Справа № 183/6449/23
№ 1-кп/183/1542/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду у спрощеному порядку кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000090 від 23 грудня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнатівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.03.2013 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі;

- 07.10.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком на 1 рік;

- 14.02.2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням на користь держави 10% щомісячно,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 162, ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.162 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності (а.с.12-15).

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти такого розгляду, про що надала відповідну заяву (а.с.16).

Ухвалою суду від 29 травня 2023 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.ст.381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 162, ч. 2 ст. 389 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що 30 листопада 2022 року приблизно о 17 годині 15 хвилин ОСОБА_3 проходив поблизу будинку ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Через незачинену хвіртку ОСОБА_3 зайшов на територію вищевказаного домоволодіння, де підійшов до вікна будинку. У вказаний час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на незаконне проникнення до житла ОСОБА_5 , а саме до будинку АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_3 30 листопада 2022 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, знаходячись біля житлового будинку, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 , шляхом пошкодження вікна незаконно проник всередину житлового будинку, порушивши право ОСОБА_5 на недоторканність житла, передбаченого ст. 30 Конституції України, статтею 12 Загальної декларації з прав людини, статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2022 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 2 років виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням на користь держави 10% із суми заробітку щомісяця, у зв`язку з чим 18.04.2021 року у приміщенні Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, розташованого за адресою: вул. М.Головка, 18а, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, ОСОБА_3 офіційно ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді виправних робіт, попереджений про відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання у виді виправних робіт, а також попереджений про те, що в разі ухилення від відбування покарання, на підставі ч.2 ст.389 КК України він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що у ОСОБА_3 було відібрано відповідну підписку.

У своєму письмовому поясненні від 18.04.2022 року ОСОБА_3 повідомив, що він офіційно працевлаштований в ТОВ «ФЕРРУМ-СТІЛЛ», що підтверджено довідкою № 12/04-22 від 12.04.2022 року, згідно якої, ОСОБА_3 , працює в ТОВ «ФЕРРУМ-СТІЛ» з 26.01.2022 року на посаді вибивальника відливок.

19.04.2022 року скеровано повідомлення до ТОВ «ФЕРРУМ-СТІЛЛ» про початок відрахувань із заробітної плати засудженого. 21.04.2022 року з ТОВ «ФЕРРУМ-СТІЛЛ» отримано підтвердження та наказ № 07 від 21.04.2022 року про початок відрахувань 10 % із заробітку ОСОБА_3 у дохід держави з 21.04.2021 року.

Однак, згідно з розрахунковими даними, табелем обліку робочого часу за жовтень 2022 року, які 10.11.2022 року надійшли до Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області з ТОВ «ФЕРРУМ-СТІЛЛ», встановлено, що ОСОБА_3 , в порушення вимог ч. 6 ст. 41 КВК України, був відсутнім на робочому місці 07.10.2022 року, 10.10.2022 року, 11.10.2022 року, 12.10.2022 року, 13.10.2022 року, 14.10.2022 року, 28.10.2022 року, 31.10.2022 року у зв`язку із невстановлених причин, не повідомивши про причини своєї відсутності керівництву підприємства ТОВ «ФЕРРУМ-СТІЛ».

У зв`язку із невиходом на роботу ОСОБА_3 у жовтні 2022 року із невстановлених причин, 11.11.2022 року провідним інспектором Новомосковського районного відділу проведено на ТОВ «ФЕРРУМ-СТІЛ» перевірку виконання покарання у виді виправних робіт. У ході зазначеної перевірки, засуджений ОСОБА_3 був відсутнім на робочому місці з невідомих для керівництва підприємства причин, на телефоні дзвінки не відповідав.

Окрім того, згідно табелю обліку робочого часу ТОВ «ФЕРРУМ-СТІЛ» за листопад 2022 року, ОСОБА_3 із невстановлених причин, 01.11.2022, 02.11.2022, 03.11.2022, 04.11.2022, 07.11.2022, 08.11.2022, 09.11.2022, 10.11.2022, 11.11.2022, 14.11.2022, 21.11.2022, 22.11.2022, 23.11.2022, 24.11.2022, 25.11.2022, 28.11.2022, 29.11.2022, 30.11.2022 року був відсутнім на робочому місці з невідомих для керівництва підприємства причин, на телефоні дзвінки не відповідав.

Окрім того, згідно табелю обліку робочого часу ТОВ «ФЕРРУМ-СТІЛ» за грудень 2022 року, ОСОБА_3 із невстановлених причин, 01.12.2022, 02.12.2022 був відсутнім на робочому місці з невідомих для керівництва підприємства причин, на телефоні дзвінки не відповідав.

Окрім того, згідно табелю обліку робочого часу ТОВ «ФЕРРУМ-СТІЛ» за січень 2023 року, ОСОБА_3 із невстановлених причин, 17.01.2023, 18.01.2023, 19.01.2023, 20.01.2023, 23.01.2023, 24.01.2023, 25.01.2023, 26.01.2023, 27.01.2023, 30.01.2023 року був відсутнім на робочому місці з невідомих для керівництва підприємства причин, на телефоні дзвінки не відповідав.

31.01.2023 року, ОСОБА_3 винесено застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності у зв`язку із порушенням порядку та умов відбування покарання, а саме порушенням ОСОБА_3 вимог ч. 6 ст. 41 КВК України: не явкою за викликами до уповноваженого органу з питань пробації 22.11.2022 року та 01.12.2022 року; неповідомленням уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця свого проживання.

09.02.2023 року до Новомосковського районного відділу надійшли документи з ТОВ «ФЕРРУМ-СТІЛЛ», згідно яких, ОСОБА_3 , вибивальник відливок, звільнений з підприємства, відповідно до наказу № 05-к від 30.01.2023 року, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання у вигляді 2 років виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням на користь держави 10% із суми заробітку щомісячно, присуджених йому вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2022 року, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 41, 46 Кримінально-виконавчого кодексу України порядку і умов відбування покарання, здійснив ухилення та не відпрацював покарання у виді 2 років виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням на користь держави 10% із суми заробітку щомісячно, тим самим ухилявся від відбування покарання у покарання у виді виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням на користь держави 10% із суми заробітку щомісячно, без поважних причин.

Зазначені дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла, за ч. 2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді виправних робіт.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 162, ч. 2 ст. 389 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що події кримінальних правопорушень (проступків) мали місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у незаконному проникненні до житла, ухиленні засудженого від відбування покарання у виді виправних робіт, при обставинах, встановлених органом досудового розслідування, доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст.162, ч.2 ст.389 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 за місцем мешкання характеризується негативно.

Разом з тим, щире каяття ОСОБА_3 визнається обставиною, що пом`якшує його покарання.

Крім того, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчинених кримінальних проступків, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення покарання у вигляді штрафу чи виправних робіт, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працює, а також у вигляді арешту, оскільки зазначений вид покарання передбачає реальну ізоляцію, а вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді обмеження волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, конкретним їх обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді обмеження волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 100,369,370,373,374,381,382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1