справа № 208/3443/23
№ провадження 1-кп/208/378/23
ВИРОК

Іменем України

30 серпня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна середня, офіційно не працевлаштованого, холостого, осіб на утриманні не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

17.08.2022 року за Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186, ст.128, ч. 3 ст. 185, ст.. 70 ч. 1 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на 3 роки;

у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, -

встановив:

26.01.2023, приблизно о 20.00 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де також знаходилась раніше йому знайома ОСОБА_4 , з якою у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, реалізуючи який, ОСОБА_6 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, наніс ОСОБА_4 кулаком правої руки удар в ліву сторону обличчя в район вилиці, від чого ОСОБА_4 впала на підлогу на спину.

Після чого, ОСОБА_6 продовжуючи реалізувати свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, схопив ОСОБА_4 , яка лежала на підлозі, за волосся голови, і утримуючи її правою рукою за волосся, завдав їй не менш ніж чотирьох разів удари її головою о підлогу. Та, не зупинившись на вчиненому та продовжуючи реалізувати свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів в голову людини, тобто у місце розташування життєво важливих органів, можливо заподіяти їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, стоячи поруч із ОСОБА_4 , яка лежала на підлозі, наніс останній правою та лівою ногами почергово не менше чотирьох ударів в область голови, тобто у місце розташування життєво важливих органів.

ОСОБА_4 , прагнучи уникнути подальших ударів, скористалася виниклою можливістю, піднялась та вибігла в прихожу, однак ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, маючи намір в повному обсязі реалізувати свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, наздогнав останню та наніс їй кулаком один удар в задню частину голови.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , згідно висновку експерта № 211-Е від 23.02.2023, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток лицевого черепу (уламковий перелом лівої виличної кістки та виличного відростку лівої виличної кістки, перелом внутрішньої та нижньої стінок лівої очниці, перелом кісток носу), з 2-ма синцями та однією раною на голові, одним крововиливом у склеру лівого ока. з лівобічним гемосинусом, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку, які відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні, відмовився давати показання, скориставшись ст.63 Конституції України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 зазначила, що сторона захисту не оспорює фактичні данні викладені у обвинувальному акті. Проте при призначенні покарання просила врахувати тяжкість скоєного кримінального правопорушення, і застосовуючи ст. 71 КК України, призначити найменше можливе покарання.

Так, в ході судового розгляду за обсягом пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, його вина у скоєні зазначеного кримінального правопорушення доведена зібраними в ході досудового розслідування доказами, та дослідженими під час судового розгляду, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

На підставі зазначеного суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КК України, виходячи з наступного.

-Показами потерпілої ОСОБА_4 , яка зазначила, що до події 26.01.2023 року вона була знайома із ОСОБА_6 , який мав особисті стосунки з її подругою. Між ними і до цього виникали ситуації коли ОСОБА_6 наносив їй удари, проте вона завжди його пробачала. 26.01.2023 року вона була запрошена додому до своєї знайомої ОСОБА_8 , яка проживає у квартирі АДРЕСА_2 , для святкування дня народження її доньки. Серед запрошених також був ОСОБА_6 , сама ОСОБА_8 із донькою (2 роки), ОСОБА_10 . Під час святкування вони вжили спиртний напій - горілку на 4-х. Близько о 20.00 години вона почала збиратися уходити додому, і знаходячись вже одягнутою, повернулася до кімнати - залу, що б забрати свою сумку. В цей час у залі знаходився ОСОБА_6 , ОСОБА_8 була на балконі а ОСОБА_10 знаходилася із дитиною у іншій кімнаті. ОСОБА_6 почав пропонувати їй її провести, на що вона відмовилася, на що він розізлився та вдарив її кулаком в обличчя. Сила удару була великою, від чого вона впала на спину на підлогу, після чого ОСОБА_6 підбіг до неї лежачої, та схопив за волосся голови, та утримуючи її голову за волосся з силою став бити її головою о підлогу, завдавав множенні удари по голові, тулубу, іншим частинам тіла. Вона намагаючись захиститися, закрила обличчя руками, зігнувшись на підлозі. Скільки всього було ударів вона не рахувала, але їх було багато. Під час цього до кімнати забігла ОСОБА_10 та стала намагатися відштовхувати ОСОБА_6 від неї, і вона скориставшись цим вибігла до прихожої. Проте ОСОБА_6 наздогнав її та зірвав у неї з плеча її жіночу сумку, яку вона забрала із собою, та ззаду по голові наніс їй удар чимось твердим по голові. Після цього вона забігла на кухню, закрилася там із середини, та чула як ОСОБА_10 заспокоює ОСОБА_6 . В цей час вона була вся у крові, ліве око повністю запливло. Коли почула що у квартирі стало тихіше, вона вибігла на вулицю, де вже була ОСОБА_10 та працівники поліції, потім також приїхала швидка медична допомога, і її госпіталізували до лікарні де вона декілька днів знаходилася у реанімаційному відділенні. Після події, ОСОБА_15 зустрів її у магазині погрожував їй, вів себе визиваючи та не вибачився за скоєне. З підстав чого вона прохає призначити йому найсуворіше покарання, та задовольнити заявлений нею позов, як то 50000 гривень моральної шкоди, та 2942,29 гривень майнової шкоди, як витрат на придбання ліків. Моральна шкода включає як моральні страждання, та фізичний біль, приниження, почуття страху, переживання які вона відчувала під час подій, так і після, тому що наслідки які завданні ОСОБА_15 її здоров`ю не зникли, і вона проходить лікування, потребує додаткових витрат для його відновлення. Також для неї болісно було все це переживати та згадувати знов як на стадії слідства так і в судді, і її страх та біль на сьогодні не зникли;

-Показами свідка ОСОБА_10 , яка в ході судового розгляду підтвердила що 26.01.2023, ввечері у квартирі АДРЕСА_2 , за місцем мешкання її знайомої ОСОБА_8 , крім неї були ОСОБА_8 , ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , так як у доньки ОСОБА_8 було день народження, і вони святкували. Близько о 20.00 годині, вона знаходилася у кімнаті з донькою ОСОБА_8 , сама ОСОБА_8 вийшла на балкон, а ОСОБА_15 і ОСОБА_4 , знаходилися у залі. Вона почула крики, шум, вибігла та побачила як ОСОБА_15 наніс кулаком в обличчя ОСОБА_4 один удар, після чого та упала на підлогу на спину. Проте ОСОБА_6 не зупинився а продовжив бити лежачу на підлозі ОСОБА_4, і головою о підлогу, і ногами і руками, і в обличчя, і по тілу. Вона втрутилася у це, і стала відштовхувати ОСОБА_6 , проте він не заспокоювався, і згодом відволікся, та ОСОБА_4 підхопившись вибігла у коридор, після чого ОСОБА_6 почав її наздоганяти, завдав їй удар по голові, і ОСОБА_4 забігла до кухні де зачинилася. А вона потім вийшла на вулицю та викликала поліцію, згодом до неї з квартири вийшла і ОСОБА_4 , коли приїхали співробітники поліції, та медични працівники, і забрали ОСОБА_4 до лікарні;

- реєстрацією в ЄРДР 07.02.2023 року за правовою кваліфікацією за ст. 122 ч.1 КК України (т. 2 а.с. 1);

-Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 07.02.2023 року, згідно до якого ОСОБА_4 заявила про скоєння щодо неї злочину ОСОБА_6 станом на 26.01.2023 року близько о 20.00 годині у квартирі АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 14);

-протоколом огляду місця події від 08.02.2023 року, із фото таблицями, яким зафіксовано обстановку у квартирі, та опис розташування об`єктів у неї; (т.2 а.с. 35-41);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2023 року за участю потерпілої ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 59-63), згідно до якого потерпіла вказала на фото особи якого вона впізнала як особу який завдав їй тілесні ушкодження 26.01.2023 року за вказаними нею обставинами, як ОСОБА_6 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2023 року за участю свідка ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 64-68), згідно до якого свідок вказала на фото особи яку вона впізнала як особу який завдав ОСОБА_4 тілесні ушкодження 26.01.2023 року за вказаними нею обставинами, як ОСОБА_6 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2023 року за участю свідка ОСОБА_20 (т. 2 а.с. 73-78), згідно до якого свідок вказала на фото особи якого вона впізнала як особу який завдав ОСОБА_4 тілесні ушкодження 26.01.2023 року за вказаними нею обставинами, як ОСОБА_6 ;

-висновком судово-медичної експертизи № 211-Е проведеної 23.02.2023 року (т. 2 а.с. 82-83), згідно до якого у ОСОБА_4 виявлено ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток лицевого черепу (уламковий перелом лівої виличної кістки та виличного відростку лівої виличної кістки, перелом внутрішньої та нижньої стінок лівої очниці, перелом кісток носу), з 2-ма синцями та однією раною на голові, одним крововиливом у склеру лівого ока. з лівобічним гемосинусом, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку, які відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більше 21 дня. Які мають давність утворення 26.01.2023 року, як термін вказаних у медичних документах на ім`я ОСОБА_4 ..

Щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , то виявлені у неї ушкодження виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів. Деякі з котрих могли володіти обмеженою контактуючою поверхнею. Та враховуючи характер, локалізацію та кількість ушкоджень виявлених у ОСОБА_4 , їй було спричинено не мнеш двох (не виключено що й більше) травмуючи дій в ділянку голови;

-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 224-Е від 27.02.2023 року (т. 2 а..с 99-100), яким встановлено що виявлені у ОСОБА_4 ушкодження виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів, деякі з котрих могли володіти обмеженою контактуючою поверх неню. І враховуючи характер, локалізацію та кількість ушкоджень виявлених у ОСОБА_4 , не виключено що виявлені у неї ушкодження могли виникнути при взаєморозташуванні потерпілої та нападника і за механізмом, як вказано у наданому протоколі проведення слідчого експерименту від 24.02.2023 року за участю потерпілої ОСОБА_4 , та як такі що не могли вникнути одномоментно при падінні потерпілої висоти власного зросту на площину;

-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 225-Е від 27.02.2023 року (т. 2 а.с. 101-102), згідно до якого виявлені ушкодження у ОСОБА_4 враховуючи їх характер, локалізацію та кількість , могли виникнути при взаєморозташуванні потерпілої та нападника і за механізмом, як вказано у наданому протоколі проведення слідчого експерименту від 24.02.2023 року за участі свідка ОСОБА_10 ;

-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 271-Е від 08.03.2023 року (т. 2 а.с. 106), згідно до якого враховуючи характер, локалізацію та кількість ушкоджень виявлених у ОСОБА_4 , їй було спричинено не менше двох травматичних дій в ділянку голови (що не виключає можливість нанесення їй 7-9 ти травматичних дій в ділянку голови).

Всі, вище перелічені докази, будучи належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження, в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, таким чином, жодних порушених вимог КПК України при отриманні вищезазначених доказів судом не встановлено і відсутні підставі згідно ст. 87 КПК України для визнання доказів недопустимими.

Щодо умисності дій ОСОБА_6 то в сукупності досліджених доказів та встановлених фактичних обставин, враховуючи кількість ударів у життєво важливі органи людини, як голову, обличчя, останній не міг розуміти наслідки завдання таких ударів, до застосування яких він застосовував силу, та їх кількість.

Відповідно до вимог ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що під час судового розгляду знайшла підтвердження та доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 в межах пред`явленого обвинувачення.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінального правопорушення передбаченного ч. 1 ст.122 КК України, так як умисність дій обвинуваченого під час вчинення кримінального правопорушення, за пред`явленим обвинуваченням доведено в ході судового розгляду допустимими та достовірними доказами, а тому його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування, а саме:

?за ч. 1 ст. 122 КК України, як заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який не працював, немає сталих соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, обвинувачується у скоєнні злочину під час іспитового строку за Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.08.2022 року (справа № 208/1597/22), за яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 186, ст. 128, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання: за ч.1 ст. 186 КК України, у виді 3 років позбавлення волі; за ст. 128 КК України, у виді 1 року позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України, у виді 5 років позбавлення волі. Та, відповідно до ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі. І, на підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 3 роки. Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_6 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації..

Зазначеним Вироком, в строк відбуття призначеного покарання зарахувати строк перебування ОСОБА_6 під вартою, з 29.01.2022 року по 31.08.2022 року.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , є рецидив злочину, вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.

Саме таке покарання буде доцільне для профілактики вчинення обвинуваченим нових злочинів, буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення, зазначене випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції. Також такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

У зв`язку з наведеним, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

А призначення покарання ОСОБА_6 підлягає із застосуванням ст.. 71 КК України.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов у розмірі 50000 гривень як моральна шкода, та 2942,29 гривень як матеріальна шкода, які з врахуванням ст..ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України та з врахуванням наданих доказів на їх обґрунтованості, як то квитанцій понесених витрати (т. 1 а.с. 102-103), так і враховуючи моральні страждання які перенесла потерпіла, є обґрунтованими.

А тому в частині заявлених вимоги щодо матеріальної шкоди, позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню повністю, проте вимоги щодо моральної шкоди з врахуванням фактичних обставин справи, та тяжкості тілесних ушкоджень, обставин події, моральних страждань завданих потерпілій підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 25000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винними у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання за даним вироком, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попереднім вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.08.2022 року (справа № 208/1597/22), та остаточно до відбуття покарання за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років і 6 (шість) місяців.

Обраховувати строк відбуття покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даним вироком, з часу його затримання, а саме з 14 березня 2023 року о 14.45 годині.

Зарахувати у строк відбуття покарання, ОСОБА_6 , його строк перебування під вартою, з 29.01.2022 року по 31.08.2022 року, зарахований за Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.08.2022 року (справа № 208/1597/22).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даним вироком, зарахувавши йому, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з часу його затримання, і по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

2942 (дві тисячі дев`ятсот сорок дві) гривні 29 копійок - у відшкодування майнової шкоди;

25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок - у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Справа № 208/3443/23