Справа № 561/360/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 22.02.2023 року, за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, пенсіонера, інваліда третьої групи, відповідно до ст. 89 КК України судимості не має, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

Наприкінці літа 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території колишнього колгоспу, що в с. Вичівка Вараського району Рівненської області, виявив дикорослі рослини коноплі. Будучи обізнаним про наркотичні властивості цих рослин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009 року, незаконно зірвав вказані рослини коноплі тим самим, придбавши їх. Після чого переніс зазначені рослини до свого житлового будинку, що по АДРЕСА_1 , де висушив їх, подрібнив та незаконно зберігав без мети збуту, для особистого споживання.

22 лютого 2023 року під час проведення огляду житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено подрібнену суху речовину рослинного походження, зовні схожу на рослину коноплі, яка згідно висновку експерта є канабісом, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, загальною масою 7,269 г (в перерахунку на висушену речовину).

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання та незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 від 23 березня 2023 року, за умовами якої сторони погодилися про повне беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, узгодили покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України узгодили звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. При цьому пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, реально може виконати взяті на себе відповідно до цієї угоди зобов`язання та просив затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, при цьому пояснив, що вона укладена сторонами добровільно, відповідає вимогам закону та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, наслідки її укладення сторонам зрозумілі.

Прокурор у ході судового розгляду вважала за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , оскільки вона відповідає вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність.

Перевіривши угоду про визнання винуватості та заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, суд дійшов висновку, що укладення зазначеної угоди сторонами є добровільним, вона відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч. 2 і ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за цією угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання ним винуватості.

При призначенні покарання суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає вимогам закону.

Сторони погоджуються на призначення такого покарання, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Згідно до ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475, п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Суд має право затвердити угоду при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і підозрюваним ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні складають 1510 грн. 24 коп.

Питання про розподіл процесуальних витрат та долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368-371, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 від 23 березня 2023 року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн. 24 коп.

Речові докази речовину рослинного походження (канабіс) загальною масою 7,269 г., поміщену в сейф-пакет Експертної служби МВС України № 5229534, яка знаходиться на зберіганні у відділенні поліції № 2 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1