Справа № 761/7646/23
Провадження № 1-кс/761/5198/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 , погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілки, Самбірського району, Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утримані двоє малолітніх дітей, одна - інвалід 1 групи, офіційно не працевлаштованого, є інвалідом 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 305 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000583 від 27.10.2022

ВСТАНОВИЛА

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 , погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий в клопотанні зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що восени 2022 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час і місці, невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, розробили злочинний план по переміщенню через митний кордон України поза митним контролем особливо небезпечної психотропної речовини - мефедрон («4-MMC (4-метилметкатинон)»), в особливо великому розмірі, на територію російської федерації.

За обставин, викладених у клопотанні ОСОБА_5 02 березня 2023 року було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 02 березня 2023 року повідомлено про підозру за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 305 КК України у вчиненні, за попередньою змовою групою осіб, закінченого замаху на переміщення через митний кордон України поза митним контролем особливо небезпечної психотропної речовини, в особливо великому розмірі.

Слідча вказує, що підозра підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, які долучені до матеріалів клопотання, та наводить аргументи щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме підозрюваний може:

?переховуватися від органів досудового слідства і суду;

?знищити, сховати або спотворити речі, що мають значення для кримінального провадження;

?впливати на свідків у даному кримінальному провадженні;

?перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

?вчинити інше правопорушення, чи продовжити злочинну діяльність.

Таким чином, на її думку до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

Прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити, з підстав у ньому викладених та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, з огляду на обґрунтованість повідомленої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Щодо скарги захисника ОСОБА_3 заперечила.

Захисник ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що підозра є необґрунтованою, вказав, що на його думку, мала місце провокація злочину, що у постанові про перекваліфікацію кримінального правопорушення не зазначено конкретного та деталізованого викладу обставин, які стали підставою для її прийняття з посиланням на докази по справі, зазначив, що ризики є надуманими та жодним чином не підтверджені, просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також долучив письмові заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_3 , заперечувала проти задоволення клопотання, з огляду на його необґрунтованість, зазначила, що після перекваліфікації кримінального провадження, до ЄРДР не були внесені відповідні зміни, послалася на те, що протоколи НСРД, долучені до матеріалів клопотання є неналежними з огляду на зазначену у них інформацію у вигляді приміток «довідково». Зауважила, що відповідно до підозри передача наркотичних засобів відбулася ще 20.02.2023, проте у цей день її підзахисного затримано не було, натомість його затримання 02.03.2023 вважає незаконним, з приводу чого подала скаргу в порядку ст. 206 КК України. Так, захисник вважає, що протокол, на підставі якого слідчий затримав ОСОБА_5 , не відповідає вимогам ст. 104, ч.5 ст. 208 КПК України. Щодо ризиків, зазначає, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, все життя працював в правоохоронних органах, просила відмовити в задоволенні клопотання, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та долучити додаткові документи. Також просила задовольнити подану нею скаргу та визнати незаконним затримання ОСОБА_5 , здійснене 02.03.2023 об 11:15 год.

Підозрюваний підтримав позицію захисників, просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, спростувавши свою причетність до вчинення інкримінованого правопорушення, вважає, що зі сторони органу досудового розслідування мала місце провокація кримінального правопорушення, вважає, що його попереднє керівництво таким чином намагається звести з ним свої рахунки.

Розглянувши клопотання, заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши наявні у розпорядженні матеріали кримінального провадження та долучені стороною захисту, слідча суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Слідча суддя досліджує такі обставини:

1.Чи може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 (ч. 1 ст. 183 КПК України) та чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст.177 КПК України).

2.Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий.

3.Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4.Обставини згідно ст.178 КПК України (вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я тощо).

5.Які обов`язки покладаються на особу у разі задоволення клопотання про запобіжний захід (ст. 194 КПК України).

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до конкретно визначених категорій осіб (ч. 5 ст. 183 КПК України).

Слідча суддя оцінює матеріали клопотання та доводи сторін лише на предмет можливості застосування такого запобіжного заходу відповідно до вимог статті 183 КПК України. Для цього, зокрема, необхідно встановити факт вручення підозри та, відповідно, встановлення чи спростування факту набуття ним процесуального статусу підозрюваного.

Особа набуває статусу підозрюваного у випадку 1) повідомлення їй про підозру або 2) якщо особа була затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або 3) якщо щодо неї складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Сторона обвинувачення зазначає, що 02.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру.

З урахуванням наданого слідчій судді тексту повідомлення про підозру, слідча суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було складено та здійснено з дотриманням вимог, визначених статтею 277 КПК України.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 було належно повідомлено про підозру, а тому він має статус підозрюваного у цьому провадженні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 305 КК України. Оскільки санкції статі за ч. 3 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, відповідно, до нього може бути застосовано або обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідча суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчу суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Звертаючись до матеріалів клопотання, слідча суддя зазначає, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів, детальний перелік яких знаходиться у клопотанні.

Слідча суддя зазначає, що інформація з доказів може вказувати на те, що ОСОБА_5 був причетний до дій, пов`язаних зі вчиненням за попередньою змовою групою осіб, закінченого замаху на переміщення через митний кордон України поза митним контролем особливо небезпечної психотропної речовини, в особливо великому розмірі. На цьому етапі не оцінюється конкретна кваліфікація злочину, але з урахуванням доказів, зазначених вище, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 міг вчинити зазначений злочин, що спростовує позицію захисту про необґрунтованість підозри на даній стадії розслідування.

Слідчий суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст. 178 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає про такі ризики: переховуватися від органів досудового слідства і суду; знищити, сховати або спотворити речі, що мають значення для кримінального провадження; впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше правопорушення, чи продовжити злочинну діяльність.

За злочин, який інкримінується особі, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, ця обставина сама по собі вже може бути причиною для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідча суддя враховує, що підозрюваний одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, є інвалідом 2 групи, наразі офіційно не працевлаштований, має місце проживання, має ряд відзнак, водночас усвідомлюючи невідворотність покарання може вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування.

При визначенні ймовірності переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слід враховувати тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється. Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини. При цьому, цей фактор не є визначальним.

Враховуючи викладене вище, слідча суддя приходить до висновку, що існує ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Втім, для всебічної оцінки обставин справи, слідча суддя аналізує доводи слідчого стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.

Зі змісту клопотання встановлено, що ОСОБА_5 може чинити тиск на свідків та таким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Слідча суддя враховує, що ОСОБА_5 хоча раніше і не судимий, в той же час підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Також, з урахуванням цього, суд може оцінювати надані доводи щодо можливого знищення чи переховування речей, які мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим, такий ризик також доведено. З огляду на спосіб, обставини та корисливу мету вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, наявним, на думку суду, є також ризик щодо можливого продовження злочинної діяльності.

Оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідча суддя вважає, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Фактично, слідча суддя повинна встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідча суддя повинна всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Оскільки слідчою суддею встановлено ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, впливу на свідків, знищення спотворення речей, можливість продовження злочинної діяльності, наявність цих ризиків підтверджена достатніми доказами, слідча суддя вважає, що стосовно ОСОБА_5 необхідно встановити запобіжний захід на час проведення розслідування, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні.

Слідча суддя критично оцінює доводи захисників щодо обрання запобіжного заходу не пов`язаного з тримання під вартою. Наявність вказаних вище ризиків стосовно підозрюваного, дій до яких він може вдатись, вагомість наявних доказів обґрунтованості повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу, що є більш жорстким.

Доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри, відсутність ризиків, невідповідність долучених до клопотання доказів, спростовуються стадією кримінального провадження, в якому досудове розслідування не закінчено, свідки не були допитані безпосередньо судом, у зв`язку з чим наявна потреба у застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

Інші доводи сторони захисту будуть перевірятися в судовому засіданні складом суду під час судового розгляду справи по суті та їм буде надана відповідна правова оцінка, з огляду на те, що слідчому судді на момент розгляду клопотання не надається весь обсяг доказів у кримінальному провадженні.

Слідча суддя зазначає, що ОСОБА_5 має певні соціальні зв`язки, проте на думку слідчого судді вони не достатніми для того, щоб зобов`язати його перебувати під домашнім арештом, оскільки цей запобіжний захід не дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам встановленим судом. Тому, слідча суддя, оцінюючи обставини у сукупності, приходить до висновку про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, в даному конкретному випадку, з урахуванням тяжкості вчинення кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає, що до підозрюваного не доцільно визначати заставу.

Стосовно скарги захисника ОСОБА_3 щодо незаконності затримання підозрюваного ОСОБА_5 , слід зазначити наступне.

У відповідності до ст. 206 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язки щодо захисту прав людини.

Приписами зазначеної статті визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч.1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Згідно з ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Статтею 211 КПК України передбачено, що строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесят двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу, а затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Так, захисник ОСОБА_3 у своїй скарзі вказує на той факт, що фактично підозрюваного затримали об 11:15 год. 02.03.2023, відомості, які внесені до протоколу по 208 КПК України не відповідають дійсності, крім того, на її думку, час фактичного затримання підтверджується і відомостями відображеними у повідомленні про підозру, відповідно до якої «02.03.2023 близько 11.15 ОСОБА_5 прибув на особисту зустріч з ОСОБА_9 за адресою: м. Київ, вул. Еспаладна, 4-6».

Водночас, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складено слідчим ОСОБА_10 02 березня 2023 року о 15 год. 53 хв. у службовому приміщенні Головного слідчого управління СБ України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 33, за участі адвоката ОСОБА_4 , про те, що 02.03.2023 о 15 год. 04 хв. поруч з будівлею за адресою: м. Київ, вул. Еспаладна, 4-6, (відповідно до ч.1 ст. 208 та п. 6 ч.1 ст. 615 КПК України), затримано ОСОБА_5 , вказаний протокол підписано всіма учасниками без заперечень. Щодо відомостей у підозрі, то вони, на думку слідчої судді, свідчать виключно про те, що «02.03.2023 близько 11.15 ОСОБА_5 прибув на особисту зустріч з ОСОБА_9 за адресою: м. Київ, вул. Еспаладна, 4-6», та не підтверджують тієї обставини, що підозрюваного було затримано у вказаний час.

В той же час, 03 березня 2023, тобто не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання старший слідчий в особливо важливих справах 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 , звернулась з клопотанням, погодженим прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 305 КК України

Протокол затримання ОСОБА_5 складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України. Істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу слідчим суддею не встановлено.

Верховний суд у своїй постанові від 30.11.2021 року у справі №601/473/20 вказує, що стаття 208 КПК України не вимагає складання протоколу затримання негайно в ході затримання. Такий протокол має бути складений, як тільки це стане практично можливим. Про це свідчить і вказівка у ч. 5 ст. 208 КПК України про те, що в протоколі затримання, крім часу складання протоколу, має зазначатися місце, дата і точний час затримання відповідно до положень ст. 209 цього Кодексу.

Таким чином, слідчим суддею не встановлено обставин, які б викликали у нього обґрунтовані сумніви з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий та утримується під вартою без відповідних на те підстав, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, слідча суддя вважає, що скарга захисника ОСОБА_3 на незаконне затримання ОСОБА_5 , в якій він просив визнати затримання ОСОБА_5 незаконним - не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 208, 209, 211, 369-372, 376, 615 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою визначити в межах строку досудового розслідування, терміном до 30 квітня 2023 року включно.

Скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1