ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/6418/19 Номер провадження 11-кп/814/1364/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження № 0001464 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 03.11.2022 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Вовчанськ Харківської області, громадянки України, з вищою освітою, непрацюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судима, останній раз:

13.09.2017 Фрунзенським районним судом м. Харків за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 3 роки,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ч.1 ст.70, ст.71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку суду 11.06.2019 приблизно о 19:30, точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що двері кімнати № НОМЕР_1 , де постійно мешкає ОСОБА_9 відкриті, проникла до вищевказаної кімнати, де, склала до сумки речі потерпілої ОСОБА_9 , а саме капрі жіночі чорного кольору, вартістю 126 гривень, футболку білого кольору з малюнком рози, вартістю 168,30 гривень, флакон піни для гоління «Arko men» вартістю 49 гривень, фарбу для замші «Дивидик», вартістю 54 гривень, зубну пасту в тубі «Biosense Total» вартістю 43 гривень, шампунь «Bioton cosmetics» вартістю 32 гривні, гель для душу «Biotoncosmetics», вартістю 26,50 гривень, зарядний пристрій «Travel Adapter» вартістю 78,75 гривень, черевики чоловічі «Gipanis» вартістю 143,82 гривень. Після чого, сумку з вищезазначеним майном ОСОБА_8 скинула з балкону кімнати АДРЕСА_3 .Одночасно, ОСОБА_8 незаконно заволоділа та переодяглася у сукню темно-синього кольору, вартістю 234 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_9 .

Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_8 в іншу сумку склала речі потерпілої ОСОБА_9 , а саме: туалетну воду «Versace brightcrystal», вартістю 1568 гривень, туалетну воду «Thecity spiritvoyage» вартістю 199 гривень, флакон дезодоранту «Old Spice Whitewater» вартістю 59,25 гривень, яку вона залишила біля крісла у кімнаті АДРЕСА_3 .

Однак, довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_8 не змогла, з причин, що не залежали від її волі та не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки почула стук у двері кімнати, де вона перебувала.

Крім того, 11.06.2019 року близько 20.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_3 після чого як почула стук у двері, вийшла до балкону зазначеної кімнати. У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до кімнати АДРЕСА_4 , де фактично мешкає ОСОБА_10 , що на праві власності належить ОСОБА_11 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Так, ОСОБА_8 , в порушення ст. 30 Конституції України згідно якої кожному гарантується право на недоторканість житла, за відсутності законних підстав, з метою уникнення від відповідальності, перелізла через перила балкону кімнати АДРЕСА_2 та скориставшись тим, що двері балкону кімнати №142 відчинені, упевнившись у відсутності потерпілої ОСОБА_10 , поза волею власника та фактичного користувача проникла до кімнати № НОМЕР_2 , та перебувала там, поки її дії не були викриті ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просить вирок суду змінити зарахувати в порядку Закону України №838-VIII від 26.11.2015 з розрахунку 1 день перебування під вартою за 2 дні позбавлення волі, так як до оскаржуваного вироку приєднано покарання на попереднім вироком 13.09.2017 Фрунзенського районного суду м. Харків, за яким вона визнана винуватою у вчиненні злочинів у 2016-2017 роках.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом положень ч.1 та ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст. КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації дій обвинуваченої в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до абз.1 ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з абз.4 ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015, у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичну закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржуваним вироком на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

При цьому на підставі ст.71 КК України, до покарання за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.09.2017 та остаточно визначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Згідно із п.103 Правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 (далі правова позиція від 29.08.2018 року), якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 (пряма дія Закону України № 838-VІІІ).

Відповідно до п.106 вищевказаної Правової позиції від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VІІІ, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VІІІ.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до наступного.

З ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015, вбачається, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення може бути проведене в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

З матеріалів справи вбачається, що за вироком Київського районного суду м.Полтави від 03.11.2022 обвинувачена ОСОБА_8 скоїла епізоди у 2019 році, тобто положення ч.5 ст.72 КК України, в редакції 2015 року, за цим вироком до обвинуваченої не можуть бути застосовані.

Також судом враховано, що покарання призначене судом не за сукупністю злочинів, а за сукупністю вироків, в зв`язку з чим проведення перерахунку , як того просить в своїй апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 , є не можливим.

Інших істотних порушень вимог КПК України, які б були підставами для скасування чи зміни вироку суду не встановлено, а тому апеляційна скарга обвинуваченої до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2022 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .