Справа № 204/5058/23
Провадження № 1-кс/204/1296/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000153 від 23 березня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 341, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 438 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

5 квітня 2023 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000153 від 23 березня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 341, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 438 КК України.

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт та заборонити будь-яким службовим та посадовим особам ПрАТ «Київстар», ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна» розпоряджатися всіма носіями інформації в частині знищення, пошкодження, зміни, перетворення інформації за період з 21 червня 2022 по теперішній час, щодо зазначених абонентських номерів.

Слідчий у судове засідання не з`явився.

Вивчивши подане клопотання та додані матеріали, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, вважаю за необхідне у задоволенні клопотання слідчого відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що Головним управлінням національної поліції у Донецькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000153 від 23 березня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 341, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 438 КК України,.

За приписами ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Проте, всупереч зазначеним нормам, слідчим не було доведено, що в разі незастосування заборони посадовим особам ПрАТ «Київстар», ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна» розпоряджатися всіма носіями інформації, носії інформації будуть приховані чи знищені.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: перелік і види майна, що належить арештувати.

Однак, у клопотанні слідчий просить накласти арешт та заборону розпоряджатися усіма носіями інформації, не зазначаючи при цьому чіткий перелік майна на яке необхідно накласти арешт та таку заборону, що суперечить вимогам п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до переконливого висновку, що подане слідчим клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000153 від 23 березня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 341, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 438 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1