У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові майора ОСОБА_6 , погодженого з прокурором ОСОБА_7 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 06.09.2022 року внесені до ЄРДР за №0000171, про застосування відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Голишино, Севського району, Брянської області, російська федерація, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючого на посаді інспектора чергової частини ІТТ №5 ГУНП в Закарпатській області, майора поліції, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 України, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором та доданих до нього матеріалів слідує, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено 06.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 згідно наказу начальника ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 №233о/с від 28.10.2021 перебуває на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання №5 Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Відповідно до положення ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівники Національної поліції відносяться до правоохоронних органів.

Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) є центральним органом виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з п.п. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейські є суб`єктом відповідальним за корупційні правопорушення.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейським забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Статтею 23 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейським забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації та вторгнення її збройних сил на територію України, у відповідності до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102 ІХ від 24.02.2022 в Україні із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 15.03.2021 №2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год. 26.03.2022 строком на 30 діб.

Посадовою інструкцією начальника ізолятора тимчасового тримання №5 Головного управління Національної поліції в Закарпатській області посада ОСОБА_4 як начальника ізолятора тимчасового тримання осіб належить до категорії «керівники». Мета роботи - здійснення організації діяльності та контролю за роботою ізолятора тимчасового тримання (далі - ІТТ). Ужиття заходів щодо попередження, виявлення та припинення порушень у роботі ІТТ, забезпечення встановленого порядку тримання, дотримання прав і законних інтересів осіб, затриманих за вчинення адміністративних правопорушень, за підозрою в учиненні кримінальних правопорушень, осіб, стосовно яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підданих адміністративному арешту та засуджених осіб, під час перебування в ІТТ, вивчення, аналіз і узагальнення результатів та ефективності діяльності ІТТ на території обслуговування, виявлення причин та умов, що сприяють учиненню кримінальних правопорушень та виникненню надзвичайних подій в ТТ, організація ужиття в межах компетенції заходів щодо їх усунення, здійснення організаційного та методичного забезпечення ITT та їх систематичних перевірок. Організовує діяльність спецустанови поліції та проводить навчання особового складу ITT. Постійно контролювати стан виконання наказів та вказівок НП України, ГУНП області, вносити пропозиції керівництву СОЗДМТТО ГУНП щодо підвищення рівня виконавської дисципліни в ITT. Контролює дотримання працівниками ІТТ законності, прав і свобод людини, службової дисципліни, внутрішнього розпорядку та режиму роботи. У межах своїх повноважень дає вказівки організаційно-розпорядчого характеру, що стосуються діяльності ІТТ, приймає інші управлінські рішення та контролює їх виконання

Таким чином, перебуваючи на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання № 5 Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , згідно Примітки 1 до ст. 364 КК України, є службовою особою, яка постійно чи тимчасово обіймає на державних чи комунальних підприємствах посади, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих функцій або адміністративно господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації судом або законом

Незважаючи на свою обізнаність з вимогами вищевказаних нормативно правових актів ОСОБА_4 , використовуючи свої повноваження та адміністративно-господарчі функції всупереч інтересам служби для незаконного і безоплатного обертання бюджетних коштів на користь третіх осіб став на шлях вчинення злочину при наступних обставинах.

23.03.2022 між ГУНП в Закарпатській області в особі начальника ОСОБА_8 (замовник) та ФОП ОСОБА_9 (виконавець) укладено договір № 149 про надання послуг, предметом якого є забезпечення гарячим харчуванням осіб, які тримаються в ІТТ № 5, загальною ціною та вартістю договору 34040, 00 грн., строком з дня його підписання до 31.12.2022 (а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язань сторонами).

В березні 2022 року, але не пізніше 25.03.2022, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, в начальника ІТТ №5 ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння бюджетними коштами шляхом зловживання своїм службовим становищем та використання адміністративно-господарчих функції всупереч інтересам служби, для незаконного і безоплатного обертання на користь третіх осіб чужого майна, а саме бюджетних коштів, які призначались на забезпечення гарячим харчуванням осіб, що утримувались в ІТТ № 5.

Так, 25.03.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), начальник ІТТ № 5 ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , будучи службовою особою, діючи в інтересах третіх осіб, а саме ФОП ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні ІТТ №5 ГУНП в Закарпатській області за адресою: Закарпатська область м. Тячів вул. Нересенська, 1, підписав акт надання послуг № 1 від 25.03.2022, надавши йому статусу офіційного документу зміст якого не відповідав дійсності, який був складений невстановленою на даний час особою. Не відповідність згаданого акту надання послуг стосується загальної кількості 888 порцій (сніданків, обідів, вечерь) на загальну суму 34040,00 грн, наданих особам, які нібито утримувались в ІТТ, в той час як фактично у вказаному ІТТ в період дії договору № 149 від 23.03.2022, жодні особи не утримувались.

На підставі вказаного акту надання послуг, в який внесено недостовірні відомості, підписаного ОСОБА_4 , ГУНП в Закарпатській області перерахувало на рахунок ФОП ОСОБА_9 платіж на загальну суму 34040,00 грн., які є бюджетними коштами отриманими/перерахованими за недостовірними відомостями щодо наданих послуг особам, що нібито утримувались в ІТТ.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок протиправних дій начальника ІТТ № 5 ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 ГУНП в Закарпатській області нанесено збитків на загальну суму 34040,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в умовах воєнного стану.

Крім цього ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив службове підроблення офіційних документів за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.

23.03.2022 між ГУНП в Закарпатській області в особі начальника ОСОБА_8 (замовник) та ФОП ОСОБА_9 (виконавець) укладено договір № 149 про надання послуг, предметом якого є забезпечення гарячим харчуванням осіб, які тримаються в ІТТ № 5, загальною ціною та вартістю договору 34040, 00 грн., строком з дня його підписання до 31.12.2022 (а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язань сторонами).

Так, 25.03.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), начальник ІТТ № 5 ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , будучи службовою особою, діючи в інтересах третіх осіб, а саме ФОП ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні ІТТ №5 ГУНП в Закарпатській області за адресою: Закарпатська область м. Тячів вул. Нересенська, 1, підписав акт надання послуг № 1 від 25.03.2022, надавши йому статусу офіційного документу зміст якого не відповідав дійсності, який був складений невстановленою на даний час особою. Не відповідність згаданого акту надання послуг стосується загальної кількості 888 порцій (сніданків, обідів, вечерь) на загальну суму 34040,00 грн., наданих особам, які нібито утримувались в ІТТ, в той час як фактично у вказаному ІТТ в період дії договору № 149 від 23.03.2022, жодні особи не утримувались.

На підставі вказаного акту надання послуг, в який внесено недостовірні відомості, підписаного ОСОБА_4 , ГУНП в Закарпатській області перерахувало на рахунок ФОП ОСОБА_9 платіж на загальну суму 34040,00 грн., які є бюджетними коштами отриманими/перерахованими за недостовірними відомостями щодо наданих послуг особам, що нібито утримувались в ІТТ.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у службовому підробленні, тобто внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчиненому групою осіб.

У сукупності, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

22.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні злочинів передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах, а саме: - показаннями свідків ОСОБА_10 від 11.04.2023, ОСОБА_11 від 02.03.2023, ОСОБА_12 від 28.03.2023;- висновком судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/107-23/3560-ПЧ від 13.04.2023; висновком судово-економічної експертизи №1149/22/80-83/23-22 від 10.02.2023; - іншими матеріалами даного кримінального провадження.

На даний час, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Що стосується ризиків, передбачених ст. 177 КК України, то, на думку сторони обвинувачення, в ході досудового розслідування встановлено їх наявність, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польща, Угорщиною, Румунією, Словаччиною дають підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість злочину та невідворотність покарання за його вчинення, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пропуску через державний кордон України, а також переховуватись на території України, в тому числі на непідконтрольній території України, вважаючи обставини воєнного стану, проведення активних бойових дій ЗСУ проти армії російської федерації, а також відсутності, у зв`язку із цим, відповідної можливості певними правоохоронними та контролюючими органами здійснювати покладені на них Законом функції.

Також, наявний та обґрунтований ризик - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

У сторони обвинувачення є підстави вважати, що підозрюваний буде здійснювати тиск та вплив на свідків та експертів з метою дачі ними завідомо неправдивих показів чи відмови від дачі показів. Враховуючи, що висновки експертів лягли в основу підозри ОСОБА_4 .

Також, ОСОБА_4 може впливати на ще невстановлених та недопитаних про обставини кримінального правопорушення свідків.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий просить суд звернути увагу на те, що ОСОБА_4 являється спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення працівником поліції, який обізнаний з методами та формами розслідування та проведення слідчих (розшукових) дій.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, слідчий у клопотанні просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави терміном на 2 місяці (в межах строку досудового розслідування).

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладеними в такому мотивами та просив його задоволити, обравши відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою та наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може впливати на свідків, експертів, може вчинити нові кримінальні правопорушення. Крім цього, зазначив, що один із злочинів, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким, корупційним правопорушенням, а тому ОСОБА_4 усвідомлюючи, що йому може бути призначене покарання пов`язане з реальним позбавленням волі, може ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення внесеного слідчим клопотання. Зауважив, що підозра є необґрунтованою та ризики відсутні. Додав, що ОСОБА_4 має постійне місце проживанні та на утриманні в нього двоє неповнолітніх дітей. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника. Просив не позбавляти його волі.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 - тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в умовах воєнного стану, а також у службовому підробленні, тобто внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчиненому групою осіб.

Встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах, а саме: - показаннями свідків ОСОБА_10 від 11.04.2023, ОСОБА_11 від 02.03.2023, ОСОБА_12 від 28.03.2023; - висновком судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/107-23/3560-ПЧ від 13.04.2023; - висновком судово-економічної експертизи №1149/22/80-83/23-22 від 10.02.2023; - іншими матеріалами даного кримінального провадження.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, однак при цьому, звертає увагу на те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого, корупційного злочину.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що суспільна небезпека кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 визначається тим, що відповідно до примітки до ст. 45 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 191 КК України відноситься до корупційних та має значний суспільний резонанс, оскільки корупцію визнано однією з найбільш значущих глобальних проблем держави.

Враховуючи фактичні обставини вчиненого злочину, а також тяжкість можливого покарання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків, експерта, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що в свою чергу, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку суду, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_4 .

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З огляду на вказане та враховуючи висловлену, в судовому засіданні позицію прокурора, який вважає, що при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід визначити розмір застави, беручи до уваги матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави - 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на думку слідчого судді внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з свідками по кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Голишино, Севського району, Брянської області, російська федерація, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючого на посаді інспектора чергової частини ІТТ №5 ГУНП в Закарпатській області, майора поліції, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 20.08.2023 року.

Строк тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 10 год. 10 хв., 29.06.2023 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 70 (сімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 187 880 грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з свідками по кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1