ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/627/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002649 від 30.12.2020 року за звинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має вищу освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий 16.02.2021 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 29.04.2022 року звільнений від покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16.02.2021 року у зв`язку із закінченням іспитового строку,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 30.12.2020 року о 18-44 години, знаходячись в приміщенні торгівельної зали магазину «Велика кишеня», розташованого на вул. Вербицького, 18 в м. Києві, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ФУДКОМ» (), вирішив таємно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «ФУДКОМ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій,скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з полиць вказаного магазину майно, що належить ТОВ «ФУДКОМ», а саме: ікру лососеву червону зернову 100 г. ж/б «Шаланда» в кількості 2 штуки, вартість кожної 163 гривні 62 коп., а всього на щагальну суму 327 гривень 24 кіпійки (без ПДВ), які ОСОБА_3 заховав собі під куртку, в яку був одягнутий та відразу направився до виходу з магазину.

У подальшому, ОСОБА_3 , не розрахувавшись за товар вийшов з торгівельного залу магазину, таким чином виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_3 був зупинений працівниками охорони магазину «Велика кишеня».

15.06.2023 року до суду подано угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ТОВ «ФУДКОМ» в особі ОСОБА_6 укладену 07.06.2023 року.

Відповідно до змісту вказаної угоди, потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та відсутності з боку потерпілих будь-яких претензій майнового характеру. Сторони погодились на те, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, а обставини, які обтяжують покарання відсутні. Сторонами узгоджене покарання, яка має понести обвинувачений ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у виді одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік та покласти обов`язки визначені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

В угоді наявна згода сторін на призначення зазначеного покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) про примирення.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про примирення.

Представник потерпілого ТОВ «ФУДКОМ» - ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відсутність та затвердити укладену між ним та обвинуваченим угоду.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання. Наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого просив затвердити укладену між обвинуваченим та потерпілим угоду.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим ОСОБА_3 , цілком розуміють права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України, обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_3 визнає себе винуватим; вид покарання та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення.

За таких обставин суд вважає встановленим в судовому засіданні, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і йому необхідно призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даній справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 469, 473-476 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 07 червня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілими ТОВ «ФУДКОМ» в особі ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Згідно п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: диск DVD-R на якому міститься відеозапис огляду місця події 30.12.2020 року, диск DVD-R на якому міститься відеозапис з камер спостереження з магазину «Велика кишеня», розташованого на вул. Вербицького, 18 в м. Києві - зберігати у матеріалах кримінального провадження; ікру лососеву червону зернову 100 г. ж/б «Шаланда» в кількості 2 штуки, які передано на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Фудком» - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1