Справа №639/2579/22
Провадження № 1-КП/639/219/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/2579/22 (в ЄРДР №0001111 від 12.11.2021) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишнівка Куп`янського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, раніше судимого 19 травня 2023 Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, зі візльненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

11.11.2021 року, в денний час, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 зустрівся з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, на вул. Гоголя, м. Куп`янськ, Харківської області, звідки останній повіз ОСОБА_3 за кермом власного автомобіля до торгівельного павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Садова, буд. 117, поблизу зупинки «Садове кільце», де ОСОБА_3 отримав замовлення від особи, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, за наперед не визначену суму грошової винагороди здійснити підпал вище вказаного торгівельного павільйону «Теремок».

12.11.2021, приблизно о 01:40, ОСОБА_3 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на знищення та пошкодження чужого майна шляхом підпалу, перебуваючи за місцем свого фактичного на той час мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з метою знищення та пошкодження чужого майна, налив в пластикову пляшку ємкістю 2,0 літри паливну суміш, що складається з бензину і мастила, та пішки попрямував до торгівельного павільйону «Теремок», розташованого за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Садова, буд.117, поблизу зупинки «Садове кільце», власницею якого є ОСОБА_7 ..

Знаходячись біля вище вказаного торгівельного павільйону, приблизно о 02:00 ОСОБА_3 підійшов до вхідних дверей торгівельного приміщення, розбив скло у рамі вікна приміщення, облив принесеною сумішшю вікно та обшивку та підпалив торгівельне приміщення, маючи на меті його знищення та пошкодження шляхом підпалу.

Впевнившись в тому, що торгівельний павільйон загорівся, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 та особи, відносно якої виділено матеріали кримінального провадження, вогнем було знищено торгівельне обладнання з товарами та пошкоджені внутрішні конструкції обшивки торгового приміщення павільйону «ТЕРЕМОК», орієнтовною площею 20 м2.

В подальшому з 12.11.2021 по 12.12.2021, після виконання вказаного підпалу торгівельного павільйону «Теремок», ОСОБА_3 отримав грошову винагороду в розмірі 15 000 гривень та 200 доларів США.

ІІ. Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а також висновки експертиз. Зокрема ОСОБА_3 надав показання, згідно яких станом на 11 листопада 2021 року проживав у м. Куп`янськ та шукав підробіток. Він підійшов на ринку до свого знайомого та поцікавився чи немає роботи. Той повідомив, що є компанія активістів, направив до них, пообіцяв познайомити. Він підійшов, вказані особи повідомили, що роблять добру справу та ведуть боротьбу проти порушників закону та недобропорядних людей. Через декілька годин він поїхав з одним з вказаних чоловіків на автомобілі останнього. Той привіз його до павільйону «Теремок» по вул. Садовій в м. Куп`янську, біля «Садового кільця», вказав на цей павільйон та сказав, що він належить поганцям та треба його підпалити. Більш нічого не пояснював. При цьому пообіцяв заплатити. У нього склалось хибне враження, що він робить добру справу. В ночі з 11 на 12 листопада 2021 року, знаходячись вдома, він налив в пластикову пляшку паливну суміш, разом з якою пішки прийшов до вказаного торгівельного павільйону, після чого облив його вказаною сумішшю та підпалив. Наступного дня він зустрівся з чоловіком, який напередодні показав йому павільйон, і той заплатив йому кошти у розмірі приблизно 14000 грн. , а ще через декілька днів 200 доларів США та ще 1000 грн. При цьому чоловік сказав, що все добре, постраждалі претензій ніяких не мають, вони усвідомили свою провину. В подальшому від одного зі своїх знайомих він довідався, що вказані чоловіки ніякі не активісти, а злодії.

Свої дії ОСОБА_3 піддав критичній оцінці, висловив жаль щодо скоєного, зазначив, що 25.05.2023 самостійно став на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 та має намір проходження військової служби.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обвинувачений ОСОБА_3 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються.

Цю позицію також висловив прокурор і захисник.

Потерпіла ОСОБА_7 в поданій до суду заяві просила кримінальне провадження розглядати без її участі, заперечень щодо розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України не висловила.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_3 , а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних процесуальних витрат та речових доказів.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 194 КК України як умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви суду при призначенні покарання, звільнення від відбування покарання

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; офіційно не працює; має місце реєстрації та постійне місце проживання; з 25.05.2023 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є з`явлення із зізнанням (а. 180 т. 2 матеріалів д.р.), щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданого збитку з урахуванням ступеню участі у вчиненні кримінального правопорушення та встановленого розміру спричиненого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами; враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним тяжким злочином; його стадію; кількість епізодів злочинної діяльності один; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини, мотив, ступінь участі у кримінальному правопорушенні, розмір спричиненої шкоди; особу винного; обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують

Як зазначено в ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, відповідно до якої якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням (редакція, що діяла на момент вчинення злочину).

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 16.08.2018р. по справі №183/163/14.

При цьому судом, окрім наведених вище обставин, що враховуються при призначенні покарання (пом`якшуючи обставини, дані про особу обвинуваченого тощо), також береться до уваги позиція потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, а також, що з моменту вчинення кримінального правопорушення сплинув тривалий строк, а дані про повторення протиправної поведінки в цей період з боку обвинуваченого відсутні.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, у частині другій статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16)

При цьому обставин, які б явно свідчили, що застосування судом статті 75 КК України буде неправомірним та недостатнім для забезпечення мети покарання ОСОБА_3 прокурором не доведено.

Тому,з урахуванням вищенаведеного, а також правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 17.04.2018р. по справі № 298/95/16та від 16.08.2018р. по справі №183/163/14, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому на теперішній час можливе без реального відбування покарання, у зв`язку з чим його можливо звільнити від відбування передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, але з встановленням максимального строку випробування, передбаченого ч. 4 вказаної статті, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, в тому числі працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).На переконання суду, виконання вказаного обов`язку сприятиме запобіганню вчиненню ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень та досягненню цілей покарання.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалами слідчих суддів Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17.11.2021, 04.02.2022 та 08.02.2022, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174, абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) по даному кримінальному провадженню з 23.08.2022 по 19.10.2022.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком та покарання за вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 19.05.2023, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати до строку покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 23.08.2022 по 19.10.2022 включно, з розрахунку день за день.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню:

змив з плями; фрагмент полімерної пляшки, зі слідами термічного впливу; болт з проушин для навісного замка вхідних дверей; тканинні рукавички жовтого кольору з візерунками чорного кольору; пляшку ємкістю 6,0 літрів з залишками рідини червоного кольору, які передані до камери зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГНУП в Харківській області знищити (а. 20-21 т. 1 матеріалів д.р., а. 190, 216, 217, 218, 219 т. 2 матеріалів д.р.);

диск марки «ALERUS», DVD-R, об`ємом 4,7 Gb, білого кольору, з відеофайлами з камер відеоспостереження; один скрін-шот, наданий свідком ОСОБА_8 , роздрукований на 1-му аркуші формату А-4; DVD диск з записом слідчого експерименту від 30.01.2022; DVD диск з записом слідчого експерименту від 31.01.2022; флеш носій із записом слідчого експерименту від 06.09.2022 зберігати в матеріалах кримінального провадження (а. 95, 99, 100, 136-138, 205, 206, 211, 212 т. 2, а. 104, 105 т. 3 матеріалів д.р.);

бензопилу в корпусі зеленого кольору марки «GRUNHELM», модель GS 5200M, передану до камери зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГНУП в Харківській області повернути власнику ОСОБА_3 (а. 190, 217 т. 2 матеріалів д.р.).

Процесуальні витрати в сумі 9997,47 грн.(дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім грн. 47 коп.) на залучення експертів стягнути з ОСОБА_3 на користь Харківського НДЕКЦ МВС України (а. 37, 45, 53 т. 1, а. 9 т. 3 матеріалів д.р.)

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчих суддів Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.11.2021 по справі №628/4533/21 (провадження №1-кс/628/1259/21), від 04.02.2022 по справі №628/4894/21 (провадження №1-кс/628/149/22), від 08.02.2022 по справі №628/4894/21 (провадження №1-кс/628/158/22).

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді застави залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1