Справа № 953/1639/23
н/п 1-кс/953/1945/23
УХВАЛА
"15" березня 2023 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчої судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
14 березня 2023 року через канцелярію до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході обшуку 13.03.2023 за адресою: м. Харків, Гранівський проїзд, буд. 7/13, майно, а саме: гвинтівку Ruger 10/22, НОМЕР_1 , на якій маються наступні написи: Ruger. Newport. NH. VSA. №№ НОМЕР_2 , на гвинтівці знаходиться оптичний приціл з написом «tasco 3-7x20», 59 патронів фірми «ССІ Standard Velocity, 22 LR», 44 патрони з написом «V» та належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також, прокурор зазначає, що в ході проведена слідчих (розшукових) дій, встановлено особу, причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Ним є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, прокурор вказує, що 13.03.2023 у період часу з 08.40 год по 11.01 год в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова у ОСОБА_4 за адресою: м. Харків, Гранівський проїзд, буд. 7/13 виявлено та вилучено гвинтівку Ruger 10/22, НОМЕР_1 , на якій маються наступні написи: Ruger. Newport. NH. VSA. №№ НОМЕР_2 , на гвинтівці знаходиться оптичний приціл з написом «tasco 3-7x20», 59 патронів фірми «ССІ Standard Velocity, 22 LR», 44 патрони з написом «V». ОСОБА_4 пояснив, що дану гвинтівку йому подарували друзі (даних їх не називає) в 2022 році на свято Нового року. З того моменту він почав зберігати її за місцем свого мешкання та реєстрації.
Крім того, прокурор зазначає, що для даної гвинтівки необхідний дозвіл на зберігання, однак згідно з моніторингом бази «АРМОР» у ОСОБА_4 відсутній дозвіл на зберігання гвинтівки Ruger 10/22, НОМЕР_1 , з написами: ІНФОРМАЦІЯ_2 . №№ НОМЕР_2 .
Прокурор вказує, що вилучені в ході обшуку предмети мають по даному кримінальному провадженню значення речових доказів і відповідають критеріям ст.98 КПК України. З метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин кримінального правопорушення та збереження речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку 13.03.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Прокурор Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, у поданому клопотанні просив розглянути клопотання без його участі та просив його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання клопотання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_4 , в якій він просив відмовити в задоволенні клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України слідча суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутністю прокурора та власника майна.
Слідча суддя, дослідивши додані до клопотання документи, якими прокурор обґрунтовує свою вимогу, встановила наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якій його було вилучено.
14.03.2023 до Київського районного суду м. Харкова через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучене 13.03.2023 у ході проведення обшуку майно.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, у зв`язку з чим слідча суддя вважає, що процесуальний строк на подання вказаного клопотання не пропущений, тому вважає за можливе, розглянути клопотання по суті.
Відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України внесені до ЄРДР 08.02.2023 за фактом того, що 08.02.2023 до ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області надійшла заява про те, що невстановлена особа на ім`я ОСОБА_5 на території Київського району м.Харкова здійснює зберігання вогнепальної зброї без передбаченого дозволу (ЄО №2121 від 08.02.2023).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 06.03.2023 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в домоволодінні та надвірних спорудах за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , з метою відшукання і вилучення вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, кинджалів, фінських ножів, кастетів.
Приписами ч.1 ст.234 КПК України встановлено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
В межах розгляду даного клопотання слідчою суддею встановлено, що дозвіл на проведення обшуку та вилучення майна, зокрема: вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), холодної зюрої, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, кинджалів, фінських ножів, кастетів, безпосередньо зазначені в ухвалі суду від 06.03.2023.
Слідча суддя зазначає, що вирішення питання про віднесення матеріальних об`єктів до речових доказів відноситься до повноважень слідчого, який, згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
До повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні ( п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України). Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ст. 26 КПК України).
Таким чином слідчий суддя на етапі проведення досудового розслідування не виконує функції слідчого або прокурора у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Водночас, однією із засад кримінального провадження є недоторканість права власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, вирішуючи питання щодо обмеження права власності особи під час кримінального провадження, суду слід керуватись нормами Кримінального процесуального законодавства України, які безпосередньо регулюють питання можливого обмеження права власності.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, розпоряджатися чи користуватися ним.
Так, ч.1 ст.170 КПК України зазначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно:
- є доказом злочину;
- підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт з метою збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).
Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно як збереження речових доказів.
Тому слідча суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність накладення арешту на вказане вище вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту вказаного майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може привести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.
Слідча суддя вважає, що передача вищезазначеного вилученого майна на відповідальне зберігання власнику або володільцю з попередженням про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України не забезпечить їх належної схоронності від таких випадків як крадіжка, пошкодження, знищення, інших негативних обставин, які не залежать від волі особи, якій він буде наданий на зберігання.
Як вище зазначалося, положення кримінального процесуального закону зобов`язує слідчого суддю встановити наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, лише під час розгляду клопотання про арешт майна з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з цим, в межах розгляду даного клопотання встановлено, що підозра у даному кримінальному проваджені будь-якій особі не повідомлена, підставою арешту майна прокурор зазначає саме збереження речових доказів. Метою - запобігання можливості майна приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).
З огляду на зазначене, вилучене майно під час обшуку, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Крім того, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах.
В межах розгляду даного клопотання, слідчою суддею не встановлено допущення органами досудового розслідування істотних порушень прав людини і основоположних свобод, які б давали підстави для відмови у накладені арешту на вилучене майно під час обшуку.
З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
При цьому слідча суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково (ч.1 ст.174 КПК).
Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.2 ст.174 КПК України).
Керуючись 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372 КПК України, суд, -
Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Визначити місце зберігання арештованого майна - камеру схову речових доказів ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області за адресою: м.Харків вул. Алчевських 49.
Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити зберігання речових доказів.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1