ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2023 Справа №607/1908/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 03 січня 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Романівка Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19.04.2006 Тернопільським міськрайонним судом за п.4,6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років. 24.12.2015 звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 9 місяців 25 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Романівка Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2020 року о 21 годині 00 хвилин у обвинуваченого ОСОБА_3 спільно із обвинуваченим ОСОБА_4 , які перебували поблизу території домогосподарства, що знаходиться по АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 спільно із обвинуваченим ОСОБА_4 , 21 грудня 2020 року о 21 годині 00 хвилин, діючи умисно, за попередньою змовою, таємно, протиправно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, проникли на територію домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де в подальшому через вікно проникли в нежитловий будинок вищевказаного домогосподарства, звідки умисно та таємно викрали бувший у користуванні стабілізатор напруги, вартістю 250,00 гривень, бувший у користуванні двигун асинхронний однофазний «ДОЛБ 012/4», вартістю 250,00 гривень, бувшу у користуванні сокиру торговельної марки "Торех", вартістю 216,67 гривень, бувшу у користуванні пилку по дереву торговельної марки "Intertool", вартістю 116,67 гривень та дві бувші у користуванні чоловічі вишиванки, які матеріальної шкоди для потерпілого ОСОБА_6 не становлять.

Із викраденим майном обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втекли і в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 833,34 гривень.

Крім цього, 22 грудня 2020 року о 00 годин 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 спільно із обвинуваченим ОСОБА_3 підійшли до будинку АДРЕСА_3 . В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 спільно із обвинуваченим ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, а також те, що їхні дії є непомітними для сторонніх осіб, достовірно знаючи, що у вказаному будинку містяться різного року інструменти та речі, що належать ОСОБА_6 , відкрили вікно будинку та проникли в середину приміщення.

В подальшому, перебуваючи в приміщенні вищевказаного будинку, обвинувачений ОСОБА_4 спільно із обвинуваченим ОСОБА_3 викрали два електричних подовжувачі довжиною 5 м кожний, які були у користуванні, вартістю 126 гривень кожний, загальною вартістю 252 гривні, електричний тепловентилятор з написом «Козацька Варта», який був у користуванні, вартістю 134 гривні та супутниковий ТВ - тюнер (ресивер) модель «Т2», який був у користуванні, вартістю 256 гривні 67 копійок.

З викраденим майном обвинувачений ОСОБА_4 спільно із обвинуваченим ОСОБА_3 безперешкодно покинули місце вчинення злочину та розпорядилися викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 642 гривні 67 копійок.

Також, 24 грудня 2020 року о 23 годині 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , зайшов на огороджену територію домогосподарства АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 . В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, а також те, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, достовірно знаючи, що у вказаному підсобному приміщенні (коморі) міститься зерно пшениці, що також належать ОСОБА_8 , підваживши руками три цвяхи, на які було зачинено дерев`яне вікно до комори житлового будинку за вищевказаною адресою. Перебуваючи у підсобному приміщенні обвинувачений ОСОБА_4 викрав 7 мішків пшениці сорту «Юлія», вагою по 50 кг. кожний, загальною вагою 350 кг., вартістю за 1 кг. 4 грн., загальною вартістю 1400 гривень, що належали ОСОБА_8 , які положив на господарську тачку та з викраденим майном покинув місце вчинення злочину.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1400 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та погодився зі всіма обставинами, викладеними у обвинувальних актах, однак, у відповідності до вимог ст. 63 Конституції України, відмовився від надання суду показань. У вчиненому щиро розкаюється, відшкодував потерпілому завдані збитки, негативно оцінює ним вчинене, обіцяє в подальшому злочинів не вчиняти, просить суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та погодився зі всіма обставинами, викладеними у обвинувальних актах, однак, у відповідності до вимог ст. 63 Конституції України, відмовився від надання суду показань. У вчиненому щиро розкаюється, відшкодував потерпілим завдані збитки, негативно оцінює вчинене, обіцяє в подальшому злочинів не вчиняти, просить суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому, суд виходив з того, що згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту своїх прав. В судовому засіданні, після допиту обвинувачених, судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правильно розуміють зміст обставин, які зазначені в обвинувальних актах, та які сторона обвинувачення вважає такими, при яких відбулося вчинення злочину.

Сумніви у добровільності позицій обвинувачених у суду відсутні, наслідки неможливості оскаржити обставини, що були ними визнані в судовому засіданні, в апеляційному порядку - роз`яснені.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, є доведеною.

Таким чином, оцінивши всі докази в кримінальному провадженні, суд вважає встановленим, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло і знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч.3 ст.185 КК України.

Також, суд вважає встановленим, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло і знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу винного, його вік, стан здоров`я.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, наявність на утриманні двоє малолітніх дітей.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст.67 КК України, суд не вбачає.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити останнього та попередити вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК України, суд не вбачає.

Разом з цим, аналізуючи вищенаведене, суд, прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений у вчиненому розкаявся, повністю відшкодував завданий збиток потерпілому, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, думку потерпілого, який згідно письмової заяви вказав, що завдані збитки йому відшкодовано та не наполягав на призначення судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні двоє малолітніх дітей. Вказані обставини дають підстави суду вважати, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування ним покарання, з встановленням йому іспитового строку.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, конкретні обставини справи, особу винного, його вік, стан здоров`я.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить, щире каяття, добровільне відшкодування заданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, суд не вбачає.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити останнього та попередити вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК України, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд, прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, а тому вважає за можливе застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений у вчиненому розкаявся, повністю відшкодував потерпілим завдані збитки, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, думку потерпілих, які згідно письмових заяв вказали, що завдані збитки їм відшкодовано та не наполягали на призначення судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі. Вказані обставини дають підстави суду вважати, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування ним покарання, з встановленням йому іспитового строку.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Окрім того, у кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/120-21/640-ТР від 21.01.2021 в розмірі 980,70 грн, судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-21/637/ТВ від 20.01.2021 в розмірі 1307,60 грн, всього на загальну суму 2288,30 грн, які слід стягнути в рівних долях з обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в дохід держави по 1144,15 грн (одна тисяча сто сорок чотири гривні п`ятнадцять копійок) з кожного.

Процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/120-21/223-ТР від 15.01.2021 в розмірі 817,25 грн, судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-21/222-ТР від 13.01.2021 в розмірі 980,70 грн, а всього на загальну суму 1797,95 грн (одна тисяча сімсот дев`яносто сім гривень дев`яносто п`ять копійок) підлягають стягненню в дохід держави з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речові докази:

-обігрівач марки «Козацька Ватра» сірого кольору, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити в розпорядженні останнього, після набрання вироку законної сили;

-електричний подовжувач білого кольору, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити в розпорядженні останнього, після набрання вироку законної сили;

-взуття (кросівки) коричневого кольору зі світлою підошвою, що знаходиться, згідно квитанції №8 від 22.01.2021 в камері зберігання речових доказів Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_3 , після набрання вироку законної сили;

-будівельну тачку для перевезення вантажу, що знаходиться, згідно квитанції №4 від 06.01.2021 в камері зберігання речових доказів Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_8 , після набрання вироку законної сили;

-чотири мішки зерна, що знаходяться, згідно квитанції №3 від 06.01.2021 в камері зберігання речових доказів Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_8 , після набрання вироку законної сили;

-взуття темного кольору, що знаходиться, згідно квитанції №5 від 17.01.2021 в камері зберігання речових доказів Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_4 , після набрання вироку законної сили.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за даним Законом про кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 2 (два) роки іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за даним Законом про кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 2 (два) роки іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_4 , відповідно до ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з засуджених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/120-21/640-ТР від 21.01.2021 в розмірі 980,70 грн, судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-21/637/ТВ від 20.01.2021 в розмірі 1307,60 грн, всього на загальну суму 2288,30 грн в рівних долях в дохід держави по 1144,15 грн (одна тисяча сто сорок чотири гривні п`ятнадцять копійок) з кожного.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/120-21/223-ТР від 15.01.2021 в розмірі 817,25 грн, судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-21/222-ТР від 13.01.2021 в розмірі 980,70 грн, а всього на загальну суму 1797,95 грн (одна тисяча сімсот дев`яносто сім гривень дев`яносто п`ять копійок) в дохід держави.

Речові докази:

-обігрівач марки «Козацька Ватра» сірого кольору, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити в розпорядженні останнього, після набрання вироку законної сили;

-електричний подовжувач білого кольору, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити в розпорядженні останнього, після набрання вироку законної сили;

-взуття (кросівки) коричневого кольору зі світлою підошвою, що знаходиться, згідно квитанції №8 від 22.01.2021 в камері зберігання речових доказів Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_3 , після набрання вироку законної сили;

-будівельну тачку для перевезення вантажу, що знаходиться, згідно квитанції №4 від 06.01.2021 в камері зберігання речових доказів Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_8 , після набрання вироку законної сили;

-чотири мішки зерна, що знаходяться, згідно квитанції №3 від 06.01.2021 в камері зберігання речових доказів Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_8 , після набрання вироку законної сили;

-взуття темного кольору, що знаходиться, згідно квитанції №5 від 17.01.2021 в камері зберігання речових доказів Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_4 , після набрання вироку законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1