ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1175/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/50/23 Доповідач - ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5 прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - заступника керівника Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2022 року у кримінальному провадженні внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 28 вересня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 158-1 КК України,

в с т а н о в и л а:

цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Дуліби Бучацького району Тернопільської області, громадянку України, із середньою спеціальною освітою, одружену, жительку АДРЕСА_1 , яка працює вчителем початкових класів в Дулібівській гімназії, раніше не судиму

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 158-1 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, зі встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Як визнав суд, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Згідно постанови № 23 від 07.10.2020 року Бучацької міської територіальної виборчої комісії Чортківського району Тернопільської області утворено дільничні виборчі комісії з проведенням місцевих виборів 25 жовтня 2020 року в Бучацькому єдиному виборчому окрузі, з одночасним затвердженням їх керівного складу.

Згідно додатку до вищевказаної постанови, одним із членів дільничної виборчої комісії (далі ДВК) виборчої дільниці № 610150, що за адресою АДРЕСА_2 (згідно Постанови Верховної ради України Про утворення та ліквідацію районів від 17.07.2020 року), призначено ОСОБА_7 .

Приблизно 10 жовтня 2020 року на засіданні дільничної виборчої комісії виборчої дільниці № 610150 с. Дуліби Чортківського району Тернопільської області всіма членами ДВК, у тому числі і ОСОБА_7 , було прийнято присягу члена ДВК, із затвердженням обов`язків членів ДВК, відповідно до Постанови ДВК № 610150.

25 жовтня 2020 року, у період часу з 08:00 год. до 20:00 год., у ОСОБА_7 , яка перебувала в складі дільничної виборчої комісії на виборчій дільниці № 610150, що в с. Дуліби Чортківського району Тернопільської області, під час місцевих виборів, виник злочинний умисел на порушення прямого виборчого права шляхом надання виборчого бюлетеня для голосування членом ДВК, який не мав права його надавати.

Відповідно до ч.ч. 1,3,4 ст. 3 Закону України Про місцеві вибори (із змінами, внесеними згідно із Законом № 524-ІХ від 04.03.2020, ВВР, 2020, № 38 ст. 279) право голосувати на виборах депутатів сільської, селищної, міської ради, виборах сільського, селищного, міського голови мають право громадяни України, які мають право голосу відповідно до статті 70 Конституції України, належать до відповідної територіальної громади та проживають в межах відповідного виборчого округу. Підставою для реалізації виборцем свого права голосу на місцевих виборах є його включення до списку виборців на виборчій дільниці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 25 жовтня 2020 року, зранку, до початку виборів (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 перебуваючи на виборчій дільниці № 610150, а саме в будинку культури АДРЕСА_2 , отримала разом із ОСОБА_10 частину списку виборців на звичайній виборчій дільниці № 610150 с. Дуліби Чортківського району Тернопільської області та відповідну кількість бюлетнів вищевказаної частини списку.

Після цього, виконуючи обов`язки щодо видачі бюлетенів виборцям, 25 жовтня 2020 року, в період часу з 08 год. до 20 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), в порушення вимог ч.3 ст. 248 ВК України, згідно з якими член дільничної виборчої комісії після пред`явлення виборцем одного з документів, зазначених у пунктах 1,2 частини першої статті 8 цього Кодексу, за умови наявності виборця у списку виборців на відповідній виборчій дільниці та наявності у нього права голосу на відповідних місцевих виборах, надає виборцю список виборців для підпису, а також контрольний талон до виборчого бюлетеня, який згідно ч.5 ст. 74 Закону України Про місцеві вибори та постанови Центральної виборчої комісії № 295 від 24 вересня 2020 року Про затвердження форми та кольору виборчих бюлетенів з виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у місті, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів є частиною виборчого бюлетеня, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 , який включений до списку виборців дільничної виборчої комісії № НОМЕР_1 , для голосування не прибув, оскільки на час проведення місцевих виборів перебував за межами виборчої дільниці № 610150, діючи всупереч присяги члена ДВК, в порушення вимог ст. 71 Конституції України, а також ст.ст. 5, 8 Закону України Про місцеві вибори, які встановлюють пряме особисте голосування виборцями за кандидатів у депутати, сільських, селещних міських голів, старост, усвідомлюючи незаконність своїх дій, та їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи настання таких наслідків, умисно видала невстановленій досудовим розслідуванням особі бюдетені для голосування єдиного одномандатного міського виборчого округу з виборів Бучацького міського голови виборчої дільниці № 610150, Єдиного багатомандатного виборчого округу з виборів депутатів Чортківської районної ради Територіального виборчого округу з виборів депутатів Чортківської районної ради Територіального виборчого округу № 2 виборчої дільниці № 610152, Єдиного багатомандатного виборчого округу з виборів депутатів Бучацької міської ради Територіального виборчого округу № 3 виборчої дільниці № 610152, а також бюлетень для голосування Єдиного багатомандатного виборчого округу з виборів депутатів Тернопільської обласної ради Територіального виборчого округу № 5 виборчої дільниці № 340150, що відповідає особі, внесеній до списку виборців за номером 212, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на час проведення місцевих виборів перебував за межами виборчої дільниці № 610150 с. Дуліби Чортківського району Тернопільської області та участі у місцевих виборах не приймав.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини суспільно-небезпечного діяння, які суд визнав доведеними, та надану їм правову кваліфікацію, вважає вирок Бучацького районного суду від 08 листопада 2022 р. необґрунтованим та незаконним з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, та особі обвинуваченої через м`якість та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування своїх доводів, зазначає, що суд не мотивував свого рішення щодо одночасного застосування положень ч.1 ст.69, ч.2 ст.69 та ст.75 КК України, а саме не навів підстав, з яких він прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування як основного, так і додаткового покарання.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 вчинила тяжкий злочин, пов`язаний із перешкоджанням здійснення виборчого права, яке є конституційним правом кожної особи і, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку вказаного діяння.

На думку апелянта одночасне застосування положень ч.1 ст.69 та ч.2 ст.69 КК України є неправильним застуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки не сприяє меті покарання - виправленню засудженої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Вважає призначене покарання надто м`яким, оскільки воно не відповідає як тяжкості скоєного злочину, так і особі обвинуваченої.

Просить скасувати вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 08.11.2022 року відносно ОСОБА_7 , та ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 158-1 КК України та призначити їй покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, пов`язаною з виборчим процесом на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік та покласти на неї обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 подали заперечення на апеляційну скаргу прокурора, за змістом якого вважають апеляційну скаргу безпідставною.

Вказують,що прокурор не навів доводів щодо незаконності одночасного застосування положень ч.1 та ч.2 ст.69 КК України при наявності на це законних підстав.

Стверджують, що суд першої інстанції, дослідивши всі докази та врахувавши усі обставини, правильно застосував норми закону.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який частково підтримав подану апеляційну щодо необхідності застосування до обвинуваченої додаткового покарання і просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.3 ст. 158-1 КК України покарання, із застосуванням ст.69 КК України у виді

3 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, пов`язаною з виборчим процесом на строк 5 років тан а підставі ст.75 КК України звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік та покладенням на неї обов`язків, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України; обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , які вирок суду першої інстанції вважають законним та обґрунтованим і просять залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження; частково провівши судове слідство в частині дослідження характеризуючих даних обвинуваченої; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність.

Висновок суду про винність обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за вказаних у вироку обставин, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які належно оцінені судом і в апеляції не оскаржується.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи, викладені прокурором в апеляційній скарзі щодо неправильного застосування судом положень ст.69 КК України і, як наслідок, невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Так, згідно з ч.2 чт.65 КК України та роз`ясненнями, наведеними в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого й попередження нових злочинів.

Зазначених вимог кримінального закону суд першої інстанції, постановляючи вирок відносно ОСОБА_7 , не дотримався.

За змістом ч.1 ст. 69 КК України призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього кодексу за злочин може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного.

Відповідно до ч.2 ст.69 КК України, на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У кожному випадку застосування ст. 69 КК України суд зобов`язаний у своєму рішенні зазначити, які саме обставини справи або дані про особу винного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Суд, посилаючись при призначенні покарання на статтю 69 КК України, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Як убачається з вироку суду першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 , із застосуванням положень ст. 69 КК України, за злочин, передбачений ч.3 ст.158-1 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що обвинувачена є опікуном ОСОБА_13 .. Окрім того, судом враховано, що обвинувачена ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується за місцем роботи.

Аналізуючи наведені мотиви при обранні покарання, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що наведені вище обставини давали підставу застосувати положення ч.1 ст.69 КК України та призначити обвинуваченій ОСОБА_7 основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті обвинувачення.

Також, колегія суддів не вбачає підстав стверджувати про незаконність вироку в частині застосування ст.75 КК України, оскільки така форма відбування покарання, з урахуванням особи обвинуваченої та характеру вчиненого нею кримінального правопорушення, свідчитиме про додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання.

Окрім того, сторона обвинувачення, хоч і вказує в апеляційній скарзі про неналежне обґрунтування щодо застосування судом вказаної правової норми, проте не заперечує стосовно можливості звільнення ОСОБА_12 від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку

Поряд з цим, слушними є доводи сторони обвинувачення щодо необґрунтованого застосування до призначеного ОСОБА_7 покарання положень ч.2 ст.69 КК України, відповідно до якої суд ухвалив рішення не призначити додаткове покарання у виді заборони обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Не заперечуючи доводів сторони захисту про те, що закон не забороняє одночасного застосування приписів ч.1 та ч.2 ст.69 КК України, колегія суддів звертає увагу, що застування положень вказаних правових норм є допустимим лише за наявності на це обґрунтованих та належним чином мотивованих підстав, що в даному випадку місцевим судом не було враховано.

Приймаючи таке рішення, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 , виконуючи функції члена дільничної виборчої комісії, вчинила тяжкий злочин, який спрямований проти виборчих прав громадян, яке є конституційним правом кожної особи та однією із основних засад демократії в Україні.

З огляду на ці обставини, не застосування до обвинуваченої додаткового покарання, яке повинно полягати у забороні обіймати посади або займатися діяльністю, пов`язаною з виборчим процесом, є необґрунтованим і свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Відповідно до ст.420 КПК України у разі необхідності застосування більш суворого покарання, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2022 року відносно ОСОБА_7 , в частині призначеного покарання, слід скасувати та постановити новий вирок, яким призначити їй покарання за ч.3 ст.158-1 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, пов`язаною з виборчим процесом.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , колегія суддів враховує враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює вчителем початкових класів, виключно позитивно характеризується, повністю визнала свою вину у вчиненому, щиро розкаялась та активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

Враховуючи наявність вищенаведених пом`якшуючи обставин, які, на думку колегії суддів, істотно знижують ступінь тяжкості вчинених нею злочинів та позитивно характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_13 , колегія суддів вважає за можливе застосувавши до основного покарання, призначеного судом за ч.1 ст.158-1 КК України, статтю 69 КК України та обрати їй покарання за цією статтею нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цієї статті.

Також, колегія суддів враховує, що обвинувачена ОСОБА_7 є опікуном ОСОБА_13 , 1935 р.н.

Наведені вище обставини, на переконання колегії суддів, є такими, що свідчать про наявність підстав для висновку суду про можливість досягти мети заходу примусу без ізоляції ОСОБА_7 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою впродовж іспитового строку, встановленого у ст. 75 КК, який був би достатнім для того, щоб остання довела своє виправлення.

Таке покарання, на думку колегії суддів, повністю узгоджуватиметься з критерієм справедливості, правову позицію щодо якого висловив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі N 1-33/2004, зазначивши, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - заступника керівника Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2022 року відносно ОСОБА_7 , в частині призначеного покарання, скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.158-1 КК України і призначити їй покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, пов`язаною з виборчим процесом на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади або займатися діяльністю, пов`язаною з виборчим процесом на строк 5 (п`ять) років виконувати реально.

В решті вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2022 року відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни.

Головуючий

Судді