Справа № 953/761/23
н/п 1-кс/953/1469/23
"22" лютого 2023 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 03.10.1990 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (у редакції 1960) до 5 років позбавлення волі; 2) 22.12.1997 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст. 17, ст. 81, ч. 3 ст. 89, ч. 1 ст. 42 КК України (в редакції 1960) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 3) 11.12.2000 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.ч. 2, 3 ст. 140, ч. 2 ст. 81, ст. 17, ч. 3 ст. 81, ст. 42 КК України (у редакції 1960) до 4 років позбавлення волі; 4) 20.08.2003 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі; 5) 18.01.2006 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 121 ч. 5 ст. 71 КК України до 5 років 9 місяців позбавлення волі; 6) 08.11.2017 Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 09.07.2019 за відбуттям строку покарання,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
У ході досудового розслідування встановлено, що вночі 28 січня 2023 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_3 , перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи умисел, спрямований таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_3 взяв викрутку, яку сховав у рукав свої куртки, підійшов до території домоволодіння АДРЕСА_2 та огороджене парканом, відчинив хвіртку та пройшов на територію вказаного домоволодіння.
Після чого, ОСОБА_3 підійшов до вікна кухні вказаного будинку, за допомогою викрутки піддів дерев`яну раму вікна та таким чином потрапив до будинку АДРЕСА_2 , тим самим незаконно проник до будинку, де, діючи з умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, оглянув приміщення кухні та пройшов далі по будинку, підсвічуючи ліхтарем, після чого зайшов до кімнати, де біля вікна побачив складені на підлозі електроінструменти, а саме: паяльник для пластикових труб «Дніпро М» PW52, вартістю 654,36 грн, шуруповерт електричний «Зеніт профі» ЗШ-610, вартістю 834,40 грн, рубанок електричний «Мастер Данило Р 2-82», вартістю 728,00 грн, електропилу ланцюгову «Kentavr» СП 183, вартістю 1276,80 грн, тример для косіння трави зеленого кольору ТМ Foresta FC-43X, вартістю 2828,40 грн. Вказане майно ОСОБА_3 спустив по дротам через вікно кухні на землю, після чого виліз на вулицю та переніс викрадене майно на територію свого домоволодіння, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 6321 грн 96 коп.
16 лютого 2023 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у повному обсязі підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:
- електронним рапортом о/у ВКП ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 ;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ;
- протоколом огляду місця події від 28.01.2023;
- постановою про визнання речовим доказом;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
- висновком судової товарознавчої експертизи.
Слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; він офіційно не працює, стабільного джерела доходу не має, відсутні також стійкі соціальні зв`язки, що в свою чергу свідчить про те, що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, а тому неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні просив клопотання задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав свою вину в обсязі пред`явленої йому підозри, не заперечував щодо застосування до нього домашнього арешту, але не цілодобово.
16 лютого 2023 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно зі статтею 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За змістом положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Підставою для звернення з даним клопотання стало те, що в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними заяви ОСОБА_6 від 30.01.2023; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 від 01.02.2023; даними протоколу огляду місця події з фотознімками від 28.01.2023; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 06.02.2023; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.02.2023; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 02.02.2023; даними висновку судової товарознавчої експертизи № 164М від 09.02.2023; даними протоколу допиту підозрюваного від 16.02.2023.
У судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджений ризик того, що ОСОБА_3 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній офіційно не працює, не має джерела доходу та у нього відсутні соціально-стримуючи фактори, які б давали підстави вважати, що він не вчинить нового злочину, враховуючи ту обставину, що останній раніше неодноразово судимий, у тому числі і за злочини проти власності, знову підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину проти власності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного..
Відтак наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказує слідчий у своєму клопотанні, тому, оцінивши в сукупності всі докази, надані сторонами кримінального провадження та обставини, передбачені, ст. 178 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який має зареєстроване місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , розлучений, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу та будь-яких зв`язків з державою не має, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж цілодобовий домашній арешт та про необхідність задоволення клопотання.
Згідно з ч.6 статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 цілодобовий домашній арешт і забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строком на два місяці у межах строку досудового розслідування, тобто до 16 квітня 2023 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181 КПК України, слідчий суддя
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування до 16 квітня 2023 року, заборонивши підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 - цілодобово.
Зобов`язати ОСОБА_3 протягом часу дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту:
- прибувати до слідчого ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області, прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова чи до Київського районного суду м. Харкова за першою вимогою;
- не залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням необхідності перебувати в безпечному місці в період оголошення сигналу тривоги;
- не виїжджати за межі міста Харкова та Харківської області;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Встановити строк дії ухвали до 16 квітня 2023 року включно.
Попередити ОСОБА_3 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього зобов`язань.
Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_3 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.
Ухвалу про застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_3 - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 23 лютого 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1