Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2315/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження №0000333 від 15.02.2022 р., про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, не одруженої, має на утриманні малолітню доньку, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 193-196, 376 КПК України, слідчий суддя,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ УП Подільського ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час стосовно ОСОБА_4 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 263 КК України з покладанням на підозрювану обов`язків.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Подільського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000333, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці діючи з прямим умислом, з метою використання холодної зброї в особистих цілях, без передбаченого законом дозволу на її придбання, вирішив стати на злочинний шлях, в порушення вимог ст.ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 Х-П, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, у невстановленої досудовим розслідуванням особи придбала ніж, який помістила в пакет, в який мала при собі, та почала його при собі носити. 15.02.2022 о 23 годині 30 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Червонопільська, 5, працівниками поліції затримано ОСОБА_4 , та в ході особистого обшуку слідчим вилучено ніж, який ОСОБА_4 , носила при собі, без передбаченого законом дозволу. Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-22/7010-ХЗ від 15.02.2022 наданий на дослідження ніж, відноситься до клинкової холодної зброї колючо-ріжучої дії, виготовлений саморобним способом, по типу мисливських ножів загального призначення. Слідчий вказує, що підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази: протокол допиту свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 15.02.2022; протокол затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України від 15.02.2022; протокол допиту підозрюваної ОСОБА_4 ; висновок експерта №СЕ-19/111-22/7010-ХЗ від 15.02.2022. 15.02.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за вказаними у ньому підставами, вказавши, що існують ризики переховування підозрюваної та можливості вчинення нею іншого кримінального правопорушення, впливу на потерпілого.

Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту та просив призначити підозрюваній запобіжний захист у вигляді особистого зобов`язання. Зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення невеликої тяжкості, не має непогашених судимостей, проживає разом з похилого віку бабусею та донькою. Запобіжний захід, який просить призначити призначити сторона обвинувачення, полягає у домашньому арешті в нічний час. Незрозуміло, яким чином підозрювана може впливати на свідків саме у нічний час.

Крім того, звертає увагу, що ОСОБА_4 ніж віддала добровільно і сприяла розслідуванню. Вважає, що сторона обвинувачення не обгрунтувала ризики і необхідність обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала думку свого захисника та просила обрати відносно неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначала, що хотіла віддати ніж поліції. Вказувала, що допомагає хворій матері, проживає з донькою та бабусею.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчим відділом Подільського правління поліції ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000333 від 15.02.2022 зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

15.02.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до нетяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 1 до 3 років.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Статтею 181 КПК України передбаченого, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст. 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, регламентовані ст. 177 КПУ України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Враховуючи, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на приведені у клопотанні прокурора докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, є обґрунтованою.

Згідно з наданими матеріалами клопотання, повідомлена ОСОБА_4 підозра підтверджується зібраними органом досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами.

Як вбачається з наданих документів, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні прокурора є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні дані, які свідчать про наявність ознак кримінальних правопорушень, що інкримінуються йому органом досудового розслідування.

На підставі ч. 2 ст.181 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляду домашнього арешту.

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_4 , можливість незаконно впливати на свідків та можливість вчинення нею інших кримінальних правопорушень з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, офіційно не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає разом з донькою і бабусею.

Крім того, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати.

Згідно зі змістом ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду. Відповідно до вимог 177 цього ж Кодексу, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладення на нього процесуальних обов`язків.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи в сукупності тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється, яке відноситься до категорії нетяжкого кримінального правопорушення, спосіб вчинення цього правопорушення, вид покарання, який загрожує останній у разі доведення її винуватості, дані про особу підозрюваної, характер соціальних зв`язків, спосіб життя взагалі, зокрема те, що вона має постійне місце проживання, слідчий суддя вважає, що такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт в нічний час є занадто суворим для особи ОСОБА_4 , а тому вважає за доцільне застосувати відносно неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Статтею 177 КПК визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, слідчий суддя у відповідності до положень ст.177, 178 КПК України, приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні та в судовому засіданні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Однак, оскільки прокурором у судовому засіданні, не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання відповідному ризику, зазначеному в клопотанні та встановленому у ході судового засідання, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання в межах строку досудового розслідування, а також покласти на неї, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які зазначені у резолютивній частині ухвали.

Таким чином, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 196, 309,395 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, а саме до 14.04.2022 включно в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) Прибувати до слідчого, прокурора чи суду на першу вимогу;

2) Не відлучатись із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання чи місця роботи;

4) Утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

5) Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали визначити в порядку ч. 1 ст. 219 КПК України до 14 квітня 2022 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 вимоги ч. 2 ст. 179 КПК України.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження - для відома.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Підозрюваній ОСОБА_4 письмово під розпис повідомити про покладення на неї обов`язків та роз`яснити, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на уповноваженого слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві, в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту відбулося 21 лютого 2022 року.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1