Справа №585/443/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/839/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2022 року, якою в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ч. 5 ст. 72 КК України, відмовлено, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2022 року, в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ч. 5 ст. 72 КК України, відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції вмотивував тим, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення вирішено при винесенні вироку Красноармійським міськрайонним судом Донецької області, а інший період з 22.01.2021 року по 27.01.2022 року не може бути зарахований взагалі у строк досудового розслідування, оскільки перебування особи в СІЗО, після набрання вироком чинності не є попереднім ув`язненням, а відповідно не може бути зараховане за правилами ч. 5 ст. 72 КК України ( в попередній редакції).

Не погодившись з таким судовим рішенням, вважаючи його незаконним, необґрунтованим, невмотивованим, засуджений ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити його клопотання в повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, засуджений ОСОБА_6 посилається на те, що відповідно до постанови ВС України від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин у період з 24 грудня 2015 року по 20 червня 2017 року, включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України, у редакції ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015 р. Застосування до таких випадків Закону України № 2046 VIII є таким, що погіршує становище особи.

Розгляд даного провадження було проведено без участі учасників судового розгляду, оскільки сам апелянт засуджений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив розглядати її без його участі, і аналогічні клопотання про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 направили до суду захисник ОСОБА_7 та прокурор.

Тому, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року. ОСОБА_6 визнано винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у вигляді 14 (чотирнадцять) років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 14.06.2016 року.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбутого покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення за період з 14.06.2016 року по 20.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі ( в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015 року), а за період з 21.06.2017 року до набрання вироком законної сили один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції закону № 2046- VIII від 18.05.2017 року).

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 11.10.2018 року, вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25.04.2018 року щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000720, залишено без зміни.

11 жовтня 2018 року вирок суду набрав законної сили.

Розглянувши кримінальне провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, оскільки вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25.04.2018 року вже вирішено питання про зарахування ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з вище вказаним висновком суду першої інстанції, вважає їх помилковими враховуючи наступне.

Так, ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року було передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України №2046-VІІІ від 18.05.2017 року "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення", який набув чинності з 21.06.2017 року, ч.5 ст.72 КК України викладено в новій редакції: "Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29.08.2018 року у справі №663/537/17 виклала правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно з якого положення ч.5 ст.72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч.1 ст.72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч.2 ст.4 КК України.

Так, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Апеляційним судом встановлено, що злочин передбачений ч.1 ст.115 КК України ОСОБА_6 вчинив 10 червня 2016 року. 14 червня 2016 року ОСОБА_6 був затриманий по підозрі у вчиненні зазначеного злочину, та 15 червня 2016 року до нього було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року. ОСОБА_6 визнано винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у вигляді 14 (чотирнадцять) років позбавлення волі. Запобіжний захід було залишено у виді тримання під вартою. 11 жовтня 2018 року вирок суду набрав законної сили.

Відповідно до ч.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» - попереднє ув`язнення відповідно до кримінально-процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Тобто, період часу з 14 червня 2016 року (моменту затримання) по 11 жовтня 2018 року ( до набрання вироком законної сили ) ОСОБА_6 перебував під попереднім ув`язненням.

Як зазначалося вище вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_6 було зараховано в строк відбутого покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення за період з 14.06.2016 року по 20.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі ( в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015 року).

Враховуючи положення вищенаведених законів, правових висновків, висловлених Великою Палатою Верховного Суду, а також беручи до уваги встановлені вище обставини, специфіку допущених судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, з метою забезпечення повного та неупередженого судового розгляду і застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури (ст. 2 КПК), колегія суддів вважає за необхідне скасувати судове рішення та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання засудженого, зарахувавши строк попереднього ув`язнення у строк призначеного йому покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. ЗУ № 838-VІІІ від 26.11.2015) з 21 червня 2017 року до 11 жовтня 2018 року, оскільки вказаний період часу охоплюється положеннями ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. ЗУ від 26.11.2015 р.) і включається у строк попереднього ув`язнення, що відповідно ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Доводи засудженого, викладені в апеляційній скарзі щодо наявності підстав для зарахування йому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року у строк відбування покарання строку тримання його під вартою після набрання вироку законного сили, з 22.01.2021 року до 27.01.2022 року, є необґрунтованими.

Відповідно вище вказаних норм КК України, у строк попереднього ув`язнення включається лише строк перебування особи в установах попереднього ув`язнення під час розгляду кримінального провадження, тобто до моменту набрання законної сили остаточного рішення, ухваленого у кримінальному провадженні.

При цьому вирішення питань пов`язаних із виконанням вироку не є розглядом кримінального проводження.

Як вбачається з матеріалів справи, після набрання судового рішення законної сили, засуджений ОСОБА_6 в умовах попереднього ув`язнення, у зв`язку із розглядом кримінального провадження, не утримувався та був етапований для відбування покарання до ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6).

Отже вказаний період з 22.01.2021 року по 27.01.2022 року, тобто період перебування засудженого в місцях відбування покарання не може розглядатися як попереднє ув`язнення та не може перераховуватися за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року).

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апелянта щодо наявності підстав для зарахування йому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року у строк відбування покарання термін з 22 січня 2021 року по 27 січня 2022 року не ґрунтується на вимогах закону, отже відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого у даній частині.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, частково задовольнивши апеляційну скаргу засудженого.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2022 року відносно ОСОБА_6 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_6 та зарахувати ОСОБА_6 на підставі ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015 р.) в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року до 11.10.2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4