ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1974/22 Справа № 202/4479/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

адвокатів ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скарга адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Торецьк, Донецької області, який має вищу освіту, одруженого, маючого на утримання малолітню дитину, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною ухвалою було задоволено клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_10 , яке погоджене з начальником першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Донецької обласної прокуратури ОСОБА_11 , про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000325 у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 185 КК України.

Продовжено ОСОБА_7 підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 05 січня 2023 року, заборонивши йому у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Вирішуючи питання про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 конкретного запобіжного заходу, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, існування ризиків, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дані про особу підозрюваного, та вважав, що відносно ОСОБА_7 необхідно продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 05 січня 2023 року, заборонивши йому залишати постійне місце проживання у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Оскаржувана ухвала містить посилання на назву документів, але взагалі не передбачає посилання на зміст вказаних доказів, що не дає змоги зрозуміти які саме обставини підтверджує доказ, на який посилається суд. Такі ж недоліки містяться і в змісті самого клопотання слідчого.

На думку адвоката, слідчим суддею взагалі не досліджені пояснення підозрюваного, який повідомив суд, що у останнього, як працівника служби безпеки України, дуже погані стосунки з керівниками місцевої поліції на прізвища ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , тому не виключений вплив під час допиту на свідків з метою незаконного притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності. З цією метою стороною захисту було заявлене клопотання про допит свідка ОСОБА_14 , який будучи допитаний судом повідомив, що з органу поліції ОСОБА_15 прийшов побитий і повідомив, що з нього вибивали пояснення.

Вважає, що наявні докази по справі є неналежними та були отримані в порушення вимог чинного КПК. Зокрема обшук автомобіля було проведено незаконно.

На думку адвоката, судом першої інстанції не досліджувались дані, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки подані докази об`єктивно не зв`язують інформацію, що міститься в поданих доказах з підозрюваним, тобто зміст всіх наявних доказів спростовує існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити кримінальні правопорушення за викладеними у повідомленні про підозру обставинами, тобто про те, що підозра на даному етапі є обґрунтованою.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В апеляційному суді підозрюваний ОСОБА_7 та його адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен окремо, підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив рішення слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим (ч. 6 ст. 181 КПК України).

Відповідно до положень ч. 6 ст. 181, ч. 4 ст. 199 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції вищезазначених положень закону дотримався в повній мірі з огляду на таке.

З матеріалів провадження слідує, що в провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000325 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 185 КК України.

Апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 185 КК України є обґрунтованими і підтверджуються доказами долученими до клопотання слідчого.

Повідомлення про підозру має містити відомості, зокрема зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Таким чином, рівень такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від (1) рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомленням її про підозру та (2) терміну здійснення ефективного розслідування.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

Стандарт «обґрунтованої підозри» є вищим ніж стандарт «достатніх підстав (доказів)», оскільки пов`язаний з обмеженням прав, свобод та інтересів людини, в даному випадку право на свободу.

Відтак, висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри, викладені в ухвалі про застосування запобіжного заходу та в ухвалі про продовження строку його дії є обґрунтованими, а з матеріалів провадження не слідує, що з того часу встановлені обставини, які б спростовували обґрунтованість підозри.

Доводи апеляційної скарги захисника в цій частині зводяться виключно до незгоди з оцінкою слідчим суддею окремих доказів, при цьому захисник оцінює ці докази вибірково, ігноруючи їх сукупність.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що оцінка доказів, на предмет їх допустимості та достатності не входить в компетенцією слідчого судді під час розгляду питання про застосування або продовження запобіжного заходу, а належить до виключної компетенції суду під час розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим посилання захисника на недопустимість доказів, зокрема протоколу обшуку автомобіля, апеляційним судом не переглядається.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором було доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З такими висновками слідчого судді погоджується й апеляційний суд з огляду на таке.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування цього кримінального провадження ще не завершено, що вказує на те, що свідки у справі не допитані у судовому засіданні, а тому підозрюваний ОСОБА_7 , будучи обізнаний про анкетні дані та місця проживання свідків, може здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів задля уникнення кримінальної відповідальності.

Також ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України є наявним та не зменшився, з огляду на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження ще не розпочато, усі докази органом досудового розслідування ще не зібрано, а тому ОСОБА_7 , з метою спотворення фактичних обставин кримінальних правопорушень може перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином, в тому числі й використовуючи власне службове становище.

Разом з тим, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 185 КК України, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок слідчого судді, що для запобігання настання ризиків, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків підозрюваного (ст. 42 КПК України) то застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у цьому кримінальному провадженні є доцільним.

На даний час вказані ризики не змінились, не зменшились, крім того, не змінилися й обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які враховувалися при застосуванні до підозрюваного саме цього запобіжного заходу.

Підстав, за яких апеляційний суд може дійти до висновку про зменшення або відсутність встановлених слідчим суддею ризиків в апеляційній скарзі захисника не наведено.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Як вбачається з ухвали слідчого судді було враховано міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, відомості про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, та дійшов вірного висновку, що для нівелювання встановлених ризиків буде достатньо застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із обмеженням особистої свободи і дозволить контролювати поведінку підозрюваного, тим самим в повній мірі зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та забезпечити ефективність досудового розслідування. Висновки слідчого судді про доцільність продовження строку його дії є законними та обґрунтованими, а відповідні доводи апеляційної скарги захисника не заслуговують на увагу.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

Рішення слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194, 199 КПК України, є обґрунтованим, вмотивованим та законним, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_16