Справа №932/7279/23
Номер провадження №1-кс/932/2969/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання представника Дніпровською міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання в якому заявник просить скасувати арешт накладений на нежитлове приміщення №70 (опис: в житловому будинку літ. А-5 нежитлове приміщення №70 розташоване на 1 поверсі поз.-10 загальною площею 90,4 кв.м) реєстраційний номер об`єкт 1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за Територіальною громадою міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.

У судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання, перевіривши наявність правових підстав для скасування арешту майна, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

З наданих матеріалів вбачається, що 12.10.2017 право власності на вищевказане майно зареєстровано за Дніпровської територіальною громадою в особі Дніпровської міської ради, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів №1714 від 28.11.1996 та рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/11157/16 від 11.09.2017.

Тобто зазначене нерухоме майно повернуто до власності Територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.

Згідно інформаційній довідці на вказаний об`єкт накладено арешт ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2017 у справі №201/13113/16-к, в рамках кримінального провадження №0000798.

Згідно відповіді Центральної окружної прокуратури міста Дніпра, вбачається, що кримінального провадження №0000798 об`єднано в одне провадження під №0000777 з якого виділено в окреме провадження під №00000948 матеріали досудового розслідування, щодо арешту майна у кримінальному провадженні №0000798.

14.12.2021 слідчим СВ ДРУП ГНУП в Дніпропетровській області винесено постанову про закриття кримінального провадження №00000948, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні кримінального правопорушення.

За положеннями ст. 2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

За приписами ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

У зв`язку із вище викладеним слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2016 року на нежитлове приміщення №70 (опис: в житловому будинку літ. А-5 нежитлове приміщення №70 розташоване на 1 поверсі поз.-10 загальною площею 90,4 кв.м) реєстраційний номер об`єкт 1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1