Справа № 355/1305/19
Кримінальне провадження № 1-кп/355/13/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2023 р.

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000334 від 01.09.2019 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Паришків, Баришівського району, Київської області, українець, громадянин України, неодружений, з базовою загальною середньою освітою, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаний, маючого на утриманні 3х неповнолітніх дітей, раніше судимий останній раз 13.09.2019 Баришівським районним судом за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 скоїв заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та з проникненням у сховище, за наступних обставин.

Так, 01 вересня 2019 року, близько о 02 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходив повз огороджене домоволодіння, розташоване .- адресою: АДРЕСА_2 , на подвір`ї якого знаходився легковий автомобіль марки «ВАЗ 21013-31» бежевого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 1983 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . В цей час, оскільки ОСОБА_5 достовірно знав, що на подвір`ї вищевказаного домоволодіння знаходиться зазначений транспортний засіб, у нього виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом з метою використання його в особистих цілях, а саме покататися.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 з метою покататися, усвідомлюючи, що його дії носять злочинний характер, скориставшись відсутністю власника домоволодіння та сторонніх осіб, проник на територію вказаного домоволодіння через заднє подвір`я. Підійшовши до автомобіля «ВАЗ 21013-31» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 виявив, що дверцята автомобіля були незачиненими, а ключі від автомобіля знаходились в замку запалювання. Після цього ОСОБА_5 , без дозволу власника автомобіля на право користування ним та не маючи права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, відчинив ворота огорожі домоволодіння та виштовхав автомобіль «ВАЗ 21013-31» реєстраційний номер НОМЕР_2 , за територію огородженого домоволодіння на проїжджу частину дороги по вул. Шевченка с. Корніївка Баришівського району Київської області.

В подальшому, ОСОБА_5 сів за кермо вказаного автомобіля, повернув ключ запалення двигуна внутрішнього згорання, таким чином запустивши двигун, та поїхав на зазначеному автомобілі з с. Корніївка в сторону с. Паришків Баришівського району Київської області.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, пояснив суду, що 01.09.2019 року біля 02:30 години ночі проходив мимо подвір`я потерпілого перебуваючі в стані алкогольного сп`яніння, побачив автомобіль. Відкрив хвіртку і проник на територію подвір`я, де стояв автомобіль ВАЗ. Зазначив, що він раніше вже викрадав його. Викотив автомобіль на вулицю, завів та поїхав по своїх справах. Щиро кається, просив суворо не карати.

Потерпілий в судові засідання не з`являвся. Направив до суду заяву в якій в зв`язку з погіршенням здоров`я, просить розглядати справу без його участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає, покарання призначити за проханням прокурора.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, а тому дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно та з проникненням у сховище.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальне покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, повторність.

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , він раніше судимий: вироком Баришівським районним судом Київської області від 13.09.2019 за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України. Згідно ухвали Баришівського районного суду Київської області від 24.01.2023 ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Крім наведеного, на обліку у лікаря нарколога та психіатра ОСОБА_5 не перебуває. Відповідно до наданої характеристики старости Корніївського старостинського округу за час проживання останній характеризується з позитивної сторони. На утриманні має трьох дітей. Скарг і заяв на негативну поведінку від жителів не надходило.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів та є умисним злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розповів про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, думку прокурора, позицію потерпілого, який претензій до нього не має, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України.

При прийнятті рішення щодо призначення покарання, суд також приймає до уваги досудову доповідь, формалізовану інформацію, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_5 від 27.03.2020, отриману від Барішівського МРВ з питань пробації Державної установи «Центр апробації» у м. Києві та Київській області, яка містить соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий.

При цьому, в даному випадку, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , характеризуючи дані відносно останнього, враховуючи думку прокурора та самого обвинуваченого щодо міри покарання, наявність на утриманні трьох дітей, військовий стан, позитивну характеристику, суд дійшов висновку необхідність призначення покарання в межах санкції ч.2 ст. 289 КК України, з можливістю застосування приписів ст. 75 КК України.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.

Витрати, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації особистого майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично з`являтись для реєстрації в ці органи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирати.

Речовий доказ по справі автомобіль марки «ВАЗ 21013-31» бежевого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 1983 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , залишити власнику потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь держави в особі Київського науково-дослідного експертно-криміналістичног центру (МФО 899998 на рахунки, відкриті в органах Державної казначейської служби України по коду доходів 24060300 (інші надходження)) у рахунок судових витрат за проведення експертиз у сумі 6280,40 (шість тисяч двісті вісімдесят гривень 40 коп) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Баришівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя В.Червонописький