Справа № 346/2986/22
Провадження № 1-кп/346/543/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження № 0000322 вiд 01.06.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Печеніжин, Коломийського району, Івано-Франківської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, згідно ст. 89 КК України не судимого, з середньою освітою, не працюючого, депутатом не являється, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.383, ч. 2 ст. 384 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст.383, ч. 2 ст. 384 КК України, а саме умисні дії, які виразились у завідомо неправдивому повідомленні органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, поєднаному з обвинуваченням особи в тяжкому злочині, а також умисні дії, які виразились у завідомо неправдивому показанні потерпілого органу, що здійснює досудове розслідування, поєднаному з обвинуваченням у тяжкому злочині. Злочини вчинено при наступних обставинах. 20.05.2022 року обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , знаходячись за місцем свого проживанням, що за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, з метою подання завідомо неправдивого повідомлення про вчинення тяжкого злочину, будучи письмово попередженим про кримінальну вiдповiдальнiсть за ст. 383 КК України, що засвідчено було його особистим підписом, достовірно знаючи, що факт злочину не мав місця, тобто, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, здiйснив завідомо неправдиве повідомлення про вчинення відносно нього тяжкого злочину, про що працівникам поліції надав письмову заяву. У вказаній заяві обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що 19.05.2022 року близько 21:00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 , увійшовши в помешкання, що за адресою АДРЕСА_1 , по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , де діючи умисно, під час військового стану, в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 , відкрито викрав в останнього телевізор марки "Самсунг", чим спричинив матеріальну шкоду, тобто повідомив про вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Вказана заява 20.05.2022 року була зареєстрована в Журналі єдиного обліку Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області за № 5843 від 20.05.2022 року та в подальшому відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000306 від 20.05.2022 року та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. 31 травня 2022 року кримінальне провадження № 0000306 від 20.05.2022 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення. Крім цього, 20.05.2022 року обвинувачений ОСОБА_4 , отримавши пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, тобто маючи, вiдповiдно до ст. 55 КПК України, статус потерпілого у кримінальному провадженні № 0000306 від 20.05.2022 року, в період часу із 15:40 год. по 16:00 год. перебуваючи в приміщенні поліцейської станції Коломийського РВП, що за адресою: смт Печеніжин, вул. Незалежності 44, Коломийського району, під час допиту в якості потерпілого, будучи попередженим слідчим слідчого вiддiлення Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 про кримінальну вiдповiдальнiсть за ст. 384 КК України, що було засвідчено власним підписом, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, надав органу досудового розслідування завідомо неправдиві показання про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке відповідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Письмовий протокол допиту ОСОБА_4 написано з його слiв та було засвідчено власним підписом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів передбачених, ч. 2 ст.383, ч. 2 ст. 384 КК України повністю визнав, та надав суду показання, та повністю підтвердив обставини вчинених злочинів, щиро розкаюється у вчинених злочинах, просив суд суворо його не карати, більше такого робити не буде. Суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зміст ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні умисних дій, які виразились у завідомо неправдивому повідомленні органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, поєднаному з обвинуваченням особи в тяжкому злочині, а також умисних дій, які виразились у завідомо неправдивому показанні потерпілого органу, що здійснює досудове розслідування, поєднаному з обвинуваченням у тяжкому злочині, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст.383, ч. 2 ст. 384 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у завідомо неправдивому повідомленні органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, поєднаному з обвинуваченням особи в тяжкому злочині, а також умисні дії, які виразились у завідомо неправдивому показанні потерпілого органу, що здійснює досудове розслідування, поєднаному з обвинуваченням у тяжкому злочині. Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинені кримінальні правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України, є нетяжкими злочинами. Згідно із ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Згідно із ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено. Суд також враховує особу винного, який не перебуває на обліку в лікаря психіатра та нарколога, який відповідно до ст.89 КК України, вважається раніше не судимий, має позитивну характеристику по місцю проживання. Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.383, ч. 2 ст. 384 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами. Однак, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, те, що обвинувачений відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та нарколога, позитивно характеризується по місцю проживання, та обставин справи, наявністю обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутністю обставин які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому до нього слід застосувати ст.75 КК України, звільнивши від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк та поклавши на обвинуваченого ОСОБА_4 обмеження, передбачені ст. 76 КК України. Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати за проведення судових експертизи відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 370, 371, 373, 374, 100 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.383 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.384 КК України- 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, - 2 (два) роки 6 (шість)місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до вимог ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- оригінали матеріалів кримінального провадження № 0000306 залишити при матеріалах кримінального провадження прокуратури.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_7