Єдиний унікальний номер справи 185/5231/22
Провадження № 1-кп/185/528/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 28 травня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енгельс Самарської області Російської Федерації, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, солдата, водія-санітара хірургічного відділення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (дистанційно),

потерпілого ОСОБА_6 (дистанційно),

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді водія-санітара хірургічного відділення військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із смертю батька самовільно залишив місце несення служби у АДРЕСА_2 та будучи одягнутим у цивільний одяг, з метою приховати свою належність до Збройних Сил України, 28 травня 2022 року близько 10 год. 10 хв., знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та проїжджаючи на автомобілі «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_2 , на автодорозі м. Бахмут - м. Костянтинівка Донецької області, поблизу штучної споруди блок-пост, розташованого поблизу м. Часів Яр Бахмутського району Донецької області, був зупиненим на блокпосту для перевірки документів. ОСОБА_3 , будучи невдоволеним висунутими законними вимогами військовослужбовців військової комендатури м. Бахмут щодо пред`явлення документів військовослужбовця та встановлення його приналежності до Збройних Сил України, ігноруючи законні вимоги останніх, з метою перешкоджання виконанню військовослужбовцями військової комендатури м. Бахмут покладених на них обов`язків військової служби, уникнення затримання та складання матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, в умовах воєнного стану, в порушення вимог положень Військової присяги та вимог ст.ст. 11, 16, 33, 34, 49, 56 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, намагаючись залишити місце блок-посту, діючи з прямим умислом, застосував фізичний опір, рішучу непокору по відношенню до військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 , поєднану із застосуванням фізичного насилля, яке виразилось у спробі нанести один удар кулаком правої руки в обличчя начальнику складу взводу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 відрядженого до відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 сержанту ОСОБА_6 , а потім наніс сержанту ОСОБА_6 близько 2-3 ударів кулаком правої та лівої руки в область тулубу, після чого двома руками схопив сержанта ОСОБА_6 за праву руку та різко потягнув на себе, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 404 КК України як опір іншій особі, яка виконує покладені не неї обов`язки з військової служби, вчинений в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Пояснив, що він з 14 березня 2022 року був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходив її на посаді водія-санітара хірургічного відділення військової частини НОМЕР_1 . 28 травня 2022 року йому повідомили про смерть батька, тому в цей день він, перебуваючи в госпіталі, випив горілку. Після чого він написав рапорт, який передав своєму товаришу, щоб той в свою чергу передав його командиру, та на своєму автомобілі «Renault Trafic» вирушив до батьків в Полтавську область. Виїхавши з м. Бахмут та проїхавши приблизно 5 км., на блок-посту він був зупинений для перевірки документів. Зазначив, що в той момент зброї при собі він не мав та знаходився в цивільному одязі. Під час перевірки, він надав свої документи та вийшов з автомобіля. Коли особи, які здійснювали перевірку, помітили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, то почали його бити за те, що він, будучи військовослужбовцем, перебував в стані алкогольного сп`яніння під час воєнного стану. Підтвердив, що він відштовхнув, а потім вдарив військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_5 . Дуже шкодує з цього приводу та щиро розкаюється. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпілий ОСОБА_6 під час судового розгляду пояснив, що він є військовослужбовцем Військової служби правопорядку. 28 травня 2022 року на блок-посту Бахмутського району Донецької області він ніс службу як представник ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначив, що в той момент він перебував у форменому одязі та на руці у нього була пов`язка Військової служби правопорядку. Цього ж дня, приблизно о 09 год. 00 хв. до блок-посту під`їхав мікроавтобус «Renault», який зупинили працівники поліції для перевірки документів. Після того, як з`ясувалося, що автомобілем керує військовослужбовець, що підтверджувалося військовим квитком останнього, перевірку ОСОБА_3 продовжували здійснювати він та ОСОБА_7 , який ніс службу разом з ним. Від ОСОБА_3 було чути запах алкоголю, тому він попросив його вийти з автомобіля. Вийшовши з автомобіля, останній почав виражатися в їх бік нецензурною лайкою. На його прохання прибрати автомобіль на узбіччя, ОСОБА_3 вчинив опір та намагався нанести йому два удари по обличчю, однак не зміг цього зробити так як він встиг відвернутися. Потім обвинувачений наніс йому два удари руками в праве плече. ОСОБА_3 намагався втекти, але його було затримано. Зазначив, що обвинуваченого ОСОБА_3 він вибачив, просив не призначати йому суворе покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, пояснення потерпілого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченомуОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що встановлені в справі пом`якшуючі обставини перебувають у такому співвідношенні, що в цілому значно зменшують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а тому призначення останньому навіть мінімального покарання в межах санкції ч. 4 ст. 404 КК України в даному випадку є явно недоцільним і наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких обставин смерті батька, те, що обвинувачений під час досудового розслідування та судового розгляду визнав свою вину, щиро покаявся у вчиненому та висловив жаль, осудив свою поведінку, вибачився перед потерпілим, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого зі сторони потерпілого, а також дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, є учасником бойових дій, приймав участь у здійсненні заходів і забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, бажає в подальшому проходити військову службу та виконувати покладені на нього обов`язки, поведінка та ставлення обвинуваченого до своїх дій, прохання потерпілого не призначати обвинуваченому суворе покарання, дають можливість дійти обґрунтованого висновку про те, що призначення в даному конкретному випадку покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 404 КК України, яке є нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 404 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, буде співрозмірним наслідкам вчиненого злочину та цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до передбачених ст. 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Тому суд вирішує на підставі ст. 69 КК України за ч. 4 ст. 404 КК України, призначити обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 404 КК України у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, суд вважає за можливе на підставі ст. 62 КК України замінити остаточне покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 була обрана з 30 травня 2022 року у виді тримання під вартою, строк тримання під вартою рахувати з моменту його затримання 28 травня 2022 року. До набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає залишенню без змін.

Строк обчислення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його затримання, тобто з 28 травня 2022 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України та призначити йому покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити остаточне покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

Строк обчислення покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання з 28 травня 2022 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обрану тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_6 , розташованої в АДРЕСА_3 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1