ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря судового

засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0002406 від 09.08.2022 року за апеляційною скаргою заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 листопада 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Браїлівка Новоушицького району Хмельницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина 2021 року народження, військовослужбовця за контрактом в/ч НОМЕР_1 , раніше засудженого вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04.05.2022 за ч.4 ст.407 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 листопада 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04.05.2022 за ч.4 ст.407 КК України та призначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 09 серпня 2022 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено обраним до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз на загальну суму 1132 грн 68 коп.

_______________________________________________________________

ЄУНСС: 727/8738/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Провадження №11-кп/822/36/23 Доповідач: ОСОБА_1 .

Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. Приєднати до покарання частину невідбутого покарання за вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04.05.2022 за ч.4 ст.407 КК України.

Не заперечуючи фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, вважає, що вирок районного суду підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення занадто м`якого покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На думку прокурора, районний суд, посилаючись на обставини, що пом`якшують покарання, та дані про особу ОСОБА_6 , не обґрунтував, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину або призвели до позитивних змін в особистості обвинуваченого.

Посилається на те, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04.05.2022 за ч.4 ст.407 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, протягом якого вчинив новий умисний злочин, а тому не став на шлях виправлення і в черговий раз підірвав авторитет військовослужбовців.

Зрештою, вважає, що призначення районним судом покарання із застосуванням ст.69 КК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що у свою чергу є підставою для скасування вироку.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Згідно вироку суду, старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, о 08 год 43 хв 09 серпня 2022 року, перебуваючи за адресою: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану 15, проник до підвального приміщення, шляхом вільного доступу через незачинені двері, звідки таємно викрав акумуляторний шуруповерт марки «BOSH PSB 1800 LI-2», зарядний пристрій та акумулятор вартістю 2635 грн., що належить на праві власності ОСОБА_10 .

Після цього, обвинувачений ОСОБА_6 зник з місця скоєного злочину разом із викраденим, розпорядившись ним на власний розсуд, чим своїми протиправними діями завдав ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму, чим вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Обвинувачений та захисник заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити без змін вирок районного суду.

Потерпілий будучи належним чином повідомленим про час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився. На підставі ч.4 ст.405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний розгляд без його участі.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 та доведеність його винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні не оспорюються, то ці обставини колегією суддів в апеляційному порядку не перевіряються.

Що стосується покарання, призначеного ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України, колегією суддів встановлено наступне.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при ухваленні вироку вказаних вимог дотримався.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положеннями ст. 65 КК України передбачено, що під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Дотримуючись загальних засад призначення покарання у відповідності до ст.65 КК України, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин.

З відомостей про особу обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_6 раніше засуджений Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04.05.2022 за ч.4 ст.407 КК України. Будь-яких інших відомостей про судимості чи притягнення до кримінальної відповідальності в матеріалах справи не міститься і сторонами документальних підтверджень на момент прийняття рішення судом першої інстанції та розгляду апеляційної скарги не надано. ОСОБА_6 має негативну характеристику за місцем проходження військової служби, перебував на обліку у лікаря нарколога.

Водночас, обвинувачений одружений, має на утриманні малолітню дитину 2021 року народження. У судовому засіданні суду першої інстанції свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, надав логічні і послідовні показання щодо обставин справи.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ч.ч.1,2 ст.66 КК України, визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Суд першої інстанції також врахував позицію потерпілого ОСОБА_10 , який не має претензій до обвинуваченого, оскільки спричинені збитки були йому відшкодовані у повному обсязі.

Врахувавши зазначені вище відомості, а також наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про можливість застосування при призначенні покарання ОСОБА_6 положень ст.69 КК України та призначив йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції та вважає, що, всупереч твердженням сторони обвинувачення, призначене ОСОБА_6 покарання з застосуванням ст.69 КК України відповідає вимогам закону та особі обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у кожному випадку застосування ст. 69 КК України, суд зобов`язаний зазначити у мотивувальній частині вироку не тільки те, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а й врахувати мету й мотиви, якими керувалася особа при вчиненні злочину, її роль та поведінку, як під час, так і після вчинення злочинних дій тощо.

Ці обставини у повній мірі відображені у вироку та їм надана вірна правова оцінка.

Зокрема, як установив районний суд, ОСОБА_6 , щиро розкаявся, засудив свою протиправну поведінку та висловив щирий жаль з приводу вчиненого, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно видав викрадене майно, надавав повні та логічні показання з моменту повідомлення про підозру, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, примирився з потерпілим, про що свідчить заява останнього про відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру. Наведене дозволяє зробити висновок про відсутність негативних наслідків кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим.

У сукупності з обставинами, що пом`якшують покарання, відсутністю обтяжуючих обставин та відомостями про особу обвинуваченого, ці обставини є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що дало суду першої інстанції підстави для призначення останньому більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_6 раніше був засуджений та звільнений від відбування покарання і під час іспитового строку вчинив новий злочин, не може бути перешкодою для застосування щодо нього більш м`якого покарання, ніж передбачене санкцією статті, оскільки наявні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення встановлені судом у межах цього конкретного кримінального провадження. Також, остаточне покарання було призначене з урахуванням ст.71 КК України, тобто, судом повністю врахована та обставина, що ОСОБА_6 вчинив злочин під час іспитового строку.

Інші дані про особу обвинуваченого, на яких наголошує прокурор в апеляційній скарзі, повною мірою враховані судом при призначенні покарання, і в сукупності з усіма обставинами справи дали підстави суду в межах його дискреційних повноважень обрати ОСОБА_6 саме таку міру кримінальної відповідальності.

Апеляційні доводи прокурора не спростовують правильності цього висновку суду, оскільки вони були враховані під час розгляду справи в суді першої інстанції і знайшли своє відображення у вироку.

Таким чином, рішення суду про наявність підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 є законним, обґрунтованим і достатньо вмотивованим.

У результаті апеляційного перегляду вироку колегією суддів не встановлено таких порушень закону України про кримінальну відповідальність, які є істотними і які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 листопада 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

31.01.2023 року

(дата засвідчення копії)