№566/567/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року смт Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

старшого слідчого СВ Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000205 від 08 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором, звернувся до Млинівського районного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи клопотання посилається на те, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України а також ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) та п. 5 ч.1 ст.177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення).

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підтримали та просили його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 не оспорював фактичні обставини справи та не заперечував проти задоволення клопотання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просив суд встановити розмір застави у вигляді 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як заставодавецем буде дружина підозрюваного, а відтак просить врахувати її майновий стан.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали, якими слідчий та прокурор обґрунтовують необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 прийшов до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, востаннє вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 23 травня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України, маючи на момент вчинення злочину не зняту та не погашену у встановленому законному порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, із змінами, внесеними згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, 08 червня 2023 року, приблизно о 03:00 год., діючи з корисливих мотивів, керуючись метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи настання їх наслідків, проник на територію огородженого господарства ОСОБА_7 , розташованого в АДРЕСА_1 , де шляхом відкриття незамкнених на ключ дверей відкрив автомобіль марки «Nissan Bluebird», д.н.з. НОМЕР_1 , із салону якого здійснив крадіжку належного ОСОБА_8 ноутбука марки «HP Povilion g6 series» вартістю 18 500 грн. та пристрій для зчитування інформації з автомобілів марки «DELPHI» вартістю 3 500 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 22 000 грн.

08 червня 2023 року, о 04 год. 45 хв., в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В подальшому, 08 червня 2023 року ОСОБА_5 за фактом таємного викрадення чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням до сховища, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 08 червня 2023року, в ході якого, серед іншого виявлено та вилучено ноутбука марки «HP Povilion g6 series» та пристрій для зчитування інформації з автомобілів марки «DELPHI»;

- речовими доказами: ноутбук марки «HP Povilion g6 series» та пристрій для зчитування інформації з автомобілів марки «DELPHI»; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 08 червня 2023 року, яка розповіла про обставини вчинення крадіжки;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 08 червня 2023 року, який розповів про обставини вчинення крадіжки;

- протоколом огляду предмета від 08 червня 2023 року в ході якого за участі потерпілої ОСОБА_8 оглянуто ноутбук марки «HP Povilion g6 series» та пристрій для зчитування інформації з автомобілів марки «DELPHI», які вона впізнала та вказала, що це майно, яке було в неї викрадене.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України").

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Також Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам реалізації ризиків, передбачених п.п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, передбачений у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обгрунтований тим, що у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, йому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі.

Також, згідно вимоги про наявність судимостей вбачається, що в минулому відносно ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою за вчинення ним кримінального правопорушення, що також, свідчить про те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, ОСОБА_5 власного житла не має та не має місця реєстрації, ніде не працює, не має постійних занять та джерела заробітку, не має на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку, що вказує на відсутність у нього стримуючих чинників особистісно-соціального характеру та міцних соціальних зав`язків по місцю проживання.

Також, ОСОБА_5 проживає в м. Рівне, а кримінальне правопорушення вчинив на території смт. Млинів Дубенського району Рівненської області в нічний час, що також може свідчити про схильність переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На обгрунтовання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, слід зазначити, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів проти власності та відбував покарання в установі виконання покарань.

На даний час ОСОБА_5 вважається, відповідно до ст. 89 КК України, раніше судимим вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 23 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. ОСОБА_5 було звільнено 22 січня 2022 року з установи відбування покарання.

Однак, ОСОБА_5 нехтуючи діючим законодавством України, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та продовжив свою злочинну діяльність вчинивши новий умисний, корисливий злочин проти власності фактично через рік після звільнення.

Крім того, ОСОБА_5 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення знаходячись в смт. Млинів Дубенського району Рівненської області в період дії комендантської години, що вказує на схильність до порушення вимог законодавства.

Також, органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження №0000207 від 08 червня 2023 року за фактом крадіжки у ОСОБА_9 кросівок марки «Adidas» за ч. 4 ст. 185 КК України. В ході затримання ОСОБА_5 , серед іншого, було вилучено кросівки «Adidas», які за зовнішніми ознаками схожі на кросівки потерпілого ОСОБА_9 .

Зазначене вище дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі проти власності.

Також, необхідно врахувати, що відповідно до Листа Верховного Суду від 03 березня 2022 року №1/0/2-22, запровадження воєнного стану та збройна агресія в Україні є відповідним ризиком.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Суд вважає, що до ОСОБА_5 не може бути застосовано м`яких запобіжних заходів як особисте зобов`язання або особиста порука може не забезпечити запобігання встановленим ризикам, оскільки він ніде не зареєстрований, ніде не працює і не має постійного джерела доходу.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії тяжких, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини про те, що національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування альтернативних запобіжних заходів (рішення у справах «Вранчев проти Сербії» від 23 вересня 2008 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «Буров проти України» від 17 березня 2011 року, «Цигоній проти України» від 24 листопада 2011 року) вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. При цьому слідчим суддею з`ясовано та оцінено вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

В судовому засіданні захисником підозрюваного ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 були долученні докази: копія заяви ОСОБА_10 в якій вона вказує, що не заперечує, щоб її син ОСОБА_5 , у разі прийняття рішення щодо задоволення запобіжного заходу у виді домашнього арешту, проживав та виконував покладені обов`язки за адресою АДРЕСА_2 ., власником якої вона являється згідно договору дарування квартири від 19 грудня 2013 року.

Суд не приймає дані документи до уваги, так як жодними доказами не підтверджено хто така ОСОБА_10 і чи насправді вона являється матір`ю підозрюваного ОСОБА_11 .

Щодо долученого захисником підозрюваного ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 епікризу щодо стану здоров`я ОСОБА_5 , то дослідивши даний документ, суд вважає, що будь-яких доказів про те, що по стану здоров`я ОСОБА_5 не може перебувати в ізоляції, захисник не надав, а тому суд вважає, що до ОСОБА_5 можна застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Таким чином,враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст.178КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, приймаючи до уваги, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, встановлених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у зазначеному вище кримінальному правопорушенні злочині, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, в зв`язку з чим слідчий суддя обирає відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить його належну процесуальну поведінку та може запобігти вказаним ризикам та буде належною мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, і застосування до підозрюваного ОСОБА_5 таких м`яких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, особиста порука чи домашній арешт, не забезпечить запобігання встановленим ризикам.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Відповідно протоколу затримання від 08 червня 2023 року, час фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_5 - 04 год. 45 хв. 08 червня 2023 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжкими, відноситься до кримінальних правопорушень проти власності, з врахуванням особи підозрюваного, з метою запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, необхідне визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн. 00 коп.

(2684 грн.* 20= 53680грн.).

На підставі наведеного,

керуючись ст.177, 182, 183, 184, 186, 193, 194, ч. 5 ст. 194, 196, 197 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задоволити клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000205 від 08 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Вітебськ Республіка Білорусь, жителя АДРЕСА_3 , із повною середньою освітою, який не працює, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, не депутата, раніше судимого, востаннє вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 23 травня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, з утриманням в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання - з 04 година 45 хвилин 08 червня 2023 року.

Визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 до 04 години 45 хвилин, 08 серпня 2023 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу, як альтернативний запобіжний захід, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

В разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 застави покласти на нього слідуючі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) докласти зусиль до пошуку роботи;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Строк дії, у разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 застави, обов`язків встановити два місяці.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копія ухвали слідчого судді негайно вручається підозрюваному після її оголошення.

Апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1