Дата документу 14.04.2023
Справа № 334/1602/23
Провадження № 1-кп/334/429/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року місто Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадженні № 0000063, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2023 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей не має, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

09.01.2023 приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_3 зайшов до бару «Пивна бочка», який розташований за адресою місто Запоріжжя. вул. Ладозька, буд. 4. Далі ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні вказаного бару «Пивна бочка», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зі столу таємно викрав мобільний телефон «SAMSUNG» A21S SM-A217F/DSN 32 Гб. с/н НОМЕР_1 в корпусі синього кольору, імей1: НОМЕР_2 , імей2: НОМЕР_3 , вартістю 4 616 гривень 67 копійок, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із вставленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» та знаходився у прозорому чохлі, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на суму 4 616 гривень 67 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, вказавши на дату, мету та спосіб вчинення злочину. Так, надав покази за змістом яких 09.01.2023 він зайшов до бару «Пивна бочка», який розташований за адресою АДРЕСА_2 , побачив на столі телефон Самсунг, який вирішив забрати з собою. Телефон приніс додому, де й став зберігати. У вчиненому щиро розкаюється, крадіжку вчинив не подумавши, просив суд суворо його не карати.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд провадження за її відсутності. Просила обвинуваченого суворо не карати.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, позицію потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення злочину, відсутність спричинення тяжких наслідків, наявність по справі обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні запевнив, що в подальшому не допускатиме протиправної поведінки та просив надати йому можливість стати на шлях виправлення, з урахуванням думки потерпілої ОСОБА_6 , яка претензій до обвинуваченого не має, якій шкоду відшкодовано на досудовому слідстві шляхом повернення викраденого майна, а також позицію прокурора, який в судових дебатах запропонував звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкції статті за якою він визнається винуватим у виді позбавлення волі, звільнивши на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ч.4 ст.185, ст.ст.50, 65- 67, 75,76 КК України, ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон «SAMSUNG» A21S SM-A217F/DSN 32 Гб. с/н НОМЕР_1 в корпусі синього кольору, імей1: НОМЕР_2 , імей2: НОМЕР_3 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у власності останньої.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1