Справа № 202/5071/19
Провадження № 1-кс/202/3326/2023
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника, адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0001002 від 22.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001002 від 22.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що згідно листа Лівобережої окружної прокуратури м. Дніпра №04/52-3109ВИХ-23 від 24.04.2023 року в провадженні Індустріального відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (на теперішній час Відділення поліції №2 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області) перебувало кримінальне провадження №0001002 від 22.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. За результатами досудового розслідування, 23.06.2020 року слідчим СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі абзацу 14 ч.І ст.284 КПК України. Постановою першого заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області від 24.04.2023 року постанову слідчого Індустріального відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 23.06.2020 року скасовано. На теперішній час триває досудове розслідування.

В свою чергу, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26.07.2019 року накладено арешт на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонено будь-яким способом відчужувати вказане майно, розпоряджатися ним та використовувати його.

Однак, як зазначає адвокат, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна, на яке накладено було арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Окрім того, матеріали кримінального провадження не містять доказів, котрі вказують на те, що існує потреба у застосуванні арешту такого майна. В свою чергу, ОСОБА_4 подано заяву про прийняття спадщини після батька, ОСОБА_6 , та матері, ОСОБА_7 , померлих відповідно 25.08.2009 року та 18.01.2019 року (спадкова справа №7/2019). Спадщина складається з нерухомого майна (квартири), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на котру ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2019 року накладено арешт. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В той же час, як свідчать матеріали кримінальної справи, відносно ОСОБА_4 кримінальне провадження органом досудового слідства не здійснюється та йому не повідомлялось про підозру про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України. ОСОБА_4 також не є обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Враховуючи викладене, ОСОБА_4 вважає, що на даний час відсутня потреба в перебуванні зазначеного майна під арештом і останній підлягає скасуванню.

Тому представник заявника просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 26.07.2019 року на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник в судовому засіданні клопотання підтримав.

Прокурор у судовому засіданні просив вирішити питання на розсуд суду.

Вислухавши представника заявника, адвоката ОСОБА_3 , прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Встановлено, що в провадженні ВП№2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001002 від 22.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області від 15.07.2019 року нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001002 від 22.06.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26.07.2019 року накладено арешт на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонено будь-яким способом відчужувати вказане майно, розпоряджатися ним та використовувати його.

23.06.2020 року слідчим СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі абзацу 14 ч.І ст.284 КПК України.

Постановою першого заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області від 24.04.2023 року постанову слідчого Індустріального відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 23.06.2020 року скасовано. На теперішній час триває досудове розслідування.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань органом досудового розслідування є Підрозділ дізнання відділення поліції №2 Дніпровського районного управління головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи, що обов`язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав для скасування арешту майна покладено на осіб, які звертаються з цим клопотанням, вони повинні обґрунтувати необхідність скасування арешту майна.

З огляду на зазначене, вважаю, що клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, оскільки заявником не представлено доказів того, що на теперішній час відпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження. На час розгляду клопотання досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001002 від 22.06.2019 року не завершене, а збереження речового доказу на даному етапі досудового розслідування необхідне для забезпечення кримінального провадження. Крім того, заявником не доведено що власниками нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , були саме його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Також в матеріалах кримінального провадження фактично відсутні документи, що підтверджують арешт слідчим суддею Індустріального районного суду м.Дніпропетровська.

У зв`язку з викладеним, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001002 від 22.06.2019 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 174, 369-372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0001002 від 22.06.2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1