Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/692/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 розглянувши у судовому засіданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зубковичі, Олевського району, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, інваліда 2-ої групи, не одруженого, не працюючого, не депутата, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 22.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням з начальником Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

З матеріалів клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21.03.2023 року, в період часу з 13 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебував разом зі своїм батьком ОСОБА_5 за власним місцем проживання, у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей день та час між ОСОБА_5 та ОСОБА_5 почався словесний конфлікт в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень своєму батьку ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, без розриву в часі, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кімнаті будинку, підійшов до ОСОБА_5 , який лежав на ліжку та зі значною фізичною силою наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , після чого останній піднявся з ліжка та став ближче до середини кімнати, де ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 . Від зазначеного удару останній впав на підлогу та ОСОБА_5 наніс повторно два удари кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді набряку дислокації головного мозку, правобічного субдурального крововиливу, закритої внутрішньочерепної травми, що спричинили смерть потерпілого.

22.03.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 23.03.2023 року у справі № 287/692/23 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, строк дії вказаної ухвали закінчується 20 травня 2023 року, проте на момент звернення до слідчого судді з даним клопотанням, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не перестали існувати та не зменшилися, а також з`явилися нові ризики, які виправдовують обраний підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зокрема, на думку слідчого, у разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можуть виникнути наступні ризики:

- підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та може ухилитись від слідства, суду, що буде перешкоджати повному, всебічному та неупередженому розслідуванню та судовому розгляду кримінального провадження;

- підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих чи свідків, оскільки останній проживає в одному будинку з потерпілою ОСОБА_7 та свідком події, постійно вчиняє вдома сварки, а тому потерпіла та свідок змушені переховуватися у сусідів, побоюючись за своє життя. Також, підозрюваний умисно не повідомив про вчинене правопорушення, протягом тривалого часу не надавав потерпілому допомоги.

При цьому, слідчий зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти наявним ризикам і не зможе гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків та контролю за місцем перебування останнього.

Також, слідчий у поданому клопотанні зазначила, що обставинами, що перешкоджають завершенню досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 23.03.2023 року у справі № 287/692/23 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є тривалий час виконання судово-медичної експертизи, яка виконується в період дії воєнного стану.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали клопотання та просять його задоволити з підстав наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти вимог клопотання слідчого не заперечує та просить продовжити йому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 проти клопотання заперечив, оскільки на його переконання до ОСОБА_5 слід застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому належних та допустимих доказів на підтвердження зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України або їх відсутності слідчому судді не надав.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000060 від 22.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Пред`явлена ОСОБА_5 підозра обґрунтовується: протоколом огляду місця події від 22.03.2023 року, протоколом огляду трупа від 22.03.2023 року, протоколами допиту потерпілої, свідків та підозрюваного, протоколом слідчого експерименту від 22.03.2023 року, лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 № 818 від 22.03.2023 року, матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Слідчий суддя, дослідивши всі надані документи, вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 23.03.2023 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, а саме до 20 травня 2023 включно.

Таким чином, слідчий має достатні підстави звернутись з клопотанням до слідчого судді про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним,обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів до судового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, які викладені в ухвалі про обрання запобіжного заходу, а також характер вчиненого та соціальні зв`язки.

На думку слідчого судді, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду стверджується відсутністю у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, тобто тих факторів, які б гарантували його належну процесуальну поведінку, адже він не має утриманців, не одружений, відсутні відомості щодо наявності у нього постійного джерела доходів. Вказані обставини, у сукупності з тяжкістю можливого покарання, свідчать про можливість переховування підозрюваного. Також, зважаючи, на те що підозрюваний ОСОБА_5 є особою з інвалідністю 2-ої групи існує обґрунтований ризик, що останній може покинути територію нашої держави та виїхати за кордон. Крім того, є досить високим ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 , проживаючи в одному будинку з потерпілою та безпосереднім свідком події, може чинити на них тиск з метою зміни ними своїх показань на свою користь задля уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому, зважаючи на те, що на даний час триває досудове розслідування, під час якого встановлюються усі обставини кримінального правопорушення, тому є усі підстави стверджувати про існування ризику знищити, сховати або спотворити підозрюваним будь-яку із речей чи документів, які йому відомі та мають значення для встановлення усіх обставин кримінального провадження.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Із зазначених підстав слідчий суддя дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою. При цьому, слідчому судді не надано належних об`єктивних і допустимих доказів про зменшення ризиків або їх відсутності. Сукупність вказаних обставин, на переконання слідчого судді, свідчить про недостатність застосування до підозрюваного менш суворого виду запобіжного заходу.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 ніде не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не є похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість продовження застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено, а тому є достатні підстави для часткового задоволення клопотання слідчого та продовження щодо ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчим та прокурором під час розгляду клопотання надано постанову керівника Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 12.05.2023 року якою продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 22.03.2023 року до 3 місяців, тобто до 22.06.2023 року.

Враховуючи наведене, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слід продовжити до 21.06.2023 року, тобто в межах строку досудового розслідування згідно постанови керівника Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_8 .

Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193-194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задоволити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Зубковичі, Олевського району, Житомирської області, українцю, громадянину України, освіта середня, інваліду 2-ої групи, не одруженому, не працюючому, не депутату, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 червня 2023 року включно.

Ухвала про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1