Справа № 754/7547/23
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2023 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 її представника - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження № 0001654 від 24.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2023 року у провадження слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , яка є власником майна про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження №0001654 від 24.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання адвокат зазначає, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 25.05.2023 року (справа № 754/7005/23) в рамках зазначеного кримінального провадження накладено арешт на транспортний засіб марки «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , два ключі від автомобіля, які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із забороною його відчуження, розпорядження та користування.

Адвокат у клопотанні вказує, що підстави для вилучення транспортного засобу були відсутні, оскільки ОСОБА_6 має дозвіл на зберігання та носіння мисливської зброї мисливського карабіну калібру 7,62х39 мм, який дійсний до 07.09.2025 року, а вилучені в автомобілі патрони йому підкинули, хоча має дозвіл на зберігання вказаних набоїв, саме вилучені набої були підкинуті працівником патрульної поліції. Факт підкидання було зафіксовано як на мобільний телефон ОСОБА_6 так і на камери зовнішнього спостереження будинку, що по вул. Кіото в м. Києві.

Необхідність в застосуванні арешту автомобіля відсутня, оскільки у справі будь які слідчі дії за участю автомобіля не проводяться, досудове розслідування у справі триває, в даному кримінальному провадженні нікому про підозру не повідомлено, також санкція статті 263 КК України не передбачає конфіскацію майна чи спеціальну конфіскацію.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та власниця майна ОСОБА_3 клопотання підтримали та просять задовольнити. Позбавлення права користування автомобілем порушує інтереси власника та завдає незручності та матеріальних збитків. Та знаходження транспортного засобу на штраф майданчику приводить до його пошкодження. При цьому ОСОБА_3 зазначила, що зараз на території України ведуться бойові дії і вона не може з неповнолітньою дитиною в разі потрреби кудись поїхата, також вона є інвалідом третьої групи.

Прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 просить залишити клопотання без задоволення, мотивуючи це тим, що автомобіль визнано речовим доказом у справі та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. При цьому зазначив, що по транспортному засобу ніякі експертизи не проводяться.

Вислухавши доводи адвоката, власника майна, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001654 від 24.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 25.05.2023 року накладено арешт на транспортний засіб марки «Mitsubishi Outlander», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , два ключі від автомобіля, які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із забороною його відчуження, розпорядження та користування, до скасування арешту майна у встановленому Кодексом порядку.

В обґрунтування рішення про накладення арешту на транспортний засіб, слідчий суддя в ухвалі від 25.05.2023 року (справа № 754/7005/23), зазначив, що метою застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження є збереження речового доказу та для запобігання можливості його приховування та відчуження.

Відповідно до долученої до клопотання копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .

Слідчий суддя зауважує, що при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює наявність підстав для скасування арешту майна, а також слідчий суддя оцінює наявність підстав відповідності даного майна критеріям, що встановлені ст. 98 КПК України.

Згідно з ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2,3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно абзацу 2 п. 10 ч.2 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 131 КПК України передбачено, що арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Фактичною підставою застосування заходів забезпечення кримінального провадження може бути лише наявність беззаперечних доказів вчинення особою злочину.

Відповідно до ч. З ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, арешт, накладений на автомобіль ухвалою слідчого судді, для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких накладений арешт, може бути знятий за клопотанням володільця такого майна (висновки узгоджуються із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 30.06.2020 у справі № 727/2878/19).

При цьому, як вже зазначалось вище, підставою для зняття арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України є: відсутність подальшої потреби в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження; необґрунтованість накладеного арешту.

У поданому клопотанні адвокат ОСОБА_4 , як на підставу скасування арешту, наголошував на тому, що на сьогоднішній день у вказаному кримінальному провадженні не проводиться жодної слідчої дії з зазначеним вище транспортним засобом, що також підтверджується відповідью прокурора в судовому засіданні ОСОБА_5 .

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_3 є власником вищезазначеного т/з, яким також користувався її чоловік ОСОБА_6

ОСОБА_3 , ОСОБА_6 у вищевказаному кримінальному провадженні не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Даних про те, що у кримінальному провадженні потребуються проведення досліджень транспортного засобу в ході досудового розслідування, прокурором не надано, навпаки зазначено, що не проводиться будь яких слідчих дій з зазначеним транспортним засобом.

Також, відсутні підстави вважати, що майно може бути піддано конфіскації, спеціальній конфіскації або використане для забезпечення цивільного позову.

Однією із загальних засад кримінального провадження визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України є розумність строків. В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинно бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. (Рішення у справі "АГОСЬ" проти Сполученого Королівства" від 24 жовтня 1986 року, серія А.№108, п.52).

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, доводи клопотання про скасування арешту з зазначеного вище майна є обґрунтованими, підстави для арешту на даний час відпали.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, але частково, в частині розпорядження та користування ОСОБА_3 наведеним арештованим майном, оскільки досудове розслідування триває, зазначене майно є речовим доказом, а тому в задоволенні іншої частини клопотання про скасування арешту майна щодо заборони відчуження зазначеного майна, відмовити, оскільки арешт майна в частині заборони відчуження автомобілем забезпечить його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 131,132, 170-174, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 25.05.2023 року по кримінальному провадженню №0001654 (справа № 754/7005/23) на транспортний засіб автомобіль марки ««Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , два ключі від нього, в частині розпорядження та користування, повернувши вказаний транспортний засіб його власнику ОСОБА_3 .

В задоволенні іншої частини клопотання про скасування арешту майна щодо заборони відчуження зазначеного майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1