Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/5273/22
Провадження № 1-в/553/79/2023
У Х В А Л А

Іменем України

06.01.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ДУ "Полтавстка виправна колонія № 64" - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні проведеному у режимі відеоконференції клопотанння засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно - дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України, відносно:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Октябрське Троїцького району, Луганської області, до арешту проживаючого у АДРЕСА_1 , одруженого, освіта середня, раніше не судимого:

-по даній справі засудженого 15.06.2009 року Апеляційним судом Луганської області за п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, 70 КК України до 15 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 08.11.2019 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19.12.2008 року по 15.10.2009 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі ,- ,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно нього умовно - дострокового звільнення, відповідно до ст. 81 КК України, посилаючись на те, що він за період відбування покарання у ДУ «Полтавська виправна колонія № 64» має 6 заохочень та стягень немає. На даний час працевлаштований на виробництві установи в бригаді токарів.

В судовому засіданні представник Полтавської виправної колонії № 64 клопотання підтримав в повному обсязі.

Засуджений в судовому засіданні наполягав на задоволенні його клопотання.

Прокурор при вирішенні даного подання заперечував та вказував про його передчасність, оскільки засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення.

Вказане питання розглядається на підставі ст. 537 КПК України.

Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ та органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 06.12.2009 року. Засуджений ОСОБА_5 за час перебування в Луганському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 06.12.2009 року міру покарання відбував в «Свердловській виправній колонії № 38, мав 5 стягнень та 11 заохочень. За час перебування в Старобільському слідчому ізоляторі, з 12.09.2019 року стягнень та заохочень не мав.

З 04.10.2019 року міру покарання відбуває у «Полтавській виправній колонії № 64» характеризується добре, стягнень не має 17 заохочень.

При цьому, суд звертає свою увагу, що у відповідності до рішення Дисциплінарної комісії установи про накладення стягнення відносно ОСОБА_6 по факту 06.10.2019 року відмови засудженого виконувати обов`язки чергового, комісією було вирішено обмежитись відносно засудженого ОСОБА_5 бесідою.

Аналогічного характеру порушення, засудженим ОСОБА_5 було допущено 11 жовтня 2019 року, що виразилося у відмові виконувати обов`язки чергового, в зв`язку з чим рішенням дисциплінарної комісії установи про накладення стягнення від 14.10.2019 року, комісією було вирішено обмежитись відносно засудженого ОСОБА_5 бесідою.

Дані обставини вказують про те, що поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом жовтня 2019 року не була бездоганною.

При цьому, матеріали судової справи по не містять інформації про встановлені вище в ході судового розгляду даної справи факти порушення засудженим ОСОБА_5 встановленого режиму відбування покарання, що в свою чергу спростовує наведену адміністрацією установи поведінку останнього зазначену у характеристиці від 05.01.2023 року.

Разом з цим, в клопотанні засудженим вказувалось про те, що він працевлаштований на виробництві установи в бригаді токарів, до праці та до виконання покладених обов`язків ставиться добре. До виконання робіт по благоустрою території і приміщень установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, приймає безпосередню участь у їх виконанні.

Статтею 81 КК України визначено, що умовно дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71,72 КК України.

Постановою Пленуму Верховного суду України від N 10 від 26.12.75 « Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким» визначено, що суди, вирішуючи питання про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання або про заміну

невідбутої частини покарання більш м`яким, повинні забезпечити строго індивідуальний підхід до кожного засудженого, маючи на увазі, що умовно-дострокове звільнення від покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані

лише до тих засуджених, які, відбувши передбачену законом частину покарання, зразковою поведінкою і чесним ставленням до праці, а особи, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, крім того, й чесним ставленням до навчання довели своє виправлення.

Отже, з досліджених даних можна зробити висновок про нестабільну поведінку засудженого ОСОБА_5 під час відбування всього періоду покарання, і хоча існують в його поведінці і позитивні зміни, однак це в повній мірі не дає підстави вважати, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Із врахуванням того, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину пов`язаного з позбавленням життя потерпілого, засуджений є суспільно-небезпечною особою, неможливо дійти висновку, що засуджений дійсно досяг виправлення.

Так, в характеристиці від 05.01.2023 року, наданій ДУ «Полтавська виправна колонія № 64» на адресу суду, відносно засудженого ОСОБА_5 зазначено, що засуджений вину у вчиненому злочині, кваліфікованому за п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, 70 КК України, визнав, що є за своїм змістом суперечливим з матеріалами особової справи, оскільки вирок Апеляційного суду Луганської області від 15.06.2009 року , оскаржувався виключно ОСОБА_5 , а згідно тексту даного вироку ОСОБА_5 свою вину у скоєному визнав частково.

Враховуючи, що заявник ОСОБА_5 притягувався до дисциплінарної відповідльності протягом усього терміну відбування покарання, а саме з 2009 року по 2017 роки, 2019 року, що є значним періодом по відношенню до всього строку призначеного останньому покарання, суд приходить до переконливого висновку, що його поведінка під час відбуття усього сроку покарання не є тсабільною, що свідчить про безпідставність даного клопотання.

Таким чином, матеріали клопотання не містять переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності заохочень не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці.

На теперішній час суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 своїми діями намагається стати на шлях виправлення. Проте є передчасним вважати, що він досяг виправлення.

У зв`язку з цим, для того щоб дійти висновку, що засуджений дійсно став на шлях виправлення необхідний більш тривалий час.

Таким чином, проаналізувавши здобуті докази, суд приходить до переконливого висновку, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому в сукупності всі факти вказують, що ОСОБА_5 не підлягає умовно - достроковому звільненню, оскільки дане клопотання є безпідставним та передчасним.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539, 376 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно - дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України відмовити за безпідставністю та передчасністю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1