У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000012, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 111-1 Кримінального кодексу України -

в с т а н о в и в:

З клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Закарпатській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000012, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 111-1 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що починаючи з 26.02.2022 невстановлені представники зф держави-агресора рф спільно з представниками окупаційної адміністрації Василівського району Запорізької області, спрямовують свою діяльність на створення незаконних органів влади, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора на тимчасово окупованій території Василівського району Запорізької області, всупереч порядку передбаченого чинним законодавством України, з мстою встановлення тотального контролю та закріплення окупаційної влади, яка сприятиме у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувались для захисту незалежності і суверенітету та територіальній цілісності України, а також впливу па мешканців Василівського району Запорізької області і метою виконання останніми вказівок та розпоряджень окупаційної влади, в тому числі мінімізації акцій спротиву представникам країни-агресора та окупаційної адміністрації.

З 28 лютого 2022 року територія смт. Михайлівка Михайлівської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області була тимчасово окупованою територією зф держави агресора рф.

В подальшому наказом Міністерства з питань реінтеграції ТОТ України № 309 від 22.12.2022, Михайлівська селищна територіальна громада Василівського району віднесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих на тимчасово окупованій російською федерацією території України.

При цьому, представниками окупаційних військ Російської Федерації на в`їздах-виїздах з території вказаного села були обладнані ворожі блокпости, введено спеціальний режим переміщення місцевого населення окупованою територією, розміщено військово-адміністративний штаб керівництва збройних воєнізованих формувань російської федерації в приміщенні навчального закладу ДНЗ «Михайлівське ВПУ».

Громадянин України ОСОБА_5 , проживаючи у період окупації у будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , незважаючи на зобов`язання до неухильному додержанню Конституції та законів України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів Російської Федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, наприкінці лютого 2022 року, більш точної дати під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, став на шлях вчинення злочину проти основ національної безпеки - колабораційної діяльності, що виразилось у передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави - агресора.

Так з метою розміщення військово-адміністративного штабу керівництва збройних воєнізованих формувань Російської Федерації останні звернулись до ОСОБА_5 з пропозицією допомогти в підборі приміщення, на що останній дав згоду.

В подальшому, ОСОБА_5 , будучи колишнім майстром виробничого навчання у державному навчальному закладі «Михайлівське ВПУ», достовірно володіючи відомостями про керівництво, матеріально-відповідальних осіб та посадові обов`язки працівників навчального закладу, не раніше 29.12.2022 не відмовляючись від свого злочинного умислу, направленого на колабораційну діяльність, що полягала у незаконній передачі приміщення начального закладу у володіння представникам незаконних збройних чи воєнізованих формувань, створеним на тимчасово окупованій території, ОСОБА_5 , відкрив приміщення вищевказаного начального закладу, при цьому наголосив, що приміщення школи буде передане представникам збройних, воєнізованих формувань держави-агресора за будь-яких обставин, а також зазначив, що супротив його вимогам по незаконній передачі приміщення школи у володіння представникам незаконних збройних, воєнізованих формувань, створеним на тимчасово окупованій території, призведе до залякування місцевих мешканців веденням активних бойових дій або до захоплення важливих об`єктів критичної інфраструктури, що забезпечують життєдіяльність місцевого населення.

На виконання своїх злочинних намірів щодо передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним, воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області з метою використання їх у забезпеченні діяльності відповідних формувань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, передав приміщення державного навчального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: Запорізька область Василівський район смт. Михайлівка вулиця Центральна, 2, незаконним збройним, воєнізованим формуванням держави-агресора, які останні використовували у період, але не раніше 29.12.2022, більш точної дати під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим для створення та розміщення військово-адміністративного штабу керівництва та особового складу, зберігання зброї, розставлення ворожих бойових позицій по периметру будівлі та на даху, а також розміщення ворожої військової техніки та зведення тимчасових оборонних споруд.

Крім того, збройним, воєнізованим формуванням держави-агресора були передані всі матеріальні ресурси школи, наявні в ній приладдя та технічні засоби з метою забезпечення окупаційної діяльності та побуту відповідних формувань.

Здійснюючи передачу матеріальних ресурсів збройним, воєнізованим формуванням держави-агресора Російської Федерації на тимчасово окупованій території, ОСОБА_5 розумів протиправність своїх дій, передбачав та бажав настання негативних наслідків, тобто діяв з прямим умислом.

У подальшому, але не пізніше 29.12.2022 року, більш точної дати під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на тимчасово окупованій території у смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, продовжуючи злочинний умисел щодо передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним, воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території є смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області з метою використання їх у забезпеченні діяльності відповідних формувань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з використанням різних аргументів та власного авторитету, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, займаючи посаду «Директора государственного казенного учреждения професиональная образовательная организация Запорожской области « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що діє на території тимчасово окупованої Михайлівської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області, діючи умисно, 29.12.2022 року передав представникам збройних формувань держави агресора, а саме військовослужбовцям збройних сил російської федерації транспортні засоби марки «Fiat Doblo», білого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , який перебував на балансі БО БФ «Перспектива ДНЗ Михайлівське ВПУ» та автомобіль марки «Volkswagen T5» білого кольору, р.н.з. НОМЕР_2 , який перебував на балансі ДНЗ «Михайлівське ВПУ.

В подальшому зазначені транспортні засоби неодноразово використовувались військовими збройних сил російської федерації у військових цілях, для виконання службово-бойових завдань проти України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме у передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора.

05 вересня 2023 року громадянину України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме у колабораційній діяльності, тобто у передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора. Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення громадянину ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. ст. 135, 276-278 КПК України опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Крім того, громадянина України ОСОБА_5 в порядку ст. 135 КПК України викликано для вручення повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного та проведення інших слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000012 від 25.01.2023, але на зазначені дати останній не прибув, про причини явки не повідомив.

13 вересня 2023 року на підставі того, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування за межами території України, а саме на тимчасово окупованій території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, постановою слідчого останній оголошена в розшук, який доручено 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Закарпатській області.

Одночасно з цим, згідно повідомлення 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Закарпатській області, проведеними оперативними заходами встановлено, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити та надати дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування.

У судовому засіданні захисник подане слідчим клопотання підтримав, зазначив про дотримання слідчим вимог процесуального закону та відсутність підстав для відмови.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.2 ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого підозрюваним, стосовно якого уповноваженим органом прийнято рішення про передачу його для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Якщо у кримінальному провадженні повідомлено про підозру декільком особам, слідчий, прокурор вправі звернутися до слідчого судді із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування лише стосовно тих підозрюваних, щодо яких наявні передбачені частиною другою цієї статті підстави, а стосовно інших підозрюваних подальше досудове розслідування у цьому самому кримінальному провадженні здійснюватиметься згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

З клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором (ч.1 ст.297-2 КПК України).

За приписами ч.2 ст.297-2 КПК України у клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування з підстав, передбачених цим Кодексом, крім передбачених абзацом другим частини другої статті 297-1 цього Кодексу, зазначаються: 1)короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2)правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3)виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4)відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук; 5)виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; 6)перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

У відповідності до ч.1 ст.297-3 КПК України клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування розглядається слідчим суддею не пізніше десяти днів з дня його надходження до суду за участі особи, яка подала клопотання, та захисника.

Частинами 1 та 2 ст.297-4 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся. Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Системний аналіз цитованого законодавства дозволяє стверджувати про те, що за загальним правилом дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування може надаватися лише щодо кримінальних правопорушень, персоніфікованих ст.297-1 КПК України.

Поряд із цим, процесуальний закон встановлює, що особа, стосовно якої здійснюватиметься спеціальне досудове розслідування, на момент звернення сторони обвинувачення з клопотанням про отримання відповідного дозволу повинна мати статус підозрюваного.

Крім того, сторона обвинувачення повинна підтвердити, обґрунтованість повідомленої підозри; переховування підозрюваного від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором з метою ухилення від кримінальної відповідальності; та/або оголошення особи в міжнародний розшук.

За обставин цього клопотання слідчий суддя звертає увагу на таке.

Згідно з п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Факт перебування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 18.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.08.2023; протоколом огляду веб-ресурсу від 10.05.2023 з додатками; протоколом огляду веб-ресурсу від 10.07.2023 з додатками; висновком експерта за результатами судової портретної експертизи №СЕ-19/107-23/7428-ФП від 03.08.2023.

У цьому контексті слідчий суддя наголошує на тому, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, Михайлівська селищна територіальна громада Василівського району Запорізької області має статус тимчасово окупованої території з 28.02.2022.

Резюмуючи, слідчий суддя, вказує про таке.

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України, статус підозрюваного має, зокрема, особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок вручення письмового повідомлення про підозру унормовано статтею 278 КПК України.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч.1 ст.278 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частиною 3 цитованої норми визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Так, глава 11 Розділу ІІ КПК України містить, зокрема, статтю 135, якою передбачено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, та статтю 136 КПК України, якою встановлено те, як підтверджується отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом.

Відповідно до ч.1 ст.135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч.2 ст.135 КПК України).

Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.

Повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва (ч.ч.6, 7 ст.135 КПК України).

Відповідно до ч.8 ст.135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Отже, з огляду на наведені положення закону стаття 278 КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадженні письмове повідомлення про підозру в день його складення, однак, якщо це зробити неможливо, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст.111 КПК України), тобто фактично в порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст.135 КПК України), у тому числі шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, у разі, якщо існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті.

Крім того, КПК України не передбачає обов`язку і права слідчого відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка тимчасово відсутня за місцем проживання. В свою чергу, органом досудового розслідування вчинено всі можливі передбачені законом дії для того, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.

У вимірі обставин цього клопотання слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

Слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, а тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України необхідно брати до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, проаналізувавши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає,що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_11 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Обґрунтованість підозри підтверджується підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 04.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 18.07.2023; протоколом про пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 18.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.07.2023; протоколом про пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 18.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.08.2023; протоколом про пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 03.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.08.2023; протоколом про пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 03.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.08.2023; протоколом про пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 04.08.2023; протоколом огляду веб-ресурсу від 10.05.2023 з додатками; протоколом огляду веб-ресурсу від 10.07.2023 з додатками; висновком експерта за результатами судової портретної експертизи №СЕ-19/107-23/7428-ФП від 03.08.2023 та іншими матеріалами клопотання в їх сукупності.

На переконання слідчого судді, висновок про переховування підозрюваного зумовлюється тим, що його оголошено в розшук, на виклики слідчого підозрюваний не з`являється та перебуває на тимчасово окупованій території.

Тобто притягнути підозрюваного до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому кримінально процесуальним законодавством, не видається за можливе. При цьому наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваного спеціального досудового розслідування злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 297-1, 297-3, 297-4, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 25.01.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, українця, громадянина України зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Відомості про здійснення спеціального досудового розслідування внести уповноваженій особі до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 13 вересня 2023 року о 16 год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1