Єдиний унікальний номер 333/7751/23
Провадження №1-кс/333/2778/23
УХВАЛА

Іменем України

08 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, має середню освіту, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, не є інвалідом, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимому,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.09.2023 слідчий СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан.

Відповідно до Указу Президента України №3341/2022 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановив на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами) від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 №2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 №259/2022 затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 №2212-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

07.09.2023 приблизно о 13 годині 30 хвилини ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем мешкання в будинку АДРЕСА_1 , з метою запобігання опору з боку потерпілої , наніс один удар рукою стиснутою у кулак в обличчя потерпілої ОСОБА_7 , від якого остання впала на землю, після чого, ОСОБА_5 продовжував наносити удари в область обличчя потерпілої, чим заподіяв їй фізичний біль, тим самим, застосував насильство,що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої,, відкрито заволодів майном потерпілої, а саме: жіночим рюкзаком, вартістю 500 грн., мобільним телефоном марки «Iphone» моделі «7 Plus», у корпусі червоного кольору, вартістю 8000 грн., обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд, спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 8500 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що кваліфікується як: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

07.09.2023 у о 17 год. 57 хв. в порядку ст.208 КПК України слідчим затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

08.09.2023 слідчим слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя повідомлено про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні ним вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом огляду місця події від 07.09.2023, за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено речові докази, а саме сумку, особисті речі та мобільний телефон потерпілої;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , 12.07.1967 від 07.09.2023, пояснила, що на протязі тривалого часу займає посаду контролера КП «Водоканал», в робочі обов`язки входить: обслідування поливної площі, зняття контрольних показів водомірів, перевірка зареєстрованих осіб, переоформлення договору, введення журналу виходу на роботу із зазначенням адреси.

Так, приблизно о 13:30 год. 07.09.2023 потерпіла прийшла до будинку АДРЕСА_1 , де згідно даних будинок зареєстровано на літню жінку, анкетні дані, якої потерпілій невідомі. Після того, як потерпіла подзвонила у дзвінок, ворота відчинив невідомий раніше потерпілій чоловік, якому вона повідомила, що необхідно зняти покази та чоловік запропонував пройти у двір до лічильника. Підійшовши до колодязю, де знаходився лічильник, чоловік почав поводити себе агресивно, потерпіла направилася у сторону виходу з території двору. Коли дійшла до металевих воріт обернувшись обличчям до чоловіка, останній наніс один удар кулаком руки у скроню з правої сторони, від якого жінка впала на землю, після чого чоловік продовжив наносити удари хаотичні удари по тулубу. Далі, потерпіла попрохала у чоловіка відпустити її, але чоловік повідомив, що її не відпустить, у зв`язку з тим, що потерпіла може повідомити про подію працівникам поліції. Через деякий час, ОСОБА_5 відпустив потерпілу для того, щоб вона придбала йому цигарками, але з умовою, що речі я залишу у нього та повернуся із цигарками.. Собі він залишив рюкзак жіночий із бежевого кольору, мобільний телефон «Айфон 7 Плюс», посвідчення контролера, ключі від будинку, пакет рожевого кольору, в якому були документи: акти зняття контрольних показів, акт перевірки поливної площі, акти пломбування лічильників, акти для зняття приладів обліку на перевірку,

Вийшовши за територію домоволодіння, відійшовши на достатню безпечну відстань ОСОБА_7 звернулася за допомогою до поліції.

Під час огляду лікарями МКЛ №5, встановлено діагноз: перелом носу із зміщенням та струс мозку. Сума спричиненої мені матеріальної шкоди складає 8 500 гривень.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2023, під час якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка вчинила кримінальне правопорушення відносно неї;

- протоколом затримання ст.208 КПК України від 07.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.09.2023, який був залучений в якості понятого під час огляду місця події та вилучення речових доказів під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 від 07.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.09.2023, який був залучений в якості понятого під час огляду місця події та вилучення речових доказів під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 від 07.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 07.09.2023, яка пояснила, що є сусідкою підозрюваного ОСОБА_5 , яка пояснила, що останній не працевлаштований, зловживаю алкогольними напоями, після чого поводить себе агресивно;

- протоколом огляду мобільного телефону потерпілої марки «Iphone» моделі «7 Plus», у корпусі червоного кольору, IMEI НОМЕР_1 .

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), яке відносяться до категорії тяжких злочинів за який відповідно до ч.4 ст.187 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, у ході проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою ухилення від суворого покарання, яке може йому загрожувати у разі визнання його винним, у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочиние може переховуватись від органів досудового розслідування. Підозрюваний усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді позбавлення волі, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі. Також враховуючи те, що на території України діє воєнний стан, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати за межі території України або на тимчасово окуповані території України, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів фактично не буде можливості затримати підозрювану та як наслідок, притягнути останню до кримінальної відповідальності, крім цього ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду що є ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

- незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні, враховуючи те, що підозрюваний обізнаний про анкетні дані та місце роботи потерпілої, яка своїми показаннями підтверджує його причетність до скоєння кримінального правопорушення. Враховуючи це, орган досудового слідства вважає, що існує ризик, що з метою уникнення ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків шляхом залякувань або вмовлянь, що є ризиком передбаченим п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням отриманих характеристик (не працевлаштований, зловживає алкогольними напоями) на ОСОБА_5 , специфіку вчинення злочину, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, існують підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою.

Вищевказане також може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні, слідчий ОСОБА_4 у повному обсязі підтримала клопотання та послалася на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 заперечували проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою. Просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що 07.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України (кримінальне провадження №0001380).

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором ОСОБА_3 оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_5 щодо вручення йому 08.09.2023 в 12 год. 30 хв. копію клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також матеріалами, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу: протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2023, під час якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка вчинила кримінальне правопорушення відносно неї; протоколом затримання ст.208 КПК України від 07.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.09.2023, який був залучений в якості понятого під час огляду місця події та вилучення речових доказів під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 від 07.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.09.2023, який був залучений в якості понятого під час огляду місця події та вилучення речових доказів під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 від 07.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 07.09.2023, яка пояснила, що є сусідкою підозрюваного ОСОБА_5 , яка пояснила, що останній не працевлаштований, зловживаю алкогольними напоями, після чого поводить себе агресивно; протоколом огляду мобільного телефону потерпілої марки «Iphone» моделі «7 Plus», у корпусі червоного кольору, IMEI НОМЕР_1 , іншими матеріалами кримінального провадження.

08.09.2023 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Разом з тим, необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, а саме: нестійкі соціальні зв`язки, а також зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 не має офіційного місця працевлаштування, тобто не має постійного джерела доходу, що дає нам підстави припускати те, що заробітком грошових коштів для існування є вчинення кримінальних правопорушень.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Подвезько проти України» крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_5 злочину, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним (на теперішній час вину не визнає, підозрюється у вчинені грабежу із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого під час війни).

Також з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність таких даних для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

В ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру вчинити дії, направлені на вчинення іншого кримінального правопорушення.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий судця вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

Частину четверту статті 183 доповнено пунктом 4 згідно із Законом № 671-IX від 04.06.2020\

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Частину четверту статті 183 доповнено пунктом 5 згідно із Законом № 1094-IX від 16.12.2020\

Оскільки ОСОБА_5 застосував насильство до потерпілої, слідчий суддя вирішив не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів до 05.11.2023 до 17 год. 57 хв. (включно). Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з моменту його фактичного затримання з 07.09.2023 о 17 год. 57 хв.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МЮУ.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського

районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1