Справа № 191/296/22
Провадження № 1-кп/191/10/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000068 від 26.01.2022, відносно

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Павлівка Сннельниківського району Дніпропетровської області, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, незаміжньої, не працюючої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-18.12.2020 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст..75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрованого, раніше судимого:

-18.12.2020 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, які належать потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та достовірно знаючи яким чином можливо заволодіти вказаним грошовими коштами, 24.01.2021 в період часу з 08.30 год. до 09.00 год., перебуваючи поблизу житлового дому, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_4 , вступила в попередню змову з раніше знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на таємне повторне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Далі, 24.01.2022 приблизно о 09 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні прихожої житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та переслідуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розподіливши між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_5 зайшла з потерпілою ОСОБА_4 до приміщення кухні та відволікаючи увагу останньої запропонувала випити чаю, а ОСОБА_6 в цей момент, залишаючись у приміщенні прихожої кімнати вказаного домоволодіння, відповідно до розподілених ролей підійшов до шафи, яка стоїть ліворуч відносно входу у будинок, відкрив дверцята та виявив сумку чорного кольору, яка висіла з права на одному з дверцят. Будучи попередньо обізнаним, що у вказаній сумці потерпіла ОСОБА_4 зберігає грошові кошти, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, впевнившись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, викрав майно потерпілої, а саме грошові кошти у розмірі 500 гривень (одна купюра номіналом 500 гривень України).

Після чого, подавши візуальний сигнал ОСОБА_5 про виконання усіх попередньо обумовлених дій, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення пішли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_4 матеріальну школу на загальну суму 500 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого манна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, які належать потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та достовірно знаючи яким чином можливо заволодіти грошовими коштами, які вона заздалегідь визначила для себе як об`єкт злочинного посягання та де вони знаходяться, 26.01.2021 в період часу з 08.30 год. до 09.00 год. (більш точного часу встановити не вдалося), перебуваючи поблизу житлового дому, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_4 , вступила в попередню змову з раніше знайомим ОСОБА_6 на таємне, повторне викрадення чужою майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Далі, 26.01.2022 приблизно о 09.00 год., перебуваючи у приміщенні прихожої житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та, переслідуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розподіливши між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_5 зайшла з потерпілою ОСОБА_4 до приміщення кухні та, відволікаючи увалу останньої, запропонувала випити чаю, а ОСОБА_6 в цей момент залишаючись у приміщенні прихожої вказаного домоволодіння, відповідно до розподілених між собою ролей вчинення кримінального правопорушення, підійшов до шафи, яка стоїть ліворуч відносно входу у будинок, відкривши дверцята виявив сумку чорного кольору, яка висіла праворуч на одному з дверцят та, будучи попередньо обізнаним, що у вказаній сумці потерпіла ОСОБА_4 зберігає грошові кошти, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, впевнившись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, викрав майно, а саме грошові кошти у розмірі 1000 гривень (дві купюри номіналом 500 гривень України).

Після чого, подавши візуальний сигнал ОСОБА_5 про виконання усіх попередньо обумовлених дій, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення пішли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, щиро покаялася, та пояснила, що вони з ОСОБА_6 двічі приходили до її матері, попередньо домовившись про крадіжку грошей, а саме про те, що вона буде відволікати свою матір ОСОБА_4 , а ОСОБА_6 викраде гроші. Перший раз вони викрали у матері 500 грн., а другий раз таким самим способом - 1000 грн. Гроші витрати на продукти харчування. Крадіжку скоювали у тверезому стані. Матеріальний збиток відшкодували.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, та пояснив, що вони двічі приходили до матері ОСОБА_5 , попередньо домовившись про крадіжку грошей, а саме про те, що ОСОБА_5 буде відволікати свою матір ОСОБА_4 , а він викраде гроші. Перший раз вони викрали у ОСОБА_4 500 грн., а другий раз таким самим способом - 1000 грн. Гроші витрати на продукти харчування, віддали борги. Матеріальний збиток відшкодували.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що до неї приходили донька ОСОБА_5 та її співмешканець ОСОБА_6 . Вона знаходилась на кухні з донькою ОСОБА_5 , яка мила скло, а ОСОБА_6 був у коридорі. Потім ОСОБА_6 , зайшов, вони переглянулися з донькою та пішли. Після цього вона помітила, що у сумці не вистачало грошей. Також додала, що вона одна виховує двох неповнолітніх онуків, відносно яких її донька ОСОБА_5 та її співмешканець ОСОБА_6 позбавленні батьківських прав. Кошти, які вони викрали, були дитячі. Просила призначити обвинуваченим покарання, не пов`язане із позбавленням волі. Претензій морального та матеріального характеру до обвинувачених не має.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинувачених, потерпілу, дослідивши матеріали, що характеризують обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинувачених кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини та тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу винної, яка раніше судима, на шлях виправлення не стала та знову вчинила злочин в період іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, позбавлена батьківських прав, у вчиненому розкаюється, матеріальні збитки потерпілій відшкодувала.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є її щире каяття у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини та тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу винного, який раніше судимий, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин в період іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, у вчиненому розкаюється, матеріальні збитки потерпілій відшкодував.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після вчинення злочину, їх щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що виправлення обвинувачених неможливо без їх ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченим покарання в межах інкримінованого їм діяння у виді позбавлення волі з урахуванням вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.12.2020, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.12.2020 та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня її фактичного затримання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.12.2020 та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його фактичного затримання.

До набрання вироком законної сили запоб іжний захід ОСОБА_6 не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1