ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/717/23 Справа № 203/4565/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

представника власника майна адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2023 року про арешт майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.01.2023 року клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене начальником Новомосковського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 задоволено частково та в рамках кримінального провадження №0000114 від 18.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України накладено арешт на майно, вилучене під час проведення 14 січня 2023 року обшуку автомобіля марки «Ford F-150» (номер кузову/шасі - НОМЕР_1 ; реєстраційний номер - НОМЕР_2 ), а саме на грошові кошти: 134 купюри номіналом 500 гривень, 5 купюр номіналом 200 гривень, 1 купюру номіналом 50 гривень, 6 купюр номіналом 20 гривень, 1 купюру номіналом 1 гривня, 1 купюру номіналом 100 доларів США LB 80977628 R.

Решту клопотання залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник власника майна - адвокат ОСОБА_8 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді в частині накладення арешту на грошові кошти: 134 купюри номіналом 500 гривень, 5 купюр номіналом 200 гривень, 1 купюру номіналом 50 гривень, 6 купюр номіналом 20 гривень, 1 купюру номіналом 1 гривня, 1 купюру номіналом 100 доларів США LB 80977628 R, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування зазначає, що слідчий суддя в порушення вимог ч.2 ст.172 КПК розглянув клопотання про арешт майна без участі власника майна ОСОБА_7 , чим позбавив права останнього на обґрунтування своєї правової позиції щодо вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення слідчого судді.

Також, звертає увагу, що до даного кримінального провадження ОСОБА_7 не має жодного відношення, оскільки станом на день подання апеляційної скарги йому не повідомлено про підозру чи обвинувачення, цивільний позов відсутній, розмір завданих збитків не встановлений і жодним чином не підтверджений, а тому на належне йому майно не може бути накладено арешт, що цілком узгоджується з практикою ЄСПЛ та роз`ясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №11 від 07.02.2014 року «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження».

Тому просить апеляційний суд ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2023 року про накладення арешту на грошові кошти: 134 купюри номіналом 500 гривень, 5 купюр номіналом 200 гривень, 1 купюру номіналом 50 гривень, 6 купюр номіналом 20 гривень, 1 купюру номіналом 1 гривня, 1 купюру номіналом 100 доларів США LB 80977628 R, скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення власника майна ОСОБА_7 та його представника - адвоката ОСОБА_8 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, які наполягали на її задоволенні та просили скасувати ухвалу слідчого судді щодо накладення арешту на грошові кошти, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно п.9 ч.1 ст.309 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, зокрема, про арешт майна або відмову у ньому.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За загальними правилами, передбаченими ч.3 ст.132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що :

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.167 та ч.2 ст.168 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

- підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

- призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

- є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

- одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Положеннями ч.ч.1,2,5,6 статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначених вимог закону судом дотримано не в повній мірі з огляду на таке.

Обґрунтованість відмови у накладенні арешту на вилучені під час проведення обшуку автомобіля марки «Ford F-150» (номер кузову/шасі - НОМЕР_1 ; реєстраційний номер - НОМЕР_2 ): пластикову банківську картку «Райфайзен банк Аваль» № НОМЕР_3 , пластикову банківську картку «ПУМб» № НОМЕР_4 , пластикові банківські картки «ПриватБанк» №№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , встановлена слідчим суддею під час судового розгляду клопотання, не оспорюється стороною обвинувачення та представником власника майна, а отже ці висновки слід вважати доведеними.

Між тим заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги представника власника майна щодо недоведеності слідчим необхідності накладення арешту на вилучені під час проведення обшуку грошові кошти (перелік яких наведено в клопотанні та зазначено в ухвалі слідчого судді), з огляду на наступне.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000114 від 18.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України (а.с.4-5).

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року (а.с.18-19) було надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу FORD F150, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та вилучення: привласнених продуктів харчування, мобільних телефонів, сім-карток мобільних операторів, карт пам`яті, флеш накопичувачів, комп`ютерної техніки, ноутбуків, системних блоків, процесорів, серверів, відеореєстраторів, чорнових записів, що містять відомості про протиправну діяльність осіб, товарно-транспортних накладних, маршрутних листів, банківських карток будь-яких фізичних осіб, суб`єктів підприємницької діяльності, грошових коштів, отриманих від злочинної діяльності.

Відповідно до протоколу обшуку від 14.01.2023 року (а.с.20-26) транспортного засобу FORD F150, д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в салоні на передньому пасажирському сидінні було виявлено барсетку, яка належить ОСОБА_7 , в якій було виявлено та вилучено: чотири банківська картки: «Райфайзен банк Аваль» № НОМЕР_3 , «ПУМб» № НОМЕР_4 , «ПриватБанк» №№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , та грошові кошти: 134 купюри номіналом 500 гривень, 5 купюр номіналом 200 гривень, 1 купюру номіналом 50 гривень, 6 купюр номіналом 20 гривень, 1 купюру номіналом 1 гривня, 1 купюру номіналом 100 доларів США LB 80977628 R.

Тимчасово вилучене майно, відповідно до постанови ст.слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про визнання речовими доказами від 15.01.2023 року (а.с.27-28), визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000114.

Зі змісту клопотання слідчого про арешт майна (а.с.1-3) вбачається, що нею порушується питання про накладення арешту на вищевказані речі та грошові кошти, оскільки вони мають значення речових доказів, так як на вказаних банківських рахунках можуть знаходитися грошові кошти, набуті кримінально-протиправним шляхом особою, причетність якої до скоєння кримінальних правопорушень проти власності перевіряється органами досудового розслідування, підозрюваною ОСОБА_10 , іншими співучасниками кримінальних правопорушень, особи яких на теперішній час органами досудового розслідування не встановлено, а грошові кошти набуті кримінально-протиправним шляхом.

У той же час, як зазначив прокурор у суді апеляційної інстанції, слідством наразі встановлено, що ОСОБА_7 не має відношення до обставин вчиненого кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні та вилучені у того під час обшуку грошові кошти не мають значення речового доказу для цілей кримінального провадження, а отже відсутні підстави для їх арешту.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, вищенаведене свідчить про те, що наведені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді доводи, за яких він дійшов до переконання про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого про арешт майна, не відповідають вимогам ч.1 ст.173 КПК, оскільки стороною обвинувачення під час судового розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не доведено факту того, що вилучені під час проведення обшуку транспортного засобу грошові кошти (перелік яких наведено в клопотанні та зазначено в ухвалі слідчого судді), які на права власності належать ОСОБА_7 були набуті кримінально-протиправним шляхом, відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та на них може бути накладено арешт у даному кримінальному провадженні. При цьому, сам факт формального набуття згідно постанови ст.слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про визнання речовими доказами від 15.01.2023 року (а.с.27-28) процесуального статусу речового доказу, яким є майно зазначене в клопотанні слідчого, не свідчить про його відповідність, визначеним ст.98 КПК критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та не є безумовною підставою для арешту цього майна.

Крім того, заслуговують на увагу апеляційного суду й доводи апелянта про те, що в порушення вимог ч.1 ст.172 КПК клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було розглянуто без участі власника майна, оскільки слідчим в поданому клопотанні про арешт майна взагалі не ставилося питання про його розгляд без повідомлення сторін. В свою чергу, слідчий суддя самостійно прийнявши рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна без повідомлення власника майна, жодним чином не мотивував своє рішення про наявність об`єктивних підстав проведення розгляду клопотання без його повідомлення.

Відповідно до частини третьої статті 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, власник майна ОСОБА_7 був позбавлений процесуальних прав та можливості висловити свою позицію щодо законності, обґрунтованості, належності та доцільності арешту тимчасово вилученого майна, а також заперечити доводи слідчого та прокурора, та вказати інші обставини, яким слідчий суддя мав би надати оцінку, розглядаючи клопотання слідчого.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки слідчого судді, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до п.2 ч.1 ст.409 та п.1,2 ч.1 ст.411 КПК, є підставою для скасування судового рішення слідчого судді.

Відповідно до положень ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника власника майна - адвоката ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2023 року про арешт майна - скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого начальником Новомосковського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000114 від 18.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 та ст.ст. 404, 405, 407, 409, 411 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000114 від 18.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України, вилученого під час проведення 14 січня 2023 року обшуку автомобіля марки «Ford F-150» (номер кузову/шасі - НОМЕР_1 ; реєстраційний номер - НОМЕР_2 ), а саме грошових коштів: 134 купюри номіналом 500 гривень, 5 купюр номіналом 200 гривень, 1 купюру номіналом 50 гривень, 6 купюр номіналом 20 гривень, 1 купюру номіналом 1 гривня, 1 купюру номіналом 100 доларів США LB 80977628 R - - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого начальником Новомосковського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000114 від 18.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України.

Вилучені грошові кошти, а саме: 134 купюри номіналом 500 гривень, 5 купюр номіналом 200 гривень, 1 купюру номіналом 50 гривень, 6 купюр номіналом 20 гривень, 1 купюру номіналом 1 гривня, 1 купюру номіналом 100 доларів США LB 80977628 R - негайно повернути власнику ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4