Єдиний унікальний номер 185/8315/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000779 від 02.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-Сіверський Черніговської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 01 серпня 2022 року приблизно об 22 гол. 21 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де у останнього виник злочинний умисел на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками, а саме ушкодженню та руйнуванню житлового вищевказаного будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел та переслідуючи мету порушення громадської безпеки, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючі з прямим умислом, достовірно знаючи, що поширена ним інформація про підготовку вибуху та інші дії, які загрожують загибеллю людей є неправдивими, розуміючі, що таке повідомлення створить усвідомлення реальної небезпеки загрози гибелі людей, знищення майна, зумовить обстановку страху у населення та потягне за собою реагування оперативних служб, ОСОБА_3 , використовуючи свій мобільний телефон марки «VERIKO», в якому знаходилась сім-картка «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 , здійснив дзвінок на телефон спецлінії «102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Дніпропетровській області, в ході якого достовірно знаючи, що інформацію, яку він збирається повідомити, є неправдивою та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку загального страху і невпевненості у населення, порушить громадську безпеку, повідомив оператору спецлінії «102» про підготовку вибуху та інші дії, які загрожують загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками. В ході виїзду працівниками поліції Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлення ОСОБА_3 про дії, які загрожують загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками, не підтвердилось, про що було складено відповідний акт про припинення розподілу природного газу аварійно-диспетчерською службою АТ «Дніпрогаз». Вказані дії ОСОБА_3 створили реальну небезпеку загрози загибелі людей, знищення майна, наслідком чого стало невідкладне реагування з боку оперативних служб, їх виїзд на місце події з метою ліквідації загрози вибуху та встановлення ними факту неправдивого повідомлення про дії, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 259 КК України, як неправдиве повідомлення про підготовку до вибуху та інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Під час досудового розгляду, 07 жовтня 2022 між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000779 від 02.08.2022, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, за участі адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 згоден з кваліфікацією дій саме за ч.1 ст. 259 КК України, а саме як неправдиве повідомлення про підготовку до вибуху та інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, та під час досудового розслідування та у суді повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.1 ст. 259 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із звільненням від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків передбачених ст.. 76 Кк України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити й призначити узгоджену в ній міру покарання, та інші, передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України в обсязі обвинувачення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього уразі затвердження угоди судом. При цьому ОСОБА_3 повідомив про добровільність своєї позиції, просив затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити йому узгоджене покарання.

Прокурор у підготовчому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить суд вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинів, в наслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України, яка відповідно до ст. 12 КК України віднесена до категорії тяжких злочинів. Суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою вину, підтвердив обставини вчинення інкримінованих йому дій, викладених в обвинувальному акті, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, одружений, за місцем проживання характеризується негативно, обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Узгоджене покарання сторонами угоди відповідає положенням ст. 50, 65 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання. Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч.1 ст. 259 КК України, відповідає положенням КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості.

На думку суду зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та вважає можливим її затвердити, та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, 373, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 жовтня 2022 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000779 від 02.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- CD-R диск з записом з Управлення організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Дніпропетровській області зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «VERIKO», з сім-карткою «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 , який зберагіається в кімнаті речових доказів Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області передати за належністю ОСОБА_3 , та зняти з нього арешт, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.08.2022.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту не продовжувався.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .