ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1387/23 Справа № 214/3094/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю:

адвоката (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000631 від 22 березня 2023 року за ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000631 від 22 березня 2023 року за ч. 4 ст. 191 КК України.

Накладено арешт на майно, тимчасово вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому мешкає директор КП «Фармація» КМР, а саме:

1. грошові кошти у сумі 3400 доларів купюрами номіналом по 100 доларів у кількості 34 шт.;

2.печатку КЗ «Криворізька міська лікарня № 5» КМР () 3шт.;

3.печатку ПП «Арнікафарм» ();

4.печатку КЗ «Криворізька міська лікарня № 5» КМР трикутної форми з написом « Для лікарняних» ();

5.печатку круглої форми металева з написом «Врач ОСОБА_8 »

6.бланк особистої медичної книжки серія 1ААВ № НОМЕР_1 з відтиском печатки КЗ «Криворізька міська поліклініка» КМР;

7.посвідчення про приписку до призовної дільниці Жовтнево-Тернівського ОРВК на ім`я ОСОБА_9 .

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що майно, вилучене у будинку ОСОБА_7 , який є директором КП «Фармація» КМР, є речовими доказами та безпосереднім об`єктом кримінально-протиправних дій, тож існують достатні підстави вважати, що воно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже існує потреба в забезпеченні їх збереження, у зв`язку із чим клопотання слідчого підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 3400 доларів США.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що у відповідності до ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2023 року було зокрема надано дозвіл на відшукування та вилучення грошових коштів, здобутих злочинним шляхом. Під час проведення обшуку були відшукані та вилучені грошові кошти, на вилучення яких не було належних правових підстав, оскільки дозвіл на їх вилучення в порядку ст. 235 КПК України не було надано, а також у межах обшуку не було встановлено факт злочинності їх набуття. Під час проведення обшуку ОСОБА_7 не був присутній і не міг надати пояснення щодо походження вказаних грошових коштів.

Вважає, що дані грошові кошти не містять слідів кримінального правопорушення та не містять ніяких відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час здійснення кримінального провадження.

Зазначає, що вказані грошові кошти є особистим накопиченням, які мають законне походження та зберігались за місцем проживання, крім того їх походження підтверджується довідкою про доходи.

Заслухавши суддю-доповідача; представника апелянта, яка апеляційну скаргу підтримала, на її задоволенні наполягала з викладених у ній підстав; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті порушеного питання, колегія суддів зважає на те, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів вбачається, що в провадженні СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000613 від 22 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Предметом досудового розслідування є обставини, за яких, за версією обвинувачення, без проведення тендерних закупок, на підставі прямого договору від 18.04.2022, службовими особами КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради (), здійснено закупівлю 3 000 шт. аптечок медичних універсальних невідомого походження у КП «Фармація» Криворізької міської ради (). Вартість аптечок, які не укомплектовані лікарськими засобами, склала 3100 грн. за 1 шт., на загальну суму 9 300 000,00 грн. При цьому, медичні аптечки були закуплені не для потреб лікувального закладу, а для передачі іншим стороннім організаціям, установам та військовим частинам.

Бюджетні кошти за договором поставки лікувальним закладам були перераховані 21.04.2022 року в сумі 6 200 000,00 гривень та 20.05.2022 року в сумі 3 100 000,00 гривень. При цьому отримані дані засвідчили, що посадові особи КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи для інших юридичних осіб, закупили вказані аптечки за значно завищеними цінами. Зокрема, ціна м`якого футляра аптечки становить 1888 грн. В той же час, аналіз середньо - ринкових цін на аптечки медичні універсальні засвідчив, що ціна аналогічної аптечки не перевищує 1 500 грн., а середня вартість м`якого футляра аптечки становить близько 500 грн.

Крім того, за умов відсутності дієвого контролю з боку посадових осіб лікувального закладу, поставлені на КП «Криворізька міська лікарня № 2» КМР аптечки не укомплектовані необхідними лікарськими засобами, не мають сертифікатів відповідності та не відповідають вимогам наказу Державної служби з лікарських засобів України № 1087 від 19.08.2014 року, погодженого з Міністром оборони України, у частині укомплектованості аптечок, згідно з яким зареєстровано 4 види військових аптечок та їх комплектність, зокрема, аптечка медична військова індивідуальна, аптечка медична військова для підрозділів спеціального призначення, аптечка медична військова універсальна, аптечка медична військова загального призначення.

Згідно протоколу обшуку від 10.05.2023 року, на підставі ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05.05.2023 року було проведено обшук у будинку, в якому мешкає директор КП «Фармація» КМР ОСОБА_7 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено наступні речі: грошові кошти у сумі 3400 доларів купюрами номіналом по 100 доларів у кількості 34 шт.; печатка КЗ «Криворізька міська лікарня № 5» КМР () 3шт.; печатка ПП «Арнікафарм» (); печатка КЗ «Криворізька міська лікарня № 5» КМР трикутної форми з написом « Для лікарняних» (); печатка круглої форми металева з написом «Врач ОСОБА_8 »; бланк особистої медичної книжки серія 1ААВ № НОМЕР_1 з відтиском печатки печатка КЗ «Криворізька міська поліклініка» КМР; посвідчення про приписку до призовної дільниці Жовтнево-Тернівського ОРВК на ім`я ОСОБА_9 .

Постановою слідчого від 10.05.2023 року вказані грошові кошти, печатки, бланки та посвідчення визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Також матеріалами встановлено, що слідчим своєчасно, а саме 11.05.2023 року, було здійснено звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході обшуку 10.05.2023 року, як це передбачено ч. 5 ст. 171 КПК України.

На думку колегії суддів, під час постановлення оскаржуваного рішення слідчий суддя мав достатні відомості про те, що вилучені під час обшуку грошові кошти безпосередньо перебували у володінні ОСОБА_7 , могли бути набуті злочинним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яке має корисливий характер, а отже вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та є речовими доказами у кримінальному провадженні. Таким чином, слідчий суддя надав цим обставинам належну оцінку і прийняв законне та обгрунтоване рішення про арешт вказаних готівкових коштів у такому статусі.

Доводи апелянта про те, що в даному випадку відсутні підстави для накладення арешту на грошові кошти в сумі 3 400 доларів США оскільки, на його думку, не було надано дозвіл слідчого судді згідно ухвали від 05.05.2023 року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно із ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2023 року, серед іншого було і надано дозвіл на відшукання та вилучення грошових коштів отриманих злочинним шляхом.

Посилання апелянта на те, що незаконність джерела отримання грошових коштів не є доведеною, є неспроможними з огляду на те, що вказані обставини підлягають з`ясуванню та перевірці у межах досудового розслідування, якому і має сприяти накладення арешту на вилучені грошові кошти. Вважаючи, що дані кошти набуті з інших джерел та не мають відношення до розслідуваного кримінального правопорушення, заявник не позбавлений можливості ініціювати зняття накладеного на них арешту в порядку ст. 174 КПК України, обгрунтовуючи відповідні обставини доказами, втім це не виключає необхідності їх арешту за наслідками тимчасового вилучення у межах обшуку за згідно із ч. 5 ст. 171 КПК України і не свідчить про незаконність та/або необгрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді. З тих самих міркувань не можуть бути прийняті до уваги і доводи апелянта про те, що грошові кошти в сумі 3 400 доларів США є його особистими заощадженнями та їх походження підтверджується довідкою про доходи.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, з дотриманням вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку із чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000631 від 22 березня 2023 року за ч. 4 ст. 191 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4