Номер провадження: 11-сс/813/1268/23
Справа № 505/1870/23 1-кс/505/1047/2023
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Котовського міськрайсуду Одеської обл. від 06.07.2023 якою в межах к/п №0000489 від 17.05.2023 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Балта, Одеської обл., громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15.08.2023 без визначення застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання СВ №1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою із утриманням в ДУ «ОСІ» до 15.08.2023 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя врахував тяжкість інкримінованого злочину, обґрунтованість підозри та прийшов до висновку про те, що у вказаному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою з таких підстав:

- стороною обвинувачення не надано обґрунтування заявлених ризиків та доказів того, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .. Відповідно до практики ЄСПЛ наявність ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

- підозрюваний не вживав заходів щодо переховування, навпаки сам викликав швидку потерпілій та знаходився на місці події до прибуття працівників поліції;

- ризик незаконного впливу на потерпілу не доведений, оскільки вона перебувала у лікарні та в подальшому її забрали родичі;

- стороною обвинувачення не зазначено, яким чином ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню та не надано жодних доказів наявності цього ризику;

- підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, що не має судимості, має місце реєстрації та місце проживання.

За таких обставин, захисник ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської обл. від 06.07.2023 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав свою апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, водночас прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, із жодними клопотаннями до суду не звертався.

Вийти на зв`язок із ДУ «ОСІ» не видалося можливим, та у зв`язку з тим, що від підозрюваного не надходила заява про його особисту участь у судовому засіданні, апеляційний суд, заслухавши думку захисника, вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Оскільки в апеляційній скарзі захисник не оспорює обґрунтованість підозри, апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу слідчого судді в цій частині та констатує, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушень та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Існування вказаних ризиків обумовлено зокрема тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, суспільно-небезпечним характером кримінального правопорушення, який посягає на здоров`я людини, його обізнаністю про анкетні дані свідків та потерпілої, яка ще не допитана у зв`язку зі станом здоров`я.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Водночас апеляційний суд враховує відомості відносно особи підозрюваного, зокрема ті обставини, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, апеляційний суд приймає до уваги, що досудове розслідування триває, у зв`язку з чим є необхідність у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст. 177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Водночас, згідно з практикою ЄСПЛ суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Більш того, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 продовжений на визначений строк, а питання доцільності його застосування буде перевірена слідчим суддею через нетривалий час в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими посилання захисника відносно недоведеності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, однак зауважує, що сукупність зазначених вище обставин дає підстави дійти висновку про те, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який здатен запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 303, 370, 404, 405, 407, 409, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Котовського міськрайсуду Одеської обл. від 06.07.2023 якою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15.08.2023 без визначення застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4