У Х В А Л А

Справа № 285/1741/23

провадження № 1-кс/0285/304/23

23 березня 2023 року м. Звягель

Слідча суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши

клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури

про арешт майна

по матеріалам досудового розслідування, внесеного 15.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 16.03.2023 під час проведення обшуку автомобіля «Mercedes-Benz», держаний номер НОМЕР_1 (далі Автомобіль), а саме: копію протоколу обшуку від 07.02.2023 згідно ухвали суду №295/1213/23 1-кс/295/554/23, грошові кошти в загальній сумі 60 грн., пара рукавичок, страховий поліс №ЕР-211791411 на ім`я ОСОБА_3 та носову хустинку.

Своє клопотання обґрунтовує тим, щов період дії військового стану, 15.03.2023, близько 17:30 год., двоє невідомих чоловіків умисно, відкрито, шляхом вільного доступу проникли до будинку, що по АДРЕСА_1 , звідки викрали 40000 грн., 100 євро та мобільний телефон «Nokia», чим спричинили майнової шкоди ОСОБА_4 .

По даному факту відкрито кримінальне провадження,17.03.2023 проведено обшук Автомобіля, під час якого вилучено майно, яке, як зазначає прокурор, є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Арешт майна це тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК).

Встановлено, що в провадженні органу поліції перебувають матеріали кримінального провадження по факту відкритого викрадення чужого майна.

На підставі ухвали суду від 17.03.2023 проведено обшук Автомобіля, де було виявлено та вилучено майно, зазначене у клопотанні прокурора, яке 18.03.2023 визнано речовими доказами.

Ініціатор клопотання, звертаючись до суду зазначив, що необхідність накладення арешту на вилучені речі полягає в тому, що вони є безпосереднім об`єктом можливих кримінально протиправних та є речовими доказами.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вважаю, що клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти, рукавички та носову хустинку, як речові докази, що відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для осіб, яких він стосується, не вбачається, а спосіб, у який він здійснюється, відповідає завданням кримінального провадження, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, є розумним і співрозмірним.

Разом з тим, в накладенні арешту на протокол обшуку та страховий поліс слід відмовити з наступних підстав.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Сама по собі винесена постанова про визнання речовим доказом не є підставою для накладення арешту на майно.

Прокурором не доведено правову підставу для арешту документів, вилучених під час обшуку транспортного засобу, і можливість використання їх як доказу у даному кримінальному провадженні. Наданими матеріалами не підтверджено їх значення для справи, наявність ризиків щодо них, а саме можливості відчуження, знищення або приховування, й необхідність виконання завдання арешту майна, а саме запобігання можливості таких ризиків.

Таким чином, сторона обвинувачення ініціювала питання про накладення арешту на протокол обшуку та страховий поліс з тих підстав, які не відповідають обставинам кримінального провадження.

Резюмуючи вищевикладене, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку 17.03.2023 автомобіля «Mercedes-Benz», держаний номер НОМЕР_1 , грошові кошти в загальній сумі 60 грн., пару рукавичок, та носову хустинку.

В задоволені решти клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Слідча суддя ОСОБА_1