ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду кримінальне провадження № 0000200 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, громадянина України, українця, раніше судимий 20 листопада 1997 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 142 КК, ст. 44 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі з конфіскацією майна; 5 квітня 2001 року апеляційним судом Волинської області за ч. 1 ст. 187 КК України на 2 роки позбавлення волі; 30 березня 2006 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; 15 лютого 2012 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 20 квітня 2012 року вважати засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 20 листопада 2020 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК, ч. 3 ст. 185 КК, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі; 26 вересня 2022 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України, на 3 роки 3 місяці позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від проходження військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, в порушення вимог ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 15.04.2020 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не виконуючи обов`язки військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та обставини викладені у обвинувальному акті визнав повністю. Щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3,4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити дані у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження розяснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у самовільному залишенні військової частини з метою ухилитись від проходження військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 408 КК України.

Обставиною, що помякшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставиною, котра обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає рецидив злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, котрий раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів та знову вчинив умисний тяжкий злочин в період не знятої та не погашеної судимості, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та небажання стати на шлях виправлення, відсутність позитивних змін в його особистості після призначення покарання за попередніми вироками суду й неготовність, небажання до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, стійку направленість на вчинення злочинів, а також беручи до уваги помякшуючу та обтяжуючу покарання обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства та призначає покарання у виді позбавлення волі.

Таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості, індивідуалізації покарання та вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Оскільки після постановлення вироку Маневицького районного суду Волинської області від 26.09.2022 встановлено, що ОСОБА_4 винуватий ще в іншому злочині, вчиненим ним до постановлення вироку вироку Маневицького районного суду Волинської області від 26.09.2022, тому суд призначає покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Суд не вбачає правових підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а також звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Речові докази та судовівитрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 26.09.2022, більш суворим, що призначено за цим вироком, визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 06.09.2023, зарахувавши у строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Маневицього районного суду Волинської області від 26.09.2022 за період 01.08.2022 по 06.09.2023.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з атвоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1