УХВАЛА

про відмову у скасуванні арешту на майно

21 грудня 2022 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

представника

власника майна ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, в якому просив суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 26.09.2022 року на мобільний телефон iPhone XS Max, IMEI НОМЕР_1 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав повністю, просив суд його задоволити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, просив суд відмовити у його задоволенні, у зв`язку із необґрунтованістю та безпідставністю, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, тривають слідчі дії. Крім того, вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Заслухавши учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що Рівненським ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000049 від 04.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26.09.2022 року задоволено клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівне) ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, що вилучене 19.09.2022 року в ході проведення обшуку в адміністративно-побутовому корпусі за адресою м.Рівне, вул.Відінська, 5а, за місцем дислокації роти поліції особливого призначення ГУНП в Рівненській області, добровільно виданий ОСОБА_5 - мобільний телефон марки Iphone XS Max Imei: НОМЕР_1 ; Imei2: НОМЕР_2 , шляхом заборони власнику майна та будь-яким іншим особам, користуватись та розпоряджатись цим майном у будь який спосіб, до проведення усіх необхідних слідчий дій, з використанням вказаного майна.

Постановою слідчого, вищезазначені речі визнано речовими доказами у порядку ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи заявника про те, що арешт вищевказаного майна є безпідставним, оскільки вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, в якому на даний час тривають слідчі дії. Тому повернення вказаного майна негативно вплине на стан слідства.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає що підстав для задоволення клопотання не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 372 КПК України, слідча суддя -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000049 від 04.08.2022 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА