У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6796/22

№ 1-кс/183/1593/22

24 жовтня 2022 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у місті Краматорську ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Луганської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000475 від 12.10.2022 року, за підозрою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел. Юр`ївка Лутугинського району Луганської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в :

слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у місті Краматорську ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням, погодженим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Луганської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000475 від 12.10.2022 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказала на встановлення досудовим розслідуванням, що наказом керівника апарату Біловодського районного суду Луганської області від 31.03.2022 № 02/06-ос, ОСОБА_6 звільнено з посади секретаря судового засідання з 01.04.2022 за власним бажанням.
Під час проходження державної служби ОСОБА_6 прийняла присягу державного службовця та відповідно до посадової інструкції була посадовою особою апарату суду, статус якої визначається Законом України «Про державну службу».
Згідно зі ст. 1 «Про Державну службу» (далі Закону) державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апарату щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.
Відповідно до ст. 3 Закону Державна служба ґрунтується на таких основних принципах: служіння народу України; демократизму і законності; гуманізму і соціальної справедливості; пріоритету прав людини і громадянина.
Згідно зі ст. 10 Закону основними обов`язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; безпосереднє виконання покладених на них службових обов`язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов`язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; сумлінне виконання своїх службових обов`язків, ініціатива і творчість в роботі.
Крім того, згідно зі ст. 17 цього Закону, особа, призначена на посаду державного службовця, склала Присягу такого змісту: «Повністю усвідомлюючи свою відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримуватися Конституції та законів України, сприяти їх втіленню у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов`язки».
Однак, ОСОБА_6 порушила складену нею присягу в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог Конституції України, Закону України «Про державну службу», перейшла на бік ворогу та добровільно зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Луганської області.
Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки постановлено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України.
Відповідно до Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 зазначено, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу
V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
Положеннями ст.ст. 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.
Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.
У березні квітні 2014 року в м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія російської федерації (далі РФ) шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів Збройних Сил та інших силових відомств РФ, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, спрямованої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.
В окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 11.05.2014 проведено незаконний референдум «Про підтримку акта про державну самостійність Луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»).
З метою забезпечення діяльності самопроголошеної так званої «ЛНР» представниками РФ з числа місцевого населення Луганської області сформовано органи державної влади так званої «ЛНР» та правоохоронних органів і незаконних збройних формувань, які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні зв`язки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його реалізації.
У результаті зазначених вище подій під контролем регулярних з`єднань і підрозділів Збройних Сил та інших військових формувань РФ, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів протягом квітня вересня 2014 року опинилась велика кількість території та населених пунктів Луганської області, які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 припинили свою діяльність на вказаних територіях і переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.
Усупереч нормам міжнародного гуманітарного права Президент РФ ОСОБА_7 , а також інші не встановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, ігноруючи положення п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акта Наради з безпеки і співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ про здійснення збройної агресії та нападу підрозділами збройних сил РФ на територію України.
На виконання зазначеного наказу 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил РФ шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях і здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, окупували частину цієї території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується на цей час і призводить до загибелі великої кількості людей та інших тяжких наслідків.
У зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.
Військовослужбовці Збройних Сил РФ шляхом збройної агресії спільно з представниками так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, починаючи з 28.02.2022 здійснили тимчасову окупацію території смт. Біловодськ, Старобільського району, Луганської області із захопленням державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та інших об`єктів.
Так, з 7 березня 2022 року до 10 березня 2022 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), на території смт. Біловодськ, Старобільського району, Луганської області за невстановлених обставин ОСОБА_6 , діючи умисно, вступила у злочинну змову з представниками так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, з метою надання допомоги окупаційній адміністрації на шкоду державній безпеці України, які полягали в установленні та зміцненні окупаційної влади РФ та недопущення контролю України над цією територією шляхом утворення та організації роботи так званої «прокуратури Біловодського району ЛНР».
Продовжуючи злочину свою діяльність, ОСОБА_6 , будучи державним службовцем, під час воєнного стану та збройної агресії РФ, добровільно, з 10.03.2022 (більш точного часу слідством не встановлено)зайняла посаду прокурора в незаконно створеному правоохоронному органі на тимчасово окупованій підрозділами збройних сил російської федерації території так званій «прокуратурі Біловодського району ЛНР», що розташована за адресою: Луганська область, смт. Біловодськ Старобільський район, вул. Біловоди, 5.
Указаними умисними діями секретар судового засідання Біловодського районного суду Луганської області ОСОБА_6 , у порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, присяги державного службовця, забезпечила та продовжує забезпечувати встановлення і зміцнення окупаційної влади РФ шляхом безпосередньої участі у створенні незаконних правоохоронних органів «ЛНР», що є частиною окупаційної адміністрації РФ, на тимчасово окупованій території України, виконання функцій представника окупаційної влади РФ з метою недопущення контролю української влади на території Луганської області.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.
Водночас, досудовим розслідуванням установлено, що наказом керівника апарату Біловодського районного суду Луганської області від 31.03.2022 № 02/06-ос, ОСОБА_6 звільнено з посади секретаря судового засідання з 01.04.2022 за власним бажанням.
Під час проходження державної служби ОСОБА_6 прийняла присягу державного службовця та відповідно до посадової інструкції була посадовою особою апарату суду, статус якої визначається Законом України «Про державну службу».
Згідно зі ст.1 «Про Державну службу» (далі Закону) державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апарату щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.
Відповідно до ст.3 Закону Державна служба ґрунтується на таких основних принципах: служіння народу України; демократизму і законності; гуманізму і соціальної справедливості; пріоритету прав людини і громадянина.
Згідно зі ст.10 Закону основними обов`язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; безпосереднє виконання покладених на них службових обов`язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов`язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; сумлінне виконання своїх службових обов`язків, ініціатива і творчість в роботі.
Крім того, згідно зі ст. 17 цього Закону, особа, призначена на посаду державного службовця, склала Присягу такого змісту: «Повністю усвідомлюючи свою відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримуватися Конституції та законів України, сприяти їх втіленню у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов`язки».
Однак, ОСОБА_6 порушила складену нею присягу в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог Конституції України, Закону України «Про державну службу», зрадила українській державі та всьому Українському народові, тобто вчинила державну зраду, а саме діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в умовах воєнного стану та збройного конфлікту, надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, за таких обставин.
Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки постановлено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України.
Відповідно до Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 зазначено, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
Положеннями ст. ст. 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.
Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.
У березні квітні 2014 року в м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія Російської Федерації (далі РФ) шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів Збройних Сил та інших силових відомств РФ, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, спрямованої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.
В окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 11.05.2014 проведено незаконний референдум «Про підтримку акта про державну самостійність Луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»).
З метою забезпечення діяльності самопроголошеної так званої «ЛНР» представниками РФ з числа місцевого населення Луганської області сформовано органи державної влади так званої «ЛНР» та правоохоронних органів і незаконних збройних формувань, які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні зв`язки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його реалізації.
У результаті зазначених вище подій під контролем регулярних з`єднань і підрозділів Збройних Сил та інших військових формувань РФ, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів протягом квітня вересня 2014 року опинилась велика кількість території та населених пунктів Луганської області, які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 припинили свою діяльність на вказаних територіях і переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.
Усупереч нормам міжнародного гуманітарного права Президент РФ ОСОБА_7 , а також інші не встановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, ігноруючи положення п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акта Наради з безпеки і співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ про здійснення збройної агресії та нападу підрозділами збройних сил РФ на територію України.
На виконання зазначеного наказу 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил РФ шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях і здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, окупували частину цієї території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується на цей час і призводить до загибелі великої кількості людей та інших тяжких наслідків.
У зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.
Військовослужбовці Збройних Сил РФ шляхом збройної агресії спільно з представниками так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, починаючи з 28.02.2022 здійснили тимчасову окупацію території смт. Біловодськ, Старобільського району, Луганської області із захопленням державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та інших об`єктів.
Так, з 7 березня 2022 року до 10 березня 2022 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), на території смт. Біловодськ, Старобільського району, Луганської області за невстановлених обставин
ОСОБА_6 , діючи умисно, вступила у злочинну змову з представниками так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ з метою вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, які полягали в установленні та зміцнення окупаційної влади РФ та недопущення контролю України над цією територією шляхом в утворення та організації роботи так званої «прокуратури Біловодського району ЛНР».
Продовжуючи злочину свою діяльність, ОСОБА_6 , будучи державним службовцем, під час воєнного стану та збройної агресії РФ, добровільно, з 10.03.2022 (більш точного часу слідством не встановлено) перейшовши на бік ворога в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, зайняла посаду прокурора в незаконно створеному правоохоронному органі на тимчасово окупованій підрозділами збройних сил російської федерації території так званій «прокуратурі Біловодського району ЛНР», що розташована за адресою: Луганська область, смт. Біловодськ Старобільський район, вул. Біловоди, 5.
Вказаними умисними діями ОСОБА_8 , у порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, присяги, забезпечила та продовжує забезпечувати встановлення і зміцнення окупаційної влади РФ шляхом безпосередньої участі у створенні незаконних правоохоронних органів «ЛНР», що є частиною окупаційної адміністрації РФ, на тимчасово окупованій території України, виконання функцій представника окупаційної влади РФ з метою недопущення контролю української влади на території Луганської області, надавши тим самим допомогу РФ у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України: на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України; переході на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану.
В сукупності ОСОБА_6 вчинила злочини, передбачені ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.
У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, введеним воєнним станом в Україні, захопленням смт. Біловодськ, Старобільського району, Луганської області та проведенням бойових дій на лінії зіткнення, беручи до уваги існування достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити складене письмове повідомлення про підозру та повістки про виклик, вказане позбавило орган досудового розслідування можливості вручити їй письмове повідомлення про підозру від 19.05.2022 у день його складання, у зв`язку з чим, зазначене повідомлення про підозру та повістки про виклики (на 23.05.2022, 24.05.2022, 25.05.2022, 05.09.2022, 06.09.2022, 07.09.2022) відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опублікування 31.08.2022 на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр» № 114 від 21.05.2022, для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000517 від 25.04.2022, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.
Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.
Враховуючи наведені вище обставини, стороною обвинувачення 19.05.2022, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр».
Таким чином, 19.05.2022 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Постановою слідчого від 01.06.2022 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук.
Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами під час досудового розслідування. Також зазначає, що в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і є недоцільним застосовувати до підозрюваної більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою.
Таким чином, слідчий вважає, що всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрювана ОСОБА_6 зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.
Спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 24-1(ч. 1 ст. 297-1 КПК України).

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000475 від 12.10.2022 року стосовно ОСОБА_6 підозрюваної у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в ньому.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопиотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи клопотання слідчого, дійшов такого висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000475 від 12.10.2022 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Відповідно до ст. 297-1 КПК України, Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Частиною 1 статті 42 КПК України передбачено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

19.05.2022 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Підозрювана ОСОБА_6 неодноразово викликалась до Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, для допиту як підозрюваний та проведення інших процесуальних дій за її участю, але за викликами не прибула.

Постановою слідчого від 01.06.2022 підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук у зв`язку з її неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, а досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено.

При цьому, слідчий суддя, перевіривши на виконання вимог ст. 297-4 КПК України, матеріали, якими обґрунтовується клопотання, вважає достатніми наявні в матеріалах клопотання докази, які дають підстави дійти висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй стороною обвинувачення кримінальних правопорушень.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, поряд з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182). Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя, позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій відповідно до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

На теперішній час ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території смт. Біловодськ Луганської області, що підтверджується показаннями свідків, протоколом огляду відеозапису та публікацій Інтернет-ресурсів.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Відтак, враховуючи, що слідчім в судовому засіданні доведено та підтверджено наявними в матеріалах клопотання доказами, що ОСОБА_6 оголошена у розшук, переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності та стосовно якої наявні фактичні дані, що вона перебуває на тимчасово окупованій території у смт. Біловодськ Луганської області, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування про здійснення спеціального досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 297-1 297-5, 309, 371, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у місті Краматорську ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Луганської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000475 від 12.10.2022, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України задовольнити.
Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000475 від 12.10.2022 відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1