Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/445/23
Провадження № 1-кп/673/68/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 р.м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю:

прокурора - ОСОБА_2 ,

захисника - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 15.03.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, члена СФГ «Щедра Садиба-М», із задовільним станом здоров`я, одруженого, на утриманні двоє дітей, 2013р.н. та 2017 р.н., не військовозобов`язаного, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України

встановив:

На початку травня 2022 року ОСОБА_4 перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту на виїзді із с. Мазники Деражнянської ОТГ Хмельницького району Хмельницької області, на відстані 25 метрів в західному напрямку від зупинки, в траві виявив 69 патронів, які є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, калібру 5,45мм,проміжними патронами до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручного кулемета РКК -74, та іншої зброї калібру 5,45х39мм, з них 58 патронів з кулею із сталевим осердям, виробництва Луганського станкобудівельного заводу, м. Луганськ СРСР, 25 патронів, 1984 року виробництва, 33 патрони, 1988 року виробництва, 11 патронів із трасуючею кулею, виробництва Ульяновського машинобудівного заводу, м. Ульяновськ, СРСР, 1990 року виробництва, придатні для стрільби. В подальшому, не маючи передбаченого законом дозволу на носіння та зберігання бойових припасів, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, в порушення п.п.9,11,15 Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576; розділу ІІ Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року №622, п.1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадянських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної ради України від 17.06.1992 року, не маючи дозволу на носіння та зберігання бойових припасів, привласнив та в такий спосіб придбав, принісши їх до домогосподарства за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 та заховав у металевій шафі (сейфі) спальної кімнати будинку АДРЕСА_1 , де зберігав до 15.03.2023 року.

15.03.2023 року в період часу з 15год 15хв. по 15год. 39хв. працівниками ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області під час проведення огляду вказаного господарства відповідно до ст. 39 Закону України «Про Національну поліцію» виявлено та вилучено 69 патронів, які є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, калібру 5,45мм,проміжними патронами до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручного кулемета РКК -74, та іншої зброї калібру 5,45х39мм, з них 58 патронів з кулею із сталевим осердям, виробництва Луганського станкобудівельного заводу, м. Луганськ СРСР, 25 патронів, 1984 року виробництва, 33 патрони, 1988 року виробництва, 11 патронів із трасуючею кулею, виробництва Ульяновського машинобудівного заводу, м. Ульяновськ, СРСР, 1990 року виробництва, придатні для стрільби, які ОСОБА_6 незаконно зберігав за місцем свого проживання, без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю. Так, підтвердив, як на початку війни, яка триває між РФ та Україною являвся членом територіальної оборони. Приблизно в травні 2022 року, поблизу зупинки громадського транспорту, що у с. Мазники Хмельницького району Хмельницької області, у траві виявив боєприпаси у вигляді патронів до автоматів. При цьому підтвердив кількість та їх види, які зазначені в обвинувальному акті. З метою уникнення виявлення таких дітьми та зважаючи, що на той час тривали активні бойові дії, вирішив заволодіти вказаними боєприпасами, які переніс до будинку за місцем власного проживання, які помістив до металевого ящика, де зберігає належну йому зброю, дозвіл на яку отримав у встановленому законом порядку. Зауважив, що виявлені боєприпаси мав намір згодом передати до поліції, проте в зв`язку із характером роботи, що пов`язана із участю у посіві та збору урожаю, забув. В березні 2023 року, дізнався, що поліція має намір перевірити умови зберігання зброї за місцем його проживання, в зв`язку з чим прибув та власноруч відкрив металевий ящик, надавши поліцейським можливість перевірити його місткість. Тоді ж ними були виявлені знайдені боєприпаси. В скоєному щиро розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, а також судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, а також цілком погоджується із правовою кваліфікацією його дій органом досудового розслідування, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку сторін кримінального провадження, які не заперечували проти його розгляду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст.263 КК України як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого дозволу.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, в силу ст.. 12 КК України ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке являється тяжким злочином.

За вказаним обвинуваченням ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, на «Д» обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працюючий, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений та має на утриманні двох дітей, 2013 р.н. та 2017 р.н., які мають інвалідності, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Згідно досудової доповіді органу пробації ризики вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінені на рівні середніх. При цьому, можливим є виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є його щире каяття та активне сприяння органам досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

За змістом ч. 1 і ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України (в редакції чинній на час вчинення злочину) за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Суд вважає, що встановлені у даній справі обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

З урахуванням особи ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, відсутність обставин, які обтяжують покарання, його негативного відношення до вчиненого, того, що придбав і зберігав боєприпаси за місцем проживання та протягом вказаного періоду їх жодним чином не використовував і не розпоряджався (протилежного не встановлено), від вчиненого кримінального правопорушення тяжких наслідків не настало, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд переконаний, що у даній справі призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу у визначеному судом розмірі буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 є особою працездатного віку, забезпечений постійною робою, а тому має можливість оплатити штраф у визначеному судом розмірі.

Процесуальні витрати по справі пов`язані із залученням експерта для проведення судової експертизи зброї в розмірі 1510 грн.24 коп, в силу ч.2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався і клопотання про його застосування в ході судового розгляду стороною обвинувачення не заявлялося.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374-376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100,00 гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Після набрання вироком чинності:

- речові докази - сорок п`ять 5,45мм проміжних патронів, двадцять чотири гільзи, двадцять чотири кулі та пакет №7342618, запаковані в полімерний пакет №2336496 Експертної служби МВС України, які переданні на зберігання до УЛМТЗ ГУНП в Хмельницькій області-знищити.

- стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 1510, 24 грн.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1