Справа № 357/2410/20
У Х В А Л А

05 червня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, подання Білоцерківського районного відділу № 1 Філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання стосовно ОСОБА_5 , засудженого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2021 року,

У С Т А Н О В И В:

згідно з поданням, орган з питань пробації. просив: скасувати звільнення від відбування покарання та направити ОСОБА_5 для відбування покарання призначеного Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2021 року.

Воно мотивоване тим, що ОСОБА_5 , якому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, обов`язки покладені на нього судом, незважаючи на відповідні попередження про необхідність зміни поведінки, систематично притягався до адміністративної відповідальності та не з`являвся на реєстрацію в орган з питань пробації, без поважних причин.

До того ж, незважаючи на те, що з ОСОБА_5 , у період всього випробувального терміну проводилась соцільно-виховна та профілактична робота, а також фахівцями проведені заходи передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення», він не зробив для себе позитивних висновків, що демонструє своєю поведінкою, а саме небажанням стати на шлях виправлення, порушуючи умови іспитового строку.

Під час проведення оцінки ризику вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 виявлені такі криміногенні потреби як: «робота», «матеріальне становище» та «вживання наркотичних речовин». У зв`язку з ними, продовжується проведення соціально-виховної роботи із засудженим, відповідно до складеного індивідуального плану з метою попередження вчинення повторного кримінального правопорушення.

У ході розгляду, представник органу з питань пробації ОСОБА_6 підтримала подане подання, за підстав та обставин викладених у ньому, додатково до наведених аргументів зазначила, що після направлення до суду подання, ОСОБА_5 допустив ще одну неявку, але з поважної причини.

Засуджений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення подання, посилаючись на те, що він допустив лише одну неявку без поважних причин, адже через заклопотаність просто забув про неї, а постанови про притягнення до адміністративної відповідальності складалися без нього, він про них узнавав, через значний час, що унеможливило їх оскарження, правопорушення, які зазначені в них він не вчиняв.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні подання та надати засудженому ОСОБА_5 , останній шанс.

Судом установлено, що згідно з вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2021 року, ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 п. 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_5 виконувати такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до підписки від 13 січня 2022 року, ОСОБА_5 роз`яснено покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Згідно з постановою від 13 січня 2022 року, ОСОБА_5 встановлені дні явки до органу з питань пробації друга та четверта середа кожного місяця.

Відповідно до листка реєстрації ОСОБА_5 не з`являвся на реєстрацію без поважних причин: 22 березня 2023 року. В інші дні неявок без поважних причин не допускав.

Згідно з постановою ГАБ № 166467 від 08 грудня 2021 року, ОСОБА_5 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

05 квітня 2023 року ОСОБА_5 попереджено про те, що у разі подальшого невиконання ним покладених на нього обов`язків або вчинення адміністративних правопорушень, що призвели до адміністративних стягнень уповноважений орган з питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 78 КК України.

Відповідно до постанови ГАБІ № 780570 від 24 березня 2023 року, ОСОБА_5 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Згідно з постановою ГАБІ № 780569 від 29 березня 2023 року, ОСОБА_5 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Отже, орган з питань пробації має право звернутися до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, у разі невиконання останнім обов`язків визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

До того ж, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Як установлено судом, ОСОБА_5 за весь час іспитового строку допустив лише одну неявку на реєстрацію, без поважних причин, тоді як в інші дні з`являвся. Доказів того, що ОСОБА_5 після направлення подання допустив ще одну неявку, у судовому засіданні не надано.

Суд вважає, що вказані обставини, не свідчать про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення, оскільки вони не носять системного характеру і є одиничним випадком.

До того ж, у суду немає підстав стверджувати, що ОСОБА_5 систематично вчиняє адміністративні правопорушення, адже систематичним вчиненням адміністративних правопорушень визначається вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Згідно з ст. 39 КУпАП, якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Отже, за вказаною нормою, ОСОБА_5 вважається таким, що не піддавався адміністративному стягненню, яке до нього застосовувалося згідно з постановою ГАБ № 166467 від 08 грудня 2021 року.

За таких обставин, ОСОБА_5 вчинив лише два адміністративні правопорушення, за які до нього застосоване адміністративне стягнення, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України, вони не мають систематичного характеру.

За таких обставин, підстав для задоволення подання Білоцерківського районного відділу № 1 Філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області немає.

Керуючись ст. 165, 166 КВК України, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

відмовити в задоволенні подання Білоцерківського районного відділу № 1 Філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання стосовно ОСОБА_5 , засудженого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина ДУБАНОВСЬКА