Справа № 442/3168/22
Провадження № 1-кс/442/609/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

в с т а н о в и в :

15 травня 2023 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, згідно якого просить скасувати арешт на мотоцикл марки Suzuki, модель GSR750, р.н. НОМЕР_1 та зобов"язати Дрогобицький РВП ГУ НП у Львівській області повернути транспортний засіб ОСОБА_3 .

В клопотанні посилається на те, що 13 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесене кримінальне провадження №0000366 за фактом ДТП, а саме о 12.06.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель м.Борислава, керуючи мотоциклом Suzuki GSR750 р. н. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Східниця - Пісочна, в напрямку м.Дрогобич, через населений пункт с.Солонське, Дрогобицького р - ну, з обмеженою видимістю (підйом), допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 21013 р. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. с. Солонське Дрогобицького р-ну, який рухався в напрямку с.Пісочна та здійснював поворот ліворуч. Внаслідок ДТП ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, госпіталізований в ДМЛ, де перебуваючи на лікуванні ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , являється матір`ю померлого ОСОБА_4 та 28.02.2023 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого сина. Крім цього, ОСОБА_3 зверталася у Дрогобицький РВП ГУ НП у Львівській області для того, щоб повернути мотоцикл, який належав її сину згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, де їй надали постанову про закриття кримінального провадження від 29.12.2022 року та повідомили про те, що слідчий Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 звертався в Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області із заявою про накладення арешту на мотоцикл. Таким чином ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у кримінальному провадженні №0000366 визнано речовим доказом мотоцикл Suzuki GSR750 р. н. НОМЕР_1 та накладено на даний транспортний засіб арешт. Таким чином, ОСОБА_3 не може стати власником (успадкувати) мотоцикл, оскільки на нього накладений арешт.

Підставою для накладення арешту на майно є забезпечення збереження майна, на які слідчий просив накласти арешт, а також недопущення його втрати чи знищення, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Враховуючи те, що кримінальне провадження закрито, проведено всі необхідні дії, а тому в застосуванні накладення арешту майна відпала потреба, просить клопотання задоволити.

В судове засідання учасники провадження не з`явилися.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття учасника провадження в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали, подані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 від 13.06.2022р., було накладено арешт на наступне майно: мотоцикл марки Suzuki GSR750 р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, зо в подальшому застосуванні цього заходу підпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підставами ж для скасування арешту майна законодавець визначив: 1) необґрунтованість накладення арешту; 2) відсутність потреби у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

У випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно Листа N223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», у п.13 якого зазначене наступне: «розгляд питання щодо скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, здійснюється у порядку, передбаченому статтею 174 КПК. Слідчий суддя скасовує цей захід забезпечення лише у випадку надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи : 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба;

3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про арешт майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п. 9 ч.1 ст.309 КПК), оскарженню не підлягає.

Суд, при розгляді клопотання прийшов до наступного висновку.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства».

Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Так, у справах "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

Згідно зі ст.7,16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року р справі № 727/2878/19 (провадження № 14-516цс19), було зроблено висновок про те, що у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Як вбачається із Постанови старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 , про закриття провадження від 29.12.2022р., кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366 від 13 червня 2022року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, а відтак беручи до уваги, що кримінальне провадження №0000366 від 13 червня 2022року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, закрито, на день розгляду клопотання про скасування арешту майна стороною обвинувачення не надано підтвердження наявності підстави продовження дії арешту майна, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для подальшого утримання майна під арештом, оскільки сама по собі тривалість досудового розслідування без проведення необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення істини, не виправдовує втручання у права та інтереси власника майна.

Крім того, слідчим суддею взято до уваги те, що від слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 надійшла заява від 23.05.2023р., в якій останній висловив свою позицію з приводу заявленого клопотання.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий/прокурор зобов`язані довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

Враховуючи викладене, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що особа, яка звернулась із клопотанням, відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України, довела, що в подальшому застосуванні арешту вказаного майна відпала потреба та подальший арешт майна за відсутності передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання своєї власності, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, а тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задоволити.

Скасувати арешт, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду ОСОБА_1 від 13.06.2022р. на мотоцикл марки Suzuki GSR750 р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та повернути вищевказаний транспортний засіб ОСОБА_9 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) для подальшого користування.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1