслідування розглядається також версія причетності ОСОБА_10 до скоєного злочину, однак клопотання слідчого відповідного обґрунтування про це не містить, на що не було звернуто уваги слідчим суддею, не зважаючи на те, що вказані обставини мають важливе значення.

Відповідно до ст.ст. 409, 412 КПК судове рішення підлягає скасуванню, якщо суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 3 ст. 407 КПК передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Оскільки апеляційним судом встановлені обставин, які відповідно до вимог ст.ст. 412, 415 КПК України, тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді з призначенням нового судового розгляду клопотання слідчого, колегія суддів не обговорює доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості клопотання слідчого про накладення арешту на майно, та вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно, та враховуючи вимоги ст.ст. 407, 412, 415 КПК України, постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.07.2023 року, в кримінальному провадженні №0000512 від 28.06.2023року, якою накладено арешт на майно, вилучене 06.07.2023 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про накладення арешту майно у кримінальному провадженні №0000512 від 28.06.2023року, яке було вилучене 06.07.2023 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4