Справа № 158/1083/22 Провадження №11-кп/802/97/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 246 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000211 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 12 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 , яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Цумань, Луцького району, Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, не працює, раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України та йому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Вироком вирішено долю речових доказів та питання про арешт майна.

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 03 червня 2022 року близько 02 год. в 50 кварталі 10 виділі Мощанського лісництва ДП «Ківерцівське ЛГ», який входить до складу ботанічного заказника місцевого значення «Лісова алея» відповідно до розпорядження Волинської обласної ради №18 від 03 березня 1993 року, тобто на території природно-заповідного фонду, діючи із корисливих мотивів, порушуючи встановлений законом порядок охорони, раціонального використання лісу, без спеціального на те дозволу і лісорубного квитка, в порушення вимог ст. ст. 4, 69 Лісового кодексу України, використавши бензинову пилу марки «Вітязь», здійснив незаконну порубку двох дерев породи дуб сироростучий, після чого розпорядився спиляними деревами на власний розсуд, так як в подальшому порізав їх на колодки і погрузив у транспортний засіб марки «Jeep Grand Cherokee» чорного кольору без реєстраційного номеру, гужову підводу та у подальшому, зберігаючи їх за допомогою вище зазначеного транспортного засобу, вивіз із захисної лісосмуги, після чого вивіз дані колоди з 50 кварталу 10 виділу Мощанського лісництва ДП «Ківерцівське ЛГ», спричинивши згідно із розрахунком, здійсненим відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 року №575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» збитки державі в особі виробничого підрозділу ДП «Ківерцівське ЛГ» на загальну суму 72 724,00 грн., що становить істотну шкоду.

У поданій апеляційній скарзі прокурор оскаржує вирок через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та ступеню тяжкості кримінального правопорушення. Вказує, що призначаючи обвинуваченому покарання, суд дійшов помилкових висновків про наявність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та безпідставно застосував положення ст. 69 КК України. Наведені у вироку суду обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого є такими, що лише характеризують посткримінальну поведінку обвинуваченого, і на особливості конкретного злочину та обставини його вчинення, у тому числі, ступінь тяжкості, не впливають. Відтак, вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання, судом застосовано закон, який застосуванню не підлягає. Окрім того, через відсутність будь-яких документів у підтвердження законного володіння автомобілем марки «Jeep Grand Cherokee», вважає рішення суду в частині його повернення ОСОБА_11 - незаконним.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора та представника потерпілого, які подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, обвинуваченого та захисника, які відносно її задоволення заперечували, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

ОСОБА_7 обвинувачується у незаконній порубці дерев на території природно-заповідного фонду, перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 246 КК України.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження, за згодою учасників судового провадження, розглянуто в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції, а тому, колегія суддів не переглядає вирок суду у цій частині на предмет його законності та обґрунтованості.

Доводи прокурора, викладені у поданій ним апеляційній скарзі, про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 65 КК України загальними принципами призначення покарання, є призначення покарання в межах санкції статті КК України, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, з врахуванням положень Загальної частини цього Кодексу, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Положеннями ст. 69 КК України визначено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання може мати місце лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 основного покарання у виді штрафу нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 246 КК України, судом першої інстанції було дотримано вищевказаних вимог закону.

У поданій апеляційній скарзі прокурор фактично порушує питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 246 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, суд першої інстанції дотримався вищевказаних вимог кримінального закону та з достатньою повнотою врахував те, що вчинений обвинуваченим злочин, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких. Дані про його особу який, будучи особою молодого віку, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має міцні соціальні зв`язки, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Враховано судом і те, що обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно та повністю відшкодував завдану шкоду, що у відповідності до ст. 66 КК України, є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обраний судом розмір покарання у виді штрафу зможе, на думку колегії суддів, у достатній мірі, забезпечити виправлення обвинуваченого та сприятиме реалізації превентивної функції призначеного покарання щодо запобігання вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами.

Вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Вирішуючи в порядку ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, судом прийнято рішення про повернення автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee» чорного кольору без реєстраційного номера, гужової підводи, які передані на зберігання Мощанському лісництву Державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство» - їх володільцю ОСОБА_11 .

У відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

У поданій апеляційній скарзі прокурором заперечується повернення даного транспортного засобу його володільцю - ОСОБА_11 через не набуття ним відповідного статусу законного володільця, однак, порушуючи питання про його повернення власнику, прокурор відомостей про таку особу, не зазначає. Тоді як будь-якими іншими, третіми особи, в ході судового розгляду даного кримінального провадження, майнових прав на зазначений автомобіль, не заявлялось.

З показань обвинуваченого ОСОБА_7 , наданих ним в ході судового розгляду, установлено, що автомобіль марки «Jeep Grand Cherokee» чорного кольору без реєстраційного номера йому не належить. Зазначений транспортний засіб він взяв у користування у його володільця ОСОБА_11 який, у свою чергу, підтвердив факт його придбання три роки тому на території України. Обізнаності про його незаконне використання обвинуваченим органом досудового розслідування доведено не було.

Відтак, при вирішенні питання про долю речових доказів, зокрема вищевказаного автомобіля, на думку колегії суддів, судом цілком дотримано положень ст. 100 КПК України. Правові підстави для зміни вироку суду у цій його частині, а відповідно, і для задоволення поданої прокурором апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 12 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: