Справа №591/2389/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/209/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23.02.2023 року, якою ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні скарги від 14.01.2021 року на постанову слідчого від 18.12.2020, про закриття кримінального провадження № 0000252,-

ВСТАНОВИЛА:

До Зарічного районного суду м. Суми надійшла скарга ОСОБА_6 , яка мотивована тим, що слідчий ОСОБА_7 незаконно, з перевищенням владних повноважень без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин злочину закрив кримінальне провадження №0000252. ОСОБА_6 вказував на перекручування фактів слідчим, плутанину в датах, приховання заяв про злочини, знищення доказів, суперечливість висновків у постанові, невиконання ним рішень судів вищих інстанцій, викладення неправдивих свідчень, слідчих дій у провадженні не проводить.

Тому ОСОБА_6 просив скасувати постанову слідчого ОСОБА_8 від 18.12.2020 року, про закриття вказаного кримінального провадження та просив внести відомості про злочин до ЄРДР.

23.02.2023 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_6 в задоволенні вказаної скарги відмовлено, оскільки постанова слідчого, на думку суду, вмотивована, прийнята за результатами всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Стосовно вимоги про внесення відомостей про злочин до ЄРДР, то тут слідчий суддя ОСОБА_6 теж відмовив, оскільки по перше, в прохальній частині скарги не зрозумілим залишилось який саме злочин було вчинено, не доведено чи звертався скаржник з відповідною заявою для встановлення відповідної бездіяльної для зобов`язання уповноваженої особи внести відомості до ЄРДР, а по-друге - така вимога є самостійною та потребує окремого звернення до слідчого судді з урахування правил підсудності.

З таким рішенням слідчого судді ОСОБА_6 не погодився і подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23.02.2023 року, скасувати.

Просив надати правову оцінку неправомірній витраті слідчою суддею державних грошей в обставинах Воєнного часу впродовж 18 років, з 24.04.2005 року по 23.02.2022 рік з метою знищення України, особистого злочинного збагачення.

Просив підтвердити скасування повторної незаконної, підробленої постанови слідчої СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 від 18.12.2020 року, про закриття кримінального провадження № 0000252, незаконно внесеного ЄРДР 16.12.2012 року, за вже викритим обвинувальним вироком який вступив у закони силу 05.12.2012 року, злочином ОСОБА_10 , касаційною ухвалою по справі від 14.04.2021 року.

Просив виконати ухвали Касаційного суду по справі від 14.04.2014 року, Апеляційного суду Сумської області по справі від 18.07.2015 року:

- скасувати нікчемні правочини від 10.06.2006, 14.06.2006, 13.09.2006 років, вчинені за вже не діючими паспортами потерпілих, викраденими ОСОБА_10 розбійним нападом на потерпілих в ніч на 24.04.2005 року, з оселі потерпілих, знайдені в оселі ОСОБА_10 за протоколом обшуку 11.10.2007 року, його оселі. Незаконний висновок по справі 2226 2227/714-723 від 17.06.2020 року;

- винести обвинувальний вирок за повним складом злочину злочинної організації, визнаним обвинуваченими у суді першої інстанції, визначеного:

- ст. 30 кримінальна відповідальність організаторів та учасників ЗО:

- ч.1 п.2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 12 ст. 67 обставини, які обтяжують покарання членів ЗО;

- ст. 35 правові наслідки повторності, сукупності та рецидиву кримінальних правопорушень членів ЗО;

- ч.1 ст. 111 державна зрада членів ЗО;

- ч.2 п. 1, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 11, 12, 13 ст. 115 умисне вбивство з корисливих мотивів двох заручників ЗО;

- ч.2 ст. 127 катування ЗО заручників, потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою, групою осіб, з метою расової, національної, релігійної нетерпимості;

- ч.3 ст. 135 замість швидкого, повного, неупередженого надання правової оцінки ЗО, залишення в небезпеці потерпілих з особливо тяжкими наслідками;

- ч.5 ст. 186 грабіж, вчинений в особливо великих розмірах, організованою групою;

- ч.4 ст. 187 розбій спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах, вчинений організованою групою, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;

- ч.4 ст. 189 вимагання ЗО, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчинене організованою групою, поєднане із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;

- ч.4 ст. 190 шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах, організованою групою;

- ч.3 ст. 209 легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, вчинені організованою групою, в особливо великому розмірі;

- ч.5 ст. 255 створення, керівництво злочинною організацією, здійснення злочинного впливу особами, які перебувають в статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу;

- ч.3 ст. 258 терористичні акти, що призвели до загибелі потерпілих;

- ч.2 ст. 364 зловживання владою або службовим становищем якщо воно спричинило тяжкі наслідки;

- ч.2 ст. 366 службові підроблення якщо вони спричинили тяжкі наслідки;

- ч.2 ст. 375 постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови, що спричинили тяжкі наслідки, вчинені з корисливих мотивів, в особистих інтересах;

- ст.379 посягання на життя судді, у зв`язку з їх діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя;

- ч.3 ст. 382 невиконання судового рішення, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне становище, якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Просив внести вказаний, встановлений судом склад злочину ЗО до ЄРДР.

Просив арештувати членів ЗО, все їхнє майно, за рахунок якого задовольнити уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 .

Просив вирок написати з призначенням по справі прокурора ОСОБА_11 .

Також, ОСОБА_6 просив забезпечити його захистом.

В обґрунтування викладеного ОСОБА_6 зазначав, що на слуханні справи 23.02.2022 року, проведеного на підставі доданої ухвали

Сумського апеляційного суду по справі від 22.11.2022, встановлено:

- нецільове використання Державного ресурсу України впродовж 17 років

слідчим ОСОБА_9 на забезпечення знищення України, грабунком потерпілих,

особистого злочинного збагачення (див. заяву про злочин слідчого до поліції);

- перевищуючі владні повноваження, порушуючи кримінальне законодавство,

слідча суддя зухвало не виконала зазначену ухвалу. Катуванням потерпілого заявника,

нанесенням йому умисної шкоди в особливо великому розмірі, суддя відкинула

належні, визнані 14.04.2015 р. в Касаційному суді ОСОБА_10 досліджені нею докази

злочину, встановлені обвинувальним вироком введеним у законну силу 05.11.2012 р.,

ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 18.06.2015 р. Повторно, упереджено,

однобічно, взяла в якості доказів думки шахрая ОСОБА_10 . Вже скасовані

14.04.2015 р. Касаційним судом.

На думку апелянта суддя не виконала постанови судів, прокуратури, якими встановлено всі обставини злочину. Незаконно відкинула факт вчинення ОСОБА_10 нікчемних правочинів від 14.06.2006 року, вчинених без присутності заручників нотаріусом ОСОБА_12 за вже не діючими паспортами потерпілих 2002 року, викраденими ОСОБА_10 внаслідок розбійного нападу на потерпілих в ніч на 24.04.2005 року.

Також, зазначав, що йому відмовили в задоволенні скарги від 14.01.2021 року на постанову слідчого від 18.12.2020 року. Слідство було таємне, незаконно розпочате слідчим за вже встановленими вироком обставинами.

На думку апелянта суддя має намір звільнити засудженого ОСОБА_10 від покарання та перекласти наслідки злочину на нього - ОСОБА_6 .

Про дату, час і місце апеляційного розгляду справи ОСОБА_6 повідомлений, про що свідчить розписка про вручення йому поштового відправлення, однак до апеляційного суду ОСОБА_6 не з`явився, причин неявки не повідомив і клопотань про відкладення судового засідання на іншу дату не заявив. Прокурор ОСОБА_13 подав заяву про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 без його - прокурора участі.

Враховуючи викладене, з метою дотримання розумних строків апеляційного розгляду колегія суддів вважає за можливе кримінальне провадження розглянути без участі його учасників, що узгоджується з ч.4 ст. 405 КПК України.

Тому, заслухавши суддю-доповідача про обставини справи, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з досліджених апеляційним судом матеріалів кримінального провадження № 00000252 в 15 томах, які були витребувані апеляційним судом, органами досудового слідства ОСОБА_10 , обвинувачувався в тому, що в жовтні 2005 року, переслідуючи мету отримання в своє розпорядження, шляхом укладення фіктивної угоди, права власності на нерухоме майно та подальшу передачу його в заставу банку для отримання іпотечного кредиту, підшукав подружжя, нині покійних, пристарілих ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , та за попередньою змовою з собою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, шляхом обману та зловживання довірою потерпілих ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , заволодів всіма необхідними документами для відчуження будинку та земельної ділянки загальною вартістю 258 854 грн., належних ОСОБА_14 за адресою АДРЕСА_1 , при цьому отримав від імені ОСОБА_15 згоду на продаж нерухомості. Після чого в нотаріуса було оформлено договір купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки на особу матеріали кримінальної справи відносно якої виділені в окреме провадження, як покупця, яка в послідуючому оформила на ОСОБА_10 , доручення на розпорядження житловим будинком та земельною ділянкою.

Отримавши в розпорядження майно, ОСОБА_10 , звернувся до Сумського БТІ для реєстрації права власності на будинок і земельну ділянку на особу матеріали кримінальної справи відносно якої виділені в окреме провадження і 21 липня 2006 року отримав відповідний акт.

Після цих дій, ОСОБА_10 , за попередньою змовою з особою, матеріали кримінальної справи відносно якої виділені в окреме провадження, шляхом вчинення фінансових операцій з банками: Сумської обласної філії АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» і АКБ «Імексбанк» в м. Суми та приховуючи від них фіктивній характер правовстановлюючих документів на нерухомість за адресою АДРЕСА_1 , яка використовувалася як застава, домігся від банків першочергове укладення кредитних договорів та отримання кредитних коштів на загальну суму 287 854 грн., через які здійснив легалізацію (відмивання ) доходів, одержаних злочинним шляхом у сумі 258 854 грн.

За вироком Білопільського районного суду Сумської області від 08.04.2014 ОСОБА_10 у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 ст. 209, ч. 4 ст. 190 КК України виправданий, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочинів.

Постановлено відмовити в задоволенні позову ОСОБА_6 , до ОСОБА_10 , про визнання фіктивним договір купівлі - продажу будинку та земельної ділянки від 14 липня 2005 року, та стягнення збитків в сумі 781 000 грн., та виплати страхового відшкодування в сумі 38 057 грн.

Скасовані заходи безпеки по кримінальній справі відносно представника потерпілих ОСОБА_6 та арешт з будинку та земельної ділянки, розташованих в АДРЕСА_1 . Вирішено долю речових доказів.

Скасований і запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , та суд звільнив його з під варти в залі судового засідання.

16.10.2014 ухвалою апеляційного суду Сумської області вказаний вирок суду залишено без зміни.

14.04.2015 ухвалу апеляційного суду від 16.10.2014 Верховним Судом скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

18.06.2015 ухвалою апеляційного суду Сумської області вирок Білопільського районного суду Сумської області від 08.08.2014 відносно ОСОБА_10 було скасовано в частині його виправдання за ч. 4 ст. 190 КК України (заволодіння будинком та земельною ділянкою подружжя ОСОБА_17 ) і кримінальне провадження за № 0000252 направлено прокурору для організації в ньому додаткового розслідування.

При цьому, вивчивши зміст ухвали апеляційного суду Сумської області від 18.06.2015року, якою кримінальне провадження за № 0000252 було направлено прокурору для організації додаткового розслідування, встановлено, що в ході додаткового розслідування слідство, за висновком колегії суддів, з метою об`єктивного розслідування повинно було провести такі слідчі дії : почеркознавчі експертизи, для проведення якої необхідно проводити слідчі дії по виявленню та виїмці документів складених почерком потерпілих, а факт психічних розладів потерпілого ОСОБА_14 та перебування на обліку у лікаря психіатра, шляхом допиту лікарів - психіатрів, виявлення та виїмки медичних документів з медичного закладу, де перебував потерпілий на обліку невиключно і проведення (посмертних) психіатричних експертиз. Також колегія суддів зауважувала слідству на тому, що це саме стосується і потерпілої ОСОБА_15 , яка постійно змінювала свої показання, в силу свого похилого віку та поганого стану здоров`я. Тобто при додатковому розслідуванні даної кримінальної справи перед слідством ставилась задача з`ясувати з достатньою повнотою дані про фізичний і психічний стан потерпілих на час укладення спірних угод так як не були допитані лікарі, не були витребувані і досліджені документи з лікарень та інші докази для підтвердження чи спростування цих обставин, з`ясування яких має мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення.

Після винесення апеляційним судом ухвали 18.06.2015, розслідування кримінального провадження за № 0000252 здійснювало СУ ГУНП в Сумській області.

18.12.2020 постановою слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_18

кримінальне провадження за № 0000252 від 16.12.2012 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та інших осіб ознак кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, а у діях ОСОБА_12 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Вказану постанову слідчого про закриття кримінального провадження ОСОБА_6 оскаржив до Зарічного районного суду м. Суми, однак ухвалою слідчого судді 31.08.2021 її було залишено без розгляду. Причина - систематична неявка ОСОБА_6 в судові засідання. 22.11.2022 ухвалою Сумського апеляційного суду вказану ухвалу слідчого судді скасовано з призначенням в суді першої інстанції нового судового розгляду скарги ОСОБА_6 .

При новому судовому розгляді скарга ОСОБА_6 була розглянута слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми по суті, одна в задоволенні її вимог слідчий суддя відмовив, про що 23.02.2023 постановив відповідну ухвалу.

Вказана ухвала в ОСОБА_6 і стала предметом апеляційного оскарження.

Як йшлося вище, рішення слідчого судді ОСОБА_6 просив скасувати, як не законне і вчинити ряд дій, спрямованих на задоволення всіх перелічених в його апеляційній скарзі вимог.

Перевіривши матеріали кримінального провадження № 0000252 в своїй сукупності та в сукупності з доводами апелянта колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і що до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням ч.2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Із змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно із ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Вказаних вимог закону як органом досудового розслідування, так і слідчим суддею дотримано.

Так, на виконання вказаних в ухвалі апеляційного суду Сумської області від 18.06.2015 слідством встановлено наступне.

Допитана 05.12.2007 в якості потерпілого ОСОБА_15 слідству пояснювала, що мешкала разом з чоловіком ОСОБА_14 по АДРЕСА_1 . У чоловіка був син від іншого шлюбу ОСОБА_6 . У 1995 році вони уклали офіційно шлюб з ОСОБА_14 .. ОСОБА_6 з ними не проживав, а періодично приходив. ОСОБА_14 часто сварився з ОСОБА_6 . Чоловік періодично підшукував опікунів, які повинні були допомагати їм жити, але постійно їх виганяв з дому, оскільки вони йому не подобались. У 2005 році ОСОБА_14 , написав заповіт на сина. Сина він часто сварив, а опікунів серйозно не сприймав. Влітку 2006 року в їх будинку сталась пожежа і згорів дах. Після цього чоловік кудись пропав, а з`явився вже з ОСОБА_22 , який повинен був допомагати їм жити, годувати, піклуватись. ОСОБА_23 привів до них свою сестру, матір і батька, обіцяв, що вони будуть їм допомагати, але вийшло все навпаки. ОСОБА_23 знущався над ними, траплялось, що їх не годували до трьох днів. В останній час чоловік не бачив на одне око, а другим на половину. Про те, що після смерті вони залишать домоволодіння ОСОБА_24 розмови не було, вони просили, щоб про них піклувались. 07.11.2007 за декілька годин до пожежі вона чула у будинку чоловічий голос та запах бензину. До цього у них був ОСОБА_25 . Після пожежі її забрав до себе жити ОСОБА_6 . Після цього їй стало відомо про продаж будинку і землі, вона згоди на продаж будинку не давала і ніяких документів не підписувала. Ніяких грошей за продаж будинку і землі їм ніхто не давав.

Під час іншого допиту ОСОБА_15 пояснювала, що восени 2005 року до них звернулось подружжя ОСОБА_26 і попросились на квартиру. Плату за проживання вони з них не брали, а домовились, що ОСОБА_26 будуть за ними доглядати. На початку 2006 року подружжя ОСОБА_26 відвезли їх до госпіталю, де вони пробули 24 дні. Після повернення вони помітили, що зникли килимова доріжка та два килими і попросили ОСОБА_26 покинути їх дім. В той час, коли їх син ОСОБА_6 розривав договір з ОСОБА_26 в суді до них прийшов ОСОБА_23 та запропонував доглядати за ними.

Під час всіх допитів, наявних у справі, ОСОБА_15 зазначала, що згоди на продаж будинку і земельної ділянки не надавала, ніяких документів не підписувала. Разом з тим, зазначала, що просили сім`ю ОСОБА_24 доглядати за нею і чоловіком.

Допитаний 23.11.2007 в якості потерпілого ОСОБА_6 пояснював, що він ріс без батька, та від матері дізнався, що ОСОБА_14 є його батьком, який не бажав його признавати, тому у нього було прізвище матері ОСОБА_27 . У 7 років, після смерті матері потрапив до інтернату. ОСОБА_14 у 1971 році забрав його жити до себе та співмешканки ОСОБА_28 по АДРЕСА_1 , оскільки бажав продати квартиру, яка залишилась йому від матері. Через рік батько вигнав його з дому. При цьому зазначає, що батько мав психічні відхилення, бив матір, дітей і т.д. В результаті відношення батька і тяжких життєвих обставин ОСОБА_6 пережив нервовий зрив і проходив лікування медичному закладі. В подальшому батько забрав жити його до себе, після чого знову вигнав з дому. Після появи онуки у 1977 році ОСОБА_14 , щоб було кому залишити спадщину, усиновив його і він взяв прізвище батька ОСОБА_17 . Після того, батько з ним періодично сварився, потім мирився, то запрошував до себе, то виганяв. У 2005 році ОСОБА_14 запропонував скласти на сина заповіт. У зв`язку з цим до нього додому був запрошений нотаріус та свідки ,оскільки ОСОБА_15 не могла ходити. Так як батько був специфічним, він вирішив запрошувати до себе опікунів, щоб вони допомагали йому жити, а він буцімто залишав їм майно. Опікуни жили, працювали і кормили його, а коли набридали, батько їх виганяв. Батько друкував в газеті «Ваш шанс», що потребує опіки, та продовжував друкувати об`яви, коли з`являлись опікуни. Він відвідував батька, а той його виганяв. У 2006 році батько попросив його прописатись у будинку, та з`ясувалось, що право власності на будинок і земельну ділянку належить черговому опікуну ОСОБА_29 . В подальшому він, поспілкувавшись з дільничним та ОСОБА_29 , по довіреності від батька звернувся до суду і розірвав договір довічного утримання з ОСОБА_29 07.07.206 загорівся будинок батька по АДРЕСА_1 , в результаті чого згорів дах. Батько пояснив йому, що поліз на дах заливати воду в систему опалення і запалював свічку. Після пожежі батько кудись втік, і після його сестра бачила його на вокзалі. Далі ОСОБА_6 звернувся в органи опіки і піклування та почав процедуру оформлення батька у інтернат для психічнохворих, а ОСОБА_15 до будинку пристарілих. В подальшому ОСОБА_6 стало відомо, що батько скасував видану йому довіреність на представлення його інтересів та у 2006 році продав свій будинок ОСОБА_19 . Крім того, в цей час проходила психіатрична експертиза, згідно висновку якої, його батько опіки не потребує. В цей час батько вдома не був, а зі слів ОСОБА_15 приходив вночі і потім знову тікав. Через деякий час батько зателефонував йому та почав його ображати, у зв`язку з чим він про будинок у нього нічого не питав і послав його подалі. Він не ходив до будинку батька протягом року, а спілкувався лише з сусідами батька. Він розумів, що батько продав будинок і що може робити як захоче. Батько ніколи йому не говорив, що хоче продати будинок, а стверджував, що залишить його йому. Грошей у батька ніколи не було, тому він займався «разводом» опікунів. Від ОСОБА_15 йому відомо, що ОСОБА_24 грошей їм не давали, обіцяли слідити за ними, але цього не робили, про продаж будинку вона не знала і документів не підписувала. Зазначив, що сім`ю ОСОБА_24 знає і часто вони ходили один до одного в гості.

Під час інших наявних у справі допитів ОСОБА_6 наполягав на тому, що сім`я ОСОБА_24 намагалась фізично знищити його батька ОСОБА_14 та його дружину ОСОБА_15 , підробили їх підписи у правочинах та шахрайським шляхом заволоділи будинком і земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначав про неправомірність нотаріальних дій з продажу домоволодіння, оскільки опікуном батька був він.

Водночас слідставом встановлено, що відповідно до довідки Сумського обласного психоневрологічного диспансеру від 05.10.2015 ОСОБА_6 перебуває у консультативній групі з 1991 року з діагнозом: шизофренія, параноїдальна форма, що підтверджує надані самим потерпілим показання у цій частині.

Допитаний слідством в якості свідка ОСОБА_29 пояснював, що у газеті «Данкор» побачив об`яву, що люди-інваліди потребують опікуна з подальшою передачею своєї нерухомості. Зателефонувавши за номером в об`яві, таким чином він познайомився з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Вони нормально і тверезо розмірковували, ОСОБА_15 була сліпою і нічого не бачила. Вони повністю забезпечували ОСОБА_17 , ніяких грошей у них не брали, готували їм їжу, купували продукти, прибирали у будинку та прали їх речі. Через три місяці ОСОБА_17 попросив їх переїхати жити до них, оскільки боявся, що якщо з ними щось станеться, нікому буде викликати швидку. Через деякий час з сім`єю ОСОБА_17 у нотаріуса вони уклали договір пожиттєвого утримання. Також він прописався у будинку за згодою ОСОБА_14 . У липні 2005 року ОСОБА_14 звинуватив його у крадіжці килимів і речей, після чого ОСОБА_26 були вимушені виїхати від них. Після цього вони припинили про них піклуватись. Через деякий час ОСОБА_17 зробив довіреність на сина, і він в суді розірвав договір пожиттєвого утримання і зняв його з реєстрації. Від сина ОСОБА_17 йому відомо, що його батько підпалив будинок і після цього на деякий час пропав.

Допитана слідством в якості свідка сестра ОСОБА_14 - ОСОБА_30 пояснювала, що 01.01.2007 до неї приїхав її брат з хлопцем ОСОБА_31 і сказав, що знайшов людей, які його догодують до смерті і похоронять. Брат періодично їй телефонував і говорив, що все в порядку. Приблизно в березні 2007 року їй зателефонував брат і сказав, що їх стали погано кормити. ОСОБА_32 перестала ходити, і ОСОБА_33 оформляє їх в госпіталь для ветеранів. Сім`я ОСОБА_34 забирає їх пенсію, а також зробили ремонт їх будинку за їх же кошти. Восени їй зателефонував ОСОБА_6 і сказав, що батько продав будинок по АДРЕСА_1 . В подальшому вона телефонувала брату і він їй сказав, що продав будинок і вони уклали договір про пожиггєве утримання і про похорони. Ніяких грошей він не отримував. Після того, як сталась пожежа, ОСОБА_14 сказав їй позвати матір ОСОБА_35 , щоб вона віддала гроші за будинок ОСОБА_6 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_19 слідству пояснювала, що в липні 2007 року брат ОСОБА_10 запропонував їй придбати будинок по АДРЕСА_1 . Зі слів брата, він підвозив ОСОБА_14 і той запропонував йому придбати свій згорівший будинок, щоб придбати за отримані гроші інше житло. Оглянувши будинок, вона вирішила його придбати, проте, хто займався збиранням всіх необхідних документів для оформлення договору не пам`ятає. Угоду посвідчував приватний нотаріус Канівець. Перед укладенням угоди вона передала ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 21000 доларів США. На час укладення угоди ОСОБА_15 була сліпа і всі документи нотаріус читав їіК вголос. ОСОБА_14 читав документи особисто. Психічний стан вказаних осіб був нормальний. Після укладення угоди ОСОБА_17 попросились дожити у своєму будинку. Крім того, після покупки будинку ОСОБА_19 проводила ремонт будинку і на цей період ОСОБА_17 направлялись нею до госпіталю для ветеранів війни і праці по АДРЕСА_2 . На час проживання ОСОБА_17 у будинку матір ОСОБА_19 - ОСОБА_36 приглядала за ними. При цьому ніяких договорів про пожиттеве утримання вона з ними не укладала. 08.11.2007 від матері ОСОБА_36 вона дізналась, що будинок згорів, а ОСОБА_14 і ОСОБА_15 забрала швидка.

Під час досудового розслідування, 09.11.2007 за місцем мешкання ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_3 проведено обшук і вилучено довіреність на ім`я ОСОБА_10 , звіт про оцінку майна за адресою: АДРЕСА_1 , заявником якої був ОСОБА_10 , договір страхування майна, кредитний та іпотечний договори, договір поруки за кредитним договором №750/4-4648 від 14.05.2007, де поручителем ОСОБА_19 виступає ОСОБА_10 , та інші документи.

На підставі вказаних документів слідством встановлено, що вони вказують на здійснення ОСОБА_19 розпорядження придбаним у Івченків будинком по АДРЕСА_1 .

Згідно пояснень ОСОБА_37 , договір між її донькою ОСОБА_19 та ОСОБА_15 укладався з їх добровільної згоди та згоди ОСОБА_15 . Івченки на час укладення договору були в похилому віці, але не мали захворювань, що впливали на їх здатність усвідомлювати значення своїх дій, на розумову діяльність чи пам`ять. 14.07.2006 вона допомагала ОСОБА_17 збиратись до нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу. Вона та її родина тривалий час доглядали за ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , допомагали їм по господарству. Після укладення угоди ОСОБА_17 зі згоди ОСОБА_19 продовжували проживати у своєму будинку до пожежі ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після пожежі ОСОБА_14 помер у лікарні, а ОСОБА_15 забрав до себе ОСОБА_6 . Під час перебування їх у лікарні ОСОБА_6 за ними не доглядав.

Під час досудового розслідування, 03.11.2007 за місцем мешкання ОСОБА_37 за адресою: АДРЕСА_4 , проведено обшук та вилучено паспорти громадянина України ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , оригінал і ксерокопію посвідчення ОСОБА_14 , посвідчення ОСОБА_15 , кредитна картка ОСОБА_14 , ідентифікаційний код ОСОБА_17 , свідоцтво про шлюб ОСОБА_14 , розрахункову книжку ОСОБА_17 , абонентська книжка ВАТ «Сумигаз» ОСОБА_14 , медичну картку ОСОБА_15 .

Також слідством встановлено, що наявність зазначених документів у ОСОБА_37 вказує на те, що вона дійсно мала доступ до будинку ОСОБА_17 , коли приходила доглядати за ними, та після пожежі 08.11.2007 забрала їх документи (пояснення інспектора СМВ ГУМВС в Сумській області ОСОБА_38 від 21.11.2007, який зазначає, що після пожежі на його прохання ОСОБА_37 зі спальні згорівшого будинку принесла документи потерпілих).

Згідно пояснення від 13.11.2007 голови квартального комітету ОСОБА_39 , їй відомо, що ОСОБА_37 опікувалась ОСОБА_17 , але про наявність документів на опіку їй нічого не відомо. Про продаж будинку ОСОБА_40 їй невідомо.

Відповідно до пояснень ОСОБА_41 , вона проживає у будинку АДРЕСА_5 . З приводу стану здоров`я ОСОБА_15 та ОСОБА_14 станом на червень-липень 2006 року зазначила, що вони були у здоровому глузді, розуміли значення своїх дій, не мали порушень пам`яті та розумової діяльності. ОСОБА_15 мала поганий зір(майже не бачила), проте вона не мала захворювань, що впливали на її розумову діяльність. ОСОБА_37 і ОСОБА_19 доглядали за ОСОБА_15 та ОСОБА_14 і між ними були гарні відносини. ОСОБА_6 батьків майже не відвідував та допомоги ніякої не надавав.

Під час допитів та наданні пояснень прокурору приватний нотаріус ОСОБА_12 пояснювала, що 14 липня 2006 року до неї звернулися гр. ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_19 з проханням посвідчити договори купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Для посвідчення договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки гр. ОСОБА_14 були надані всі необхідні документи В ході бесіди подружжя ОСОБА_17 повідомили, що своїх дітей вони не мають, 25 січня 2006 року укладали договір довічного утримання з гр. ОСОБА_29 , який розірвали 20 червня 2006 в зв`язку з невиконанням останнім своїх зобов`язань за договором. В даний час постійно на протязі тривалого періоду за ними доглядають, забезпечують харчуванням та одягом батьки гр. ОСОБА_19 та вона сама, які мешкають поряд і що воно домовились, що після продажу житлового будинку та земельної ділянки до дня смерті подружжя буде проживати в будинку. Нею було запропоновано укласти договори не купівлі- продажу житлового будинку та земельної ділянки, а довічного утримання, але гр. ОСОБА_14 відмовився, відповівши, що він вже отримав гроші. При з`ясуванні дієздатності осіб, які звернулися за вчиненням правочину жодних сумнівів, що вони перебувають при здоровому розумі та усвідомлюють значення своїх дій, у неї не було. Нею було також з`ясовано, що гр. ОСОБА_14 , 1922 року народження, гр. ОСОБА_15 , 1932 року народження, письменні. ОСОБА_42 повідомила, що самостійно прочитати документ вона не зможе, так як у неї поганий зір, але якщо їй документ прочитають, то вона сама зможе його підписати, що відповідає вимогам п. 16 абз.З Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідно до пояснень помічника нотаріуса ОСОБА_12 ОСОБА_43 , наданих прокурору 10.08.2011, деталей укладення угоди купівлі-продажу будинку по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_14 нічого пояснити не може, оскільки пройшов тривалий час. Зазначила, що всі договори за час її роботи в конторі посвідчувались у присутності сторін, особи яких перевірялись за їх паспортами.

В ході проведення Головним управлінням юстиції в Сумській області перевірки дотримання нотаріусом ОСОБА_12 законодавства при посвідченні договорів купівлі продажу будинку та земельної ділянки від ОСОБА_14 - ОСОБА_19 , порушень норм законодавства не встановлено.

З урахуванням таких показань свідків, а також показань потерпілих ОСОБА_15 і ОСОБА_6 слідством встановлено, що останній приймав епізодичну участь у житті свого батька, причиною чого були постійні сварки між ними. Тому у зв`язку зі своїм похилим віком та станом здоров`я ОСОБА_14 був вимушений просити допомоги у піклуванні про нього і його дружину, а також про допомогу по господарству інших осіб. При цьому, у якості винагороди за догляд за ними пропонував таким особам віддати своє домоволодіння.

Окрім пояснень і свідчень зазначених осіб, у кримінальному провадженні слідством також досліджено документи, що стосуються розпорядження ОСОБА_14 будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 08.12.2005, між ОСОБА_14 та ОСОБА_44 26.04.1995 зареєстровано шлюб.

ОСОБА_15 та ОСОБА_14 03.03.2004 заповіли все своє майно на випадок смерті ОСОБА_6 . ОСОБА_14 підписав заповіт особисто, а за ОСОБА_15 , як незрячу, договір підписала ОСОБА_45 .. Крім того, заповіт підписали свідки ОСОБА_46 і ОСОБА_47 . Заповіти посвідчені нотаріусом ОСОБА_48 .

Після цього, між ОСОБА_14 і ОСОБА_29 02.01.2006 був укладений договір довічного утримання, за яким передавався у власність ОСОБА_29 житловий будинок і земельна ділянка по АДРЕСА_1 , та передбачались умови утримання відчужувачів майна. Договір підписаний від імені ОСОБА_14 , ОСОБА_49 . Заяви про надання згоди на укладення договору підписані від імені ОСОБА_15 та ОСОБА_29 . Договір посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_50 .

05.04.2006 ОСОБА_14 надав ОСОБА_6 довіреність бути його представником, яку підписав особисто. Довіреність посвідчена нотаріусом ОСОБА_51 .

На підставі зазначеної довіреності ОСОБА_6 17.05.2006 звернувся до суду для розірвання договору довічного утримання між ОСОБА_14 та ОСОБА_29 .

Рішенням судді Ковпаківського районного суду м.Суми 20.06.2006 (справа №2-1867/06) договір довічного утримання між ОСОБА_14 та ОСОБА_29 від 25.01.2006 розірвано у зв`язку з тим, що ОСОБА_29 не виконує обов`язків, взятих ним за договором, відмовившись від його виконання.

Слідством встановлено, що обставини, які підтверджують зазначені документи, узгоджуються з показаннями ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_49 .

Разом з тим, слідчий звертав увагу на те, що до обставин укладення і нотаріального посвідчення договору довічного утримання від 02.01.2006 будь- яких заперечень жодна зі сторін договору, а також потерпілий ОСОБА_6 не мають. Зазначений договір містить підписи ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Про наявність будь-яких опікунів, а також про обмежену психічну чи фізичну дієздатність сторін у договорі не зазначено.

Після цього, ОСОБА_6 звернувся до суду для визнання батька ОСОБА_14 недієздатним та встановлення над ним опіки.

Відповідно до наявної у справі заяви ОСОБА_6 від 08.08.2006 до Ковпаківського районного осуду м.Суми у справі про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, зазначає, що ОСОБА_14 , хоч має 2 групу інвалідності, участі у ВВВ не приймав, видає себе за інваліда 1 групи ВВВ, обманює людей, видає себе за бувшого суддю, прокурора, Героя Радянського союзу, прораба, чесного чоловіка - яким ніколи не був. Соціально небезпечний, крім обману здатен на крадіжки, крахоборство, оговір, отруєння, підпал. Наслідків своїх дій не розуміє. 08.06.2006 навмисно спалив свій будинок. Це вже третій навмисний підпал, який він здійснює. Після останнього підпалу деякий час мешкав на вокзалах, ховався від міліції.

Згідно довідки №5/0287 від 12.11.2007 та від 05.10.2015 Сумського обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_14 перебуває на обліку з 1997 року з діагнозом: розлади особистості наслідки органічного ураження головного мозку зі зниженням пам`яті та інтелекту помірно вираженого ступеня.

Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №161 від 01.06.2006, проведеного на підставі ухвали Ковпаківського районного суду, у ОСОБА_14 виявлено ознаки наслідків органічного ураження головного мозку зі зниженням пам`яті і інтелекту в помірно-вираженому ступені. Ступінь вказаних змін психіки не настільки значна, щоб позбавити його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. По своєму психічному стану на даний час ОСОБА_14 опікуна не потребує.

Відповідно до ухвали від 26.09.2006 Ковпаківського районного суду м.Суми справа №2-0-104/2006, заяву ОСОБА_6 , заінтересованої особи - Управління пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м.Суми, Управління освіти Сумської міської ради про визнання недієздатним ОСОБА_14 та призначення опікуна над ним залишено без розгляду з підстав неявки сторін в судове засідання без поважних причин.

У подальшому, 10.07.2006 ОСОБА_52 через Другу Сумську нотаріальну контору подано заяву ОСОБА_6 про скасування виданої ним довіреності від 05.04.2006. Справжність підпису у заяви ОСОБА_14 посвідчено державним нотаріусом ОСОБА_53 .

Нотаріусом ОСОБА_12 13.06.2006 посвідчено довіреність від ОСОБА_14 на ОСОБА_10 бути його представником.

14.07.2006 між ОСОБА_14 та ОСОБА_19 були укладені договори купівлі-продажу будинку за 80 000 грн. та земельної ділянки за 30 000 грн., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з укладенням договору 14.07.2006 нотаріусом від ОСОБА_15 було відібрано заяву про те, що вона не заперечує проти укладення чоловіком ОСОБА_14 зазначених договорів.

Вказані договори містить підписи ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Про наявність будь-яких опікунів, а також про обмежену психічну чи фізичну дієздатність сторін у договорі не зазначено. У заяві ОСОБА_15 зазначено, що нотаріусом текст заяви зачитано їй в голос.

Також з матеріалів справи вбачається, що під час досудового розслідування перевірялись обставини укладення зазначених договорів, зокрема дієздатність та наявність інвалідності у ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Згідно відповіді на запит з ОКЗ «Сумський обласний центр медико- соціальної експретизи» ОСОБА_15 17.03.1998, а ОСОБА_14 04.11.2002 року отримали першу групу інвалідності (по зору) від загального захворювання безстроково.

Відповідно до довідки Сумського обласного психоневрологічного диспансеру від 05.10.2015 ОСОБА_15 на диспансерному обліку не перебуває.

21.03.2016 призначена посмертна амбулаторна судово-психіатрична експертиза ОСОБА_14 . Відповідно до висновку експерта №163 від 21.04.2016 ОСОБА_14 під час вчинення ним 14.07.2006 нотаріальних дій пов`язаних з продажем житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , виявляв ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок органічного враження головного мозку зі зниженням пам`яті та інтелекту у помірно вираженому ступені, за психічним станом міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

З метою встановлення належності підписів, які містяться у договорах купівлі-продажу будинку і земельної ділянки від 14.07.2006 слідством призначалось ряд судових почеркознавчих експертиз, зокрема 09.12.2016 та 19.12.2019.

Відповідно до висновку експерта №578/5501 від 26.04.2017, підписи від імені ОСОБА_14 у договорі купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 14.07.2006 в рядку «Продавець» виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів ОСОБА_14 . Підписи в рядку «Покупець», у зазначених вище документах виконано ОСОБА_19 . Питання про виконання ОСОБА_15 підпису у заяві від 14.07.2006 про надання згоди на продаж не вирішувалось у зв`язку з невиконанням клопотання експерта у цій частині.

Відповідно до висновку експерта №2226/2227/714-723 від 17.06.2020 підписи від імені ОСОБА_14 у договорі купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 14.07.2006 в рядку «Продавець» виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів ОСОБА_14 . Підписи в рядку «Покупець», у зазначених вище документах виконано ОСОБА_19 .

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що договори купівлі-продажу будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 підписані особисто ОСОБА_14 .

Разом з тим, під час досудового розслідування кримінального провадження проведено перевірку показань потерпілого ОСОБА_6 щодо намагання членів сім`ї ОСОБА_26 фізично знищити його батька для заволодіння його майном, шляхом вчинення 08.11.2007 о 02 год. 30 хв. підпалу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до Постанови № 317 про відмову у порушення кримінальної справи, винесеної 14.11.2007 державним інспектором з пожежного нагляду Сумського МВ ТУ МНС України в Сумській області ОСОБА_54 зазначено, що найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі є великі перехідні опори в електричному подовжувані, що виникли в наслідок порушення правил монтажу та експлуатації електромережі, що підтверджується висновком спеціаліста дослідно-випробувальної лабораторії.

Згідно відмовник матеріалів, а саме протоколу№ 21/2007 - при дослідженні речового доказу №1 (пожежного сміття) залишків бензину та вуглеводів нафти не виявлено. Зазначене спростовує пояснення потерпілої ОСОБА_15 та ОСОБА_6 щодо застосування невідомими для підпалу бензину.

Згідно протоколу № 25/2007 від 12.11.2007, в результаті дослідження речового доказу № 2 (електричної мережі) слідів короткого замикання не виявлено. При дослідженні провідників виявлено сліди великих перехідних опорів. Зазначене також підтверджується поясненням ОСОБА_14 , відповідно до якого пожежа почалась під столом, де знаходився подовжувач до якого був під`єднаний холодильник.

31.01.2008 призначено пожежно-технічну експертизу для встановлення причини пожежі, яка відбулась в ніч з 07 на 08.11.2007 у будинку по АДРЕСА_1 . Відповідно до висновку експерта №4 від 29.02.2008 найбільш вірогідною причиною пожежі є виникнення великих перехідних опорів в електричній мережі споруди.

У зв`язку з зазначеним, факт підпалу будинку ОСОБА_17 не знайшов свого підтвердження.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що під час досудового розслідування перевірено обставини, на які посилався апеляційний суд під час направлення кримінальної справи для додаткового досудового розслідування, а саме: щодо фізичної неможливості ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ставити свої підписи у правовстановлюючих документах; неможливості ОСОБА_14 розуміти дії, які відбувались з ним при укладенні договорів купівлі-продажу; спростовано факт призначення ОСОБА_6 опікуном ОСОБА_14 та неможливості укладення останнім договорів без його участі; а також факт підробки підпису потерпілого ОСОБА_14 у договорах про продаж будинку і земельної ділянки на користь ОСОБА_19 .

Тому, виходячи із встановленого, за результатами досудового розслідування зазначеного кримінального провадження слідчий дійшов обґрунтованого висновку про існування підстав стверджувати про відсутність у діях ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та інших осіб ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а у діях ОСОБА_12 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч.4 зазначеної статті, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено, та разом з тим встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, закриття кримінального провадження слідством відбулося на підставі повно та об`єктивно з`ясованих обставин справи, вчинено вичерпні слідчі дії, які необхідно було вчинити, допитано всіх осіб, про яких вказував ОСОБА_55 та які могли бути причетні до обставин, що розслідувались, проведені експертні дослідження, тобто здійснено всі дії, які могли мати суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а слідчим виконані процесуальні обов`язки для забезпечення завдань кримінального провадження.

Щодо доводів скарги та апеляційної скарги ОСОБА_6 то, з урахування встановленого вище, колегія суддів вважає, що вони ґрунтуються на припущеннях і викладенні власного бачення подій, упередженому ставленні до діяльності слідчого, та з наданням власної оцінки зібраним доказам, що відноситься до повноважень слідчого, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Тобто фактично доводи апелянта зводяться до незгоди з прийнятим процесуальним рішенням.

Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що ОСОБА_6 не було висловлено жодних пропозицій стосовно необхідності та можливості проведення нових чи додаткових слідчих та процесуальних дій органом досудового розслідування для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Отже, висновок слідчого судді про те, що постанова слідчого є вмотивованою, прийнятою за результатами всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів є правильним.

Щодо вимоги апелянта про внесення відомостей про злочин до ЄРДР, про які він вів мову як в суді першої інстанції так і в апеляційній скарзі, то то по перше, в прохальній частині скарг не зрозумілим залишилось який саме злочин було вчинено, не доведено чи звертався скаржник з відповідною заявою для встановлення відповідної бездіяльної для зобов`язання уповноваженої особи внести відомості до ЄРДР, а по-друге - така вимога є самостійною та потребує окремого звернення до слідчого судді з урахування правил підсудності.

З урахуванням викладених вище обставин, скаргу ОСОБА_6 слідчим суддею розглянуто з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а також повно, всебічно та об`єктивно досліджено усі обставини справи, що в ухвалі належним чином мотивовано.

Порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Також колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_6 щодо надання правової оцінки витраті слідчою суддею державних грошей в обставинах Воєнного часу, виконати ухвали Касаційного суду по справі від 14.04.2014 року, Апеляційного суду Сумської області по справі від 18.07.2015 року, скасувати нікчемні правочини від 10.06.2006, 14.06.2006, 13.09.2006 років, вчинені за вже не діючими паспортами потерпілих, викраденими ОСОБА_10 розбійним нападом на потерпілих в ніч на 24.04.2005 року, з оселі потерпілих, знайдені в оселі ОСОБА_10 за протоколом обшуку 11.10.2007 року, його оселі. Незаконний висновок по справі 2226 2227/714-723 від 17.06.2020 року; винести обвинувальний вирок за повним складом злочину злочинної організації, визнаним обвинуваченими у суді першої інстанції, визначеного, арештувати членів ЗО, все їхнє майно, за рахунок якого задовольнити уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , вирок написати з призначенням по справі прокурора ОСОБА_11 та забезпечити його захистом, оскільки такі вимоги знаходяться поза межами предмету апеляційного перегляду ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23.02.2023 року, якою ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні скарги від 14.01.2021 року на постанову слідчого від 18.12.2020, про закриття кримінального провадження № 0000252, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4