У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на вихованні двох малолітніх дітей, працюючого водієм в ТОВ «КВАДР ТРАНСПОРТ», раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

З клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 Кримінального кодексу України (далі КК України), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000271 від 28 вересня 2022 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 вересня 2022 року близько 01 години 35 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи ввіреним йому технічно-справним транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «DAF» моделі «FT XF 105.410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у щепленні з напівпричепом марки «BERGER» моделі «SALP 24/01А/44ВВСАВ», реєстраційний номер Словацької Республіки « НОМЕР_2 » завантаженим вантажем загальною вагою 6270 кілограм, рухаючись по автодорозі «М-08» зі сторони КПП «Вишнє Німецьке» Українсько-Словацького кордону, у напрямку автодороги «М-06» сполученням «Київ-Чоп» та проїжджаючи інформаційно-вказівний знак 5.68 «Кілометровий знак 1», - (мінус) 816 метрів вказаної автодороги, що по вулиці Об`їзна в населеному пункті місто Ужгород, Закарпатської області, діючи всупереч вимог п. 1.3., п. 1.5., п. 1.10. з посиланням на термін «безпечна швидкість», «дорожні умови» та «дорожня обстановка», п.п. б) п. 2.3., п. 11.10., п. 12.1., п. 12.2., п. 12.3. та п. 12.4. «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 які вступили в дію з 1 січня 2002 року, будучи самовпевненим, розраховуючи на свій водійський досвід та навики керування транспортним засобом, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, рухаючись тривалий час лівими колесами керованого ним транспортного засобу по дорожній горизонтальній розмітці 1.1 - вузька суцільна лінія, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, яка в подальшому перейшла в 1.6 та 1.5 - переривчасті лінії, наїжджати на які дозволяється лише під час перестоювання, зі швидкістю 78 км/год., яка перевищувала максимально-допустиму швидкість у населених пунктах 50 км/год., за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його руху у конкретних дорожніх умовах, з моменту виникнення йому небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не дотримався безпечної швидкості, чим самим позбавив себе змоги безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у даних дорожніх та погодних умовах, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який у той час, рухався по дорожній горизонтальній розмітці 1.5, у попутному для водія ОСОБА_5 напрямку та створював йому небезпеку для руху.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: садна на шкірних покривах спини в надлопаточній ділянці зліва (на відстані 154 см від стопи), чола справа, спинки носа справа, верхньої губи справа, тильної поверхні лівої та правої кисті; переломи ребер справа: з 3-го по 7-е по біля хребтовій лінії з крововиливами в підлеглі м`які тканини; переломи ребер зліва: з 2-го по 7-е, по біля хребтовій лінії та 4, 5, 6, 7-го по задній підпахвинній лінії з крововиливами в підлеглі м`які тканини та пошкодженням пристінкової плеври в місцях переломів; повний поперечний перелом грудного відділу хребта на рівні 2-3-го грудних хребців з переломом поперечних відростків та пошкодженням спинного мозку; крововилив під м`які тканини потиличної ділянки голови зліва; крововиливи під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочок. Дані тілесні ушкодження є характерними для дорожньо-транспортної пригоди і відповідно до п. 2.1.3. б. г. з. л. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995р. №6, зареєстрованих Miністерством юстиції України 26 липня 1995 року за №255/791, узгоджених з Верховним Судом України, Генеральною прокуратурою України, Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті громадянина ОСОБА_7 , є несумісні з життям, і вкладаються в час ДТП, що мала місце 28.09.2022 року.

Смерть ОСОБА_7 є насильницька та є в прямому причинно-наслідковому зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Окрім цього, 28 вересня 2022 року близько 01 години 35 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи ввіреним йому технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «DAF» моделі «FT XF 105.410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у щепленні з напівпричепом марки «BERGER» моделі «SALP 24/01А/44ВВСАВ», реєстраційний номер Словацької Республіки « НОМЕР_2 » завантаженим вантажем загальною вагою 6270 кілограм, рухаючись по автодорозі «М-08» зі сторони КПП «Вишнє Німецьке» Українсько-Словацького кордону, у напрямку автодороги «М-06» сполученням «Київ-Чоп» та проїжджаючи інформаційно-вказівний знак 5.68 «Кілометровий знак 1», - (мінус) 816 метрів вказаної автодороги, що по вулиці Об`їзна в населеному пункті місто Ужгород, Закарпатської області, діючи всупереч вимог п. 1.3., п. 1.5., п. 1.10 з посиланням на термін «безпечна швидкість», «дорожні умови» та «дорожня обстановка», п.п. б) п. 2.3, п. 11.10, п. 12.1, п. 12.2, п. 12.3 та п. 12.4 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, які вступили в дію з 1 січня 2002 року, будучи самовпевненим, розраховуючи на свої водійський досвід та навики керування транспортним засобом, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, рухаючись тривалий час лівими колесами керованого ним транспортного засобу по дорожній горизонтальній розмітці 1.1 - вузька суцільна лінія, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, яка в подальшому перейшла в 1.6 та 1.5 - переривчасті лінії, наїжджати на які дозволяється лише під час перестоювання, зі швидкістю 78 км/год., яка перевищувала максимально-допустиму швидкість у населених пунктах 50 км/год., за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, з моменту виникнення йому небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не дотримався безпечної швидкості, чим самим позбавив себе змоги безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у даних дорожніх та погодних умовах, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який у той час рухався по дорожній горизонтальній розмітці 1.5, у попутному доля водія ОСОБА_5 напрямку та створював йому небезпеку для руху.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: садна на шкірних покривах спини в надлопаточній ділянці зліва (на відстані 154 см від стопи), чола справа, спинки носа справа, верхньої губи справа, тильної поверхні лівої та правої кисті; переломи ребер справа: з 3-го по 7-е по біля хребтовій лінії з крововиливами в підлеглі м`які тканини; переломи ребер зліва: з 2-го по 7-е, по біля хребтовій лінії та 4, 5, 6, 7-го по задній підпахвинній лінії з крововиливами в підлеглі м`які тканини та пошкодженням пристінкової плеври в місцях переломів; повний поперечний перелом грудного відділу хребта на рівні 2-3-го грудних хребців з переломом поперечних відростків та пошкодженням спинного мозку; крововилив під м`які тканини потиличної ділянки голови зліва; крововиливи під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочок. Дані тілесні ушкодження є характерними для дорожньо-транспортної пригоди і відповідно до п. 2.1.3. б. г. з. л. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, зареєстрованих Miністерством юстиції України 26 липня 1995 року за № 255/791, узгоджених з Верховним Судом України, Генеральною прокуратурою України, Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті громадянина ОСОБА_7 , є несумісні з життям, і вкладаються в час ДТП, що мала місце 28.09.2022.

Надалі, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що своїми діями, пов`язаними з порушенням правил дорожнього руху та вчиненням наїзду на пішохода гр. ОСОБА_7 за наведених вище обставин поставив потерпілого в безпорадний та небезпечний для життя стан, при цьому, маючи можливість для надання допомоги, діючи умисно, в супереч вимогам п. 2.10 Правил дорожнього руху України, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, через отримані нею небезпечні для її життя травми, не вжив можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілому та транспортування його до найближчого медичного закладу, хоча сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, не дочекався прибуття поліцейських, завідомо залишив потерпілого у небезпеці та покинув місце пригоди, перемістивши автомобіль марки «DAF» моделі «FT XF 105.410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у щепленні з напівпричепом марки «BERGER» моделі «SALP 24/01А/44ВВСАВ», реєстраційний номер Словацької Республіки « НОМЕР_2 », після чого, згодом повернувся на місце пригоди 28.09.2022 близько 02 год. 40 хв..

Отже, водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. 2.10. Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 Кримінального кодексу України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

У сукупності, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на вихованні одну малолітню дитину, працюючий водієм в ТОВ «КВАДР ТРАНСПОРТ», раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор відомості, викладені в клопотанні підтримав, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, оскільки таке є недоцільним, просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Зазначив, що ОСОБА_5 систематично виконує свої процесуальні обов`язки у даному кримінальному провадженні, вчиняв активні дії з метою встановлення дійсних обставин у справі.

Вказав, підозрюваний має високі моральні якості, раніше не судимий, не притягався до кримінальної відповідальності, одружений, має утриманні малолітніх дітей, офіційно працевлаштований та має сталий дохід, а рід його діяльності пов`язаний зокрема також з тим, що він здійснює перевезення вантажу на потреби ЗСУ.

Зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 визнає вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.286 КК України, кається у вчиненому та просить суворо не карати, хоче та неодноразово намагався покрити збитки потерпілій стороні але поки що комунікація з потерпілою не складається.

Що стосується звинувачення ОСОБА_5 у тому, що він знав, що збив потерпілого та поставив потерпілого у безпорадний та небезпечний стан, маючи можливість надання допомоги, вказав, що таке не відповідає дійсності, адже згідно Висновку експерта №452 від 24 жовтня 2022 року ушкодження отримані від зіткнення з автомобілем в результату ДТП «є несумісними з життям», а отже експертом не встановлено, що потерпілий після ДТП продовжував жити та потребував медичної допомоги. І одразу після ДТП і в подальшому, водієм надавались пояснення, що він не бачив перешкоди та одразу після зіткнення (почув удар) зупинився, ще не спростовано стороною обвинувачення та підтверджується відео з камер спостереження, де зафіксовано механізм ДТП. Також не відповідають дійсності, дані протоколу огляду місця події, згідно з яких тіло загиблого знаходилось за 1 метр від проїзної частини, оскільки переміщення тіла (витягнули з канави) відбулося працівниками медичної служби. А тому, пояснення ОСОБА_5 про те, що він не зміг знайти (хоча активно шукав) предмет чи людину з яким він зіштовхнувся відповідають дійсності (та відображені на відеозаписі з камер спостереження), адже інші водії, які допомагали йому викликати поліцію та швидку також не змогли одразу знайти загиблого, а відшукали його випадково. Вказав, що обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України є несправедливим та таким, що не відповідає наявним та фактичним обставинам справи.

Також захисник в судовому засіданні долучив протокол загальних зборів трудового колективу товариства з обмеженою відповідальністю «Квадр Транспорт» від 27.12.2022 згідно якого трудовий колектив ТОВ «Квадр Транспорт» вирішив взяти ОСОБА_5 на поруки.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав свого захисника, просив позбавити його документів, що надають право виїзду за кордон, щоб він міг працювати водієм на території України, оскільки йому потрібно утримувати сім`ю.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000271 від 28 вересня 2022 року.

21.12.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого та за ч. 1 ст. 135 КК України, а саме: завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції ЄСПЛ, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконний вплив на потерпілих, свідків, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя, враховує дані, що характеризують особу підозрюваного, той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне, з урахуванням виключних обставин, клопотання слідчого задовольнити частково, оскільки прокурором не доведено, що обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного та не забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, покладених на нього КПК України.

Щодо наданого захисником підозрюваного протоколу загальних зборів трудового колективу товариства з обмеженою відповідальністю «Квадр Транспорт», слідчий суддя зазначає, що таке не являється клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу особистої поруки. Такий лище свідчить про хорошу репутацію підозрюваного та рівень довіри трудового колективу до нього.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, інших даних про його особу, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 та ч. 1 ст. 135 КК України, слідчий суддя приходить до переконання, що розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених КПК України, слід встановити в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 74 430 грн. (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять гривень).

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обчислювати ОСОБА_5 з 14 год. 00 хв. 27 грудня 2022 року по 24 лютого 2023 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконанняпідозрюваним своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 74 430 грн. (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять гривень).

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення заставипокласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків - два місяці.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 27 грудня 2022 року о 16 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1