ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/661/23 Справа № 202/1657/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

скаржника (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_7 від 03.03.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000171 03.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_7 від 03.03.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000171 03.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Рішення суду обґрунтовано тим, що 03.03.2022 року старшим слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м.Краматорську ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінальне провадження за ст. 364 ч 1 КК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, на підставі ч.1. ст. 284 КПК України.

Суд перевірив та встановив, що оскаржувана постанова прийнята уповноваженим слідчим та відповідає вимогам ст.110 КПК України. Обґрунтована тим, що в ході кримінального провадження було встановлено, що дійсно потерпілий ОСОБА_6 був притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 296 ч.1 КК України у кримінальному провадженні 00010006 від 07.04.2013 року на підставі заяви ОСОБА_9 . Провадження по справі дійсно було закрите 04.04.2017 року прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Але ж в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000171 не було встановлено корисливого умислу в діях співробітників Константинівського ВП ГУНП в Донецькій області, який є обов`язковою умовою притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 364 ч.1 КК України, а також не встановлено фактів зловживання ними службовими обов`язками та факт істотної шкоди.

Свідок ОСОБА_9 був допитаний по обставинам справи та пояснив, що був заявником про злочин в справі по обвинуваченню ОСОБА_6 та вказав на нього, тому що безпосередньо бачив його біля побитого автомобіля, вважає, що є власником автомобілю, і він перебував в його користуванні.

На думку слідчого судді доведеність або недоведеність права власності (користування) ОСОБА_9 на автомобіль, не перешкоджала йому зробити заяву про вчинення правопорушення, свідком якого він став, відповідно до ст. 60 КПК України, що кореспондується з обов`язком органу досудового розслідування зареєструвати його заяву у порядку ст.214 КПК України та розпочати розслідування злочину.

Слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження, зазначені заявником ОСОБА_6 (не додавання слідчим до матеріалів справи документів про право власності ОСОБА_9 на автомобіль, який був пошкоджений і в пошкодженні якого був обвинувачений ОСОБА_6 , порушення процесуального порядку огляду автомобіля, в пошкодженні якого обвинувачувався ОСОБА_6 , та неодноразове скасування слідчими суддями попередніх постанов про закриття кримінального провадження) не спростовують висновків слідчого про недоведеність наявності умислу та корисливої мети в діях посадових осіб, що є обов`язковою умовою складу злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 07.02.2023 року, оскільки ухвала була проголошена без його участі, поштою оскаржувану ухвалу він не отримував, а дізнався про неї з особистого кабінету сайту «Судова Влада» лише 25.02.2023 року.

Також просить скасувати ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 07.02.2023 року та скасувати постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_7 від 03.03.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000171 від 22.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що факт того, що ОСОБА_9 мав право написати відповідну заяву про скоєння кримінального правопорушення відносно третьої особи ним взагалі не оскаржувався, а питання стоїть у тому, що ОСОБА_9 не мав право надавати слідчому дозвіл на огляд автомобіля, до якого він не має жодного відношення.

Зазначає, що не погодився з тим, що на момент реєстрації дане кримінальне провадження було кваліфіковано за ст.. 372 КК України, та наполягав на його перекваліфікації за ст. 364 КК України. В ході розслідування він неодноразово звертався до слідчого про перекваліфікацію вже зі статті 364 КК України на статтю 365 КК України або на статтю 367 КК України, однак ці його клопотання разом з доказами спричиненої йому шкоди слідчий навіть не долучив до матеріалів кримінального провадження, хоча слідчий може самостійно перекваліфікувати кримінальне провадження, не чекаючи відповідного клопотання від потерпілого.

Також апелянт погоджується з висновком слідчого судді про те, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за статтею 364 КК України вже минув, однак звертає увагу, що слідчий закрив дане кримінальне провадження не у зв`язку із закінчення строку притягнення до кримінальної відповідності, а у зв`язку з відсутністю складу злочину на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку скаржника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з наданих матеріалів, в провадженні Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську, перебувало кримінальне провадження №0000171 за попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.371 КК України на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.03.2018 року щодо зобов`язання внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_6 про незаконне притягнення його працівниками Костянтинівського ВП ГУНП в Донецькій області до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні 00010006. 05.05.2018 року на вимогу заявника ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні було змінено правову кваліфікацію зі ст. 372 на ч.1 ст. 364 КК України.

Постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську, ОСОБА_7 від 03.03.2022 року винесено постанову про закриття кримінальне провадження №0000171 на підставі ч.1. ст.286 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Обґрунтовуючи підстави для закриття кримінального провадження, слідчий зазначив, що в ході кримінального провадження було встановлено, що дійсно потерпілий ОСОБА_6 був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні 00010006 від 07.04.2013 року на підставі заяви ОСОБА_9 . Провадження по справі дійсно було закрите 04.04.2017 року прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Втім, під час досудового розслідування кримінального провадження №0000171 не було встановлено корисливого умислу в діях співробітників Константинівського ВП ГУНП в Донецькій області, який є обов`язковою умовою притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 364 КК України, а також не встановлено фактів зловживання ними службовими обов`язками та факт істотної шкоди.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000171 на підставі п.2 ч.1.ст.284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську, ОСОБА_7 від 03.03.2022 року, розглядаючи яку слідчий суддя дослідив скаргу та долучені до неї матеріали, матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні і дійшов висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною, вмотивованою та обґрунтованою, а тому відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Колегія суддів повністю погоджується з таким рішенням слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Як витікає з постановленої ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування даного провадження слідчим було проведено повну перевірку фактів, які стосувалися відомостей, викладених у заяві ОСОБА_6 , за результатами якої не було встановлено будь-яких достатніх та достовірних даних про склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.

Наданими матеріалами підтверджується, що по справі заявник ОСОБА_6 був допитаний в якості потерпілого, допитані в якості свідків особи, які проводили досудове розслідування та здійснювали процесуальне керівництво даного кримінального кримінального провадження, шляхом тимчасового доступу до речей і документів додані матеріали із кримінального провадження №00010006, рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.12.2017 року про відшкодування з державного бюджету України Жабку моральної шкоди в розмірі 148 160 гривень за незаконне кримінальне переслідування в кримінальному провадженні 00010006.

Також апеляційний суд зауважує, що ч.1 ст. 364 КК України передбачає кримінальну відповідальність службових осіб правоохоронного органу за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах, інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державі чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Згідно з п. 2 Примітки до ст. 364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 КК України вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Відповідно до закону України «Про внесення змін до законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» № 1261-VII від 13.05.2014 року" істотною шкодою у статтях 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, Тяжкими наслідками у статтях 364-367 КК України вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 364 КК України, є матеріальним, тобто таким, обов`язковою ознакою якого є наявність суспільно небезпечних наслідків лише у вигляді матеріальної шкоди.

Як зазначено слідчим у постанові про закриття провадження, під час досудового розслідування не було встановлено будь-яких фактичних даних, які б підтверджували той факт, що співробітники Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області та Костянтинівської міжрайонної прокуратури зловживали своїм службовим становищем під час проведення розслідування кримінального провадження №01006 та умисно з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб використовували своє службове становище всупереч інтересам служби, а також те, що їх діями було заподіяно істотну шкоду. Навпаки, в ході слідства встановлено, що вищевказані співробітники правоохоронних органів діяли виключно в межах вимог, встановлених кримінальним процесуальним законодавством та їх дії не виходили за межі наданих їм законом повноважень, а отже в діях співробітників Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та Костянтинівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_12 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, що тягне за собою закриття кримінального провадження.

Колегія суддів також вважає, що ті обставини, на які посилається скаржник у своїй апеляції, а саме не додавання слідчим до матеріалів справи документів про право власності ОСОБА_9 на автомобіль, який був пошкоджений і в пошкодженні якого був обвинувачений ОСОБА_6 , порушення процесуального порядку огляду автомобіля, в пошкодженні якого обвинувачувався ОСОБА_6 , та неодноразове скасування слідчими суддями попередніх постанов про закриття кримінального провадження, були предметом повної перевірки як слідчим під час досудового розслідування, так і слідчим суддею протягом судового розгляду, а тому доводи поданої апеляційної скарги не спростовують висновку про те, що слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження після всебічного, повного та об`єктивного встановлення і дослідження обставин справи, отримання та оцінки всіх належних доказів з посиланням на норми матеріального та процесуального права.

Проаналізувавши встановлені під час досудового розслідування обставини колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку у кримінальному провадженні №0000171 в діях працівників Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області та Костянтинівської міжрайонної прокуратури дійсно відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, а тому як постанова слідчого про закриття зазначеного кримінального провадження, так і оскаржувана ухвала слідчого судді є цілком обґрунтованими та вмотивованими.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що доводи апелянта стосовно невиконання слідчим всіх необхідних дій для повного, всебічного і неупередженого встановлення обставин кримінального правопорушення та неповноту судового розгляду його скарги слідчим суддею є необґрунтованими, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. До того ж, як слушно зазначив слідчий суддя, ці обставини не спростовують висновків слідчого про недоведеність наявності умислу та корисливої мети в діях працівників правоохоронних органів та співробітників прокуратури, що є обов`язковою умовою складу злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КПК України.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення поданої на неї апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_7 від 03.03.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000171 03.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4