Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3489/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000214 від 01.09.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Овруч Житомирської області; зареєстрованого по АДРЕСА_1 ; проживаючого по АДРЕСА_2 ; громадянина України; з середньою освітою, працюючого неофіційно, в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2021 року близько 22 год. 20 хв. в м. Овруч ОСОБА_4 та ОСОБА_6 знаходились на прилеглій території біля багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , де розпивали спиртні напої. Під час спільного розпивання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх подальших дій та передбачаючи їх можливі наслідки, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 , стоячи навпроти ОСОБА_6 , із кишені своїх шортів дістав розкладний ніж та, тримаючи його в правій руці, клинком ножа умисно, із значною силою прикладання, наніс ОСОБА_6 один удар в область розташування життєво-важливих органів, а саме: в ліву половину грудної клітини в область серця, тим самим заподіяв йому колото-різану рану лівої половини грудної клітини з пошкодженням міжреберної артерії, ускладненої лівобічним гемотораксом (кров в лівій плевральній порожнині об`ємом біля 1,5 л), що за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 спочатку сів на бордюру, а потім впав на землю. ОСОБА_4 залишив місце злочину, відійшовши на незначну відстань.

Орган досудового розслідування інкримінував в обвинувачення ОСОБА_4 скоєння ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 , ч. 1 ст. 115 КК України, тобто, вчинення закінченого замаху на вбивство потерпілого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Згідно з обвинувальним актом від 26.10.2021 обвинуваченому інкриміновано, що він - ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , 31 серпня 2021 року близько 22 год. 20 хв. в м. Овруч знаходились на прилеглій території біля багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , де розпивали спиртні напої. Під час спільного розпивання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на вбивство ОСОБА_6 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх подальших дій та передбачаючи їх можливі наслідки, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 , стоячи навпроти ОСОБА_6 , із кишені свої шортів дістав розкладний ніж та, тримаючи його в правій руці, клинком ножа умисно із значною силою прикладання наніс ОСОБА_6 один удар в область розташування життєво-важливих органів, а саме: в ліву половину грудної клітини в область серця, тим самим заподіяв йому колото-різану рану лівої половини грудної клітини з пошкодженням міжреберної артерії, ускладненої лівобічним гемотораксом (кров в лівій плевральній порожнині об`ємом біля 1,5 л), що за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 впав на землю, а ОСОБА_4 залишив місце злочину.

Таким чином, обвинуваченому інкриміновано, що він своїми умисними діями, що виразились у вчиненні закінченого замаху на вбивство, а саме: умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 15 , ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому органом досудового розслідування обвинуваченні визнав частково, а саме: визнав фактичні обставини справи, однак заперечував кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, тобто вчинення закінченого замаху на вбивство потерпілого, зазначивши, що він не хотів убивати потерпілого. При цьому показав, що дійсно 31 серпня 2021 року близько 21 години він зустрів ОСОБА_7 , який запропонував йому випити. Вони прийшли до столика біля багатоповерхового будинку, що розташований на прилеглій території за магазином «Наш Край», в м. Овруч по вул. Тараса Шевченка, де вже випивали ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Вони вдвох з ОСОБА_11 випили близько 1 літра самогону. Бутилка була на 1,5 л, але вони пригощали ще інших присутніх. Спочатку у ОСОБА_12 з ними виник конфлікт, а потім ОСОБА_12 переключився на нього. Чого саме виник конфлікт він не пам`ятає із-за алкоголю. ОСОБА_13 була значна. Були якісь образи з боку ОСОБА_14 . За столом ОСОБА_15 збив йому кепку з голови. Він запропонував ОСОБА_16 відійти від столика, щоб заспокоїтися. Відійшли метрів на 6-7. Розмовляли вони на грубих тонах, але тихо, не кричали, так як люди вже спали. З боку Діми сипалися образи. Ніж з кишені він дістав тоді, коли ОСОБА_15 сказав йому щось дуже образливе, що саме не пам`ятає, але в нього виникла злість, і він, діставши ніж лівою рукою, перекинув його в праву руку і наніс один удар йому в ліву сторону. Крові він не бачив. Діма ще відійшов до столу і, здається, пив ще. Він же відійшов в сторону і тоді вже став переживати, обійшов навколо багатоповерхового будинку. Він якось протрезвів здається, в нього був шоковий стан і він не знав, що робити: чи йти додому і розповісти дружині, чи інше. Він бачив зі сторони під`їзду будинку, за метрів 30, як на місце події приїхала спочатку швидка допомога, а потім поліція. Він злякався і не підійшов. Коли поїхала швидка, він пішов за будинок, не знаючи, що робити, і його зупинили працівники поліції, яким він відразу добровільно віддав ніж, яким наніс один удар ОСОБА_12 . Ніж носив в кишені завжди, так як на роботі обідав і нарізав їм хліб.

Свою вину у заподіянні ОСОБА_17 тілесних ушкоджень за вищевказаних обставин визнає повністю та щиро в цьому кається. Будь-якого умислу на те, щоб вбити ОСОБА_12 , він не мав, а вдарив його за образу в пориві злості. Про що він тоді думав, він не може пояснити, так як не пам`ятає. Мабуть хотів зупинити сварку, злякати його. Він всю шкоду в розмірі 9 тис. грн. ОСОБА_12 відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні 14.12.2021 показав, що дійсно 30 чи 31.08.2021 він разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 сиділи за столиком, який знаходиться у дворі за магазином «Наш Край» в м. Овруч по вул. Т. Шевченка та вживали спиртні напої. Потім він вирішив, що ОСОБА_21 хватить вже і почав відправляти його додому. Це було десь близько 22 год. 30 хв.. Бородій був дуже п`яний, «як ізолєнта». ОСОБА_22 ні до кого не чіплявся, але він вирішив, що йому вже треба додому. Вони сиділи за столиком напроти по діагоналі, він посилав ОСОБА_23 на всі три букви, але той не йшов. Потім вони вийшли із-за столу, відійшли в сторону, пройшла десь одна хвилина і йому запекло в грудях. Він взявся за груди, відчув, що щось тіче, що кров, він відійшов до бордюри і сів на неї. Коли ОСОБА_23 відійшов, тоді він впав. Підбіг ОСОБА_24 і викликав швидку. Потім підійшов ОСОБА_25 . ОСОБА_24 допомагав його грузити в швидку. Бородій йому шкоду частково відшкодував. Він його простив. Бородій не хотів його убивати. Просить не позбавляти його волі.

В дане судове засідання потерпілий не з`явився, але надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, зазначивши, що з кваліфікацією злочину за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КПК України він категорично не погоджується. Наміру його вбивати у ОСОБА_26 не було. На даний час він примирився з ним та все йому пробачає. Матеріальну та моральну шкоду йому виплачено в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_10 показав, що 31.08.2021 близько 22 год. він разом із друзями, а саме: ОСОБА_20 , ОСОБА_27 , ОСОБА_9 та ОСОБА_19 сиділи за столиком, який знаходиться у дворі біля магазину «Наш Край» в м. Овруч по вул. Т. Шевченка та розпивали спиртні напої. В процесі розпиття спиртного між ОСОБА_20 та ОСОБА_27 виник словесний конфлікт, після чого вони встали із-за столу і відійшли декілька метрів в сторону. Потім він побачив, що ОСОБА_28 із кишені шортів дістав ніж, яким наніс один удар в область грудної клітини з лівої сторони ОСОБА_17 , від чого останній упав на землю, а ОСОБА_28 утік. Підійшовши до ОСОБА_12 він побачив у нього на футболці кров.

Свідок ОСОБА_9 показав, що 31.08.2021 він вийшов в магазин і зустрів знайомих ОСОБА_29 і ОСОБА_30 . Потім прийшли ОСОБА_31 і ОСОБА_32 . Вони розпивали спиртні напої у дворі біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Під час розпиття спиртного між ОСОБА_20 та ОСОБА_27 виник конфлікт. Вони ображали один одного образливими фразами. У ОСОБА_23 була кепка на голові. Діма сказав, що грязна. В нього і з ним був кофлікт. Потім вони, вставши із-за столу відійшли на 2- 3 метри в сторону і через деякий час він побачив як потерпілий різко нахилився і присів. Він підбіг до нього і побачив, що на футболці поріз, була кров. Викликали швидку.

Свідок ОСОБА_33 показала, що десь осінню, дати не пам`ятає, близько 22 години вона сиділа разом з ОСОБА_18 , ОСОБА_27 , ОСОБА_34 біля багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , за наявним там у дворі столиком. Потім до них приєднався ОСОБА_28 , який повертався з роботи. Вона не бачила чи він вживав алкогольні напої. Потім між ОСОБА_23 і ОСОБА_16 виник конфлікт. ОСОБА_16 щось сказав на ОСОБА_23 і вони відійшли в сторону. Розмовляли вони близько 10-15 хвилин. Вона бачила як ОСОБА_15 падав на землю. Обвинувачений відійшов до магазину «Брусилівські ковбаси», на метри 2. Там був ліхтар і вона бачила. Що було в руках Бородія вона не бачила. Коли ОСОБА_16 упав на землю, вони побачили кров і викликали швидку. Хто саме викликав швидку вона не пам`ятає.

Дослідженням письмових джерел доказів у судовому засіданні встановлено наступне.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.10.2021 свідчить, що 01.09.2021 було внесено відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_35 про те, що 31.08.2021 біля 22 год. 20 хв. в м. Овруч по вул. Тараса Шевченка, на прилеглій території будинку №30, ОСОБА_28 під час виниклої суперечки, ножем наніс один удар в область грудної клітини ОСОБА_17 , внаслідок чого заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження. Правова кваліфікація ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

З рапортів старшого інспектора-чергового ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_36 , зареєстрованих в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події 31.08.2021 за №6203, 6206 встановлено відповідно, що 31.08.2021 о 22 год. 26 хв. надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_35 про те, що 31.08.2021 о 22 год. 26 хв. за адресою: АДРЕСА_3 щойно відомий ОСОБА_37 наніс ножове поранення в живіт відомому (дані його не вказали), потрібна ЕМД (а.с.108); 31.08.2021 о 23 год. 16 хв. надійшло повідомлення по телефону до РУ про те, що 31.08.2021 о 23 год. 14 хв. за адресою: АДРЕСА_4 доставлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя смт. Першотравневе з діагнозом колото-різана рана в області грудної клітки. Заявник ОСОБА_38 (а.с.107).

Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.09.2021 підтверджує факт прийняття усної заяви ОСОБА_6 , 1994 року народження, про заподіяння йому ножового поранення ОСОБА_20 (а.с. 109-110).

З протоколу огляду місця події від 31.08.2021 та фототаблиць до нього (а.с.112-114) встановлено, що об`єктом огляду є прилегла територія до житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_5 . Дана прилегла територія розташована з тильної сторони будинку зі сторони під`їздів, на якій знаходиться дерев`яний стіл з двома лавками. На столі маються рештки їжі, пусті пластикові стакани та недопалки. Поряд із столом стоїть металева урна для сміття, в якій лежать пусті пляшки з під горілки та води. На відстані 1 м від столу на землі виявлено картуз темно-сірого кольору, який вилучено з місця події, а на відстані 5 м від столу в напрямку будинку, на асфальтованому покритті, було виявлено декілька плям бурого кольору, схожих на кров. Будь-яких інших слідів виявлено не було.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 31.08.2021 та фототаблиць до нього (а.с.117-119) оглянуто ділянку АДРЕСА_6 , де на проти житлового будинку АДРЕСА_7 громадянин ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції складний ніж із зображенням літер «ВG», та пояснив, що саме даним ножем він заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_17 . Вказаний ніж було вилучено з місця події.

З протоколу огляду місця події від 01.09.2021 та фототаблиць до нього (а.с. 121-122) встановлено, що місцем огляду є приміщення приймального відділення КНП «Овруцька міська лікарня», що за адресою: вул. Тараса Шевченка, 106 в м. Овруч. В приміщенні приймального відділення в підсобній кімнаті було виявлено куртку чорного кольору та сіру футболку з надписом «HOLISTER CALIFORNIA». На даний речах мається паперова бірка з надписом « ОСОБА_6 , хір, 31.08.21». На момент огляду футболка хаотично забруднена речовиною схожою на кров, а також на ній було виявлено різаний отвір, розміром 2,5 см. в довжину. Виявлені куртка та футболка вилучені з місця події.

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного з використанням відеозапису від 01.09.2021, який було оглянуто в судовому засіданні, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 розповів та показав як саме він заподіяв один удар ножем, який тримав в правій руці, в ліву половину тулуба потерпілого. Суд звертає увагу, що пояснення, надані обвинуваченим під час слідчого експерименту, в цілому відповідають показанням, наданим ним в судовому засіданні.

З виписки №753 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що ОСОБА_4 оглянуто 01.09.2021 о 0 год.30 хв., встановлено діагноз: алкогольне сп`яніння і на момент проведення тесту вміст алкоголю становив 3,36‰ (а.с.16).

Постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 01.09.2021 та від 25.10.2021 підтверджують, що слідчими ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_39 та ОСОБА_39 картуз (кепку) темно-сірого кольору, ніж, чорну куртку та футболку було визнано речовими доказами, приєднано до матеріалів кримінального провадження та поміщені на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Коростенського РУП (а.с.115).

Довідка зав. Овруцьким відділенням СМЕ підтверджує, в свою чергу, що згідно даних об`єктивного обстеження та даних медичної документації у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було встановлено наявність наступних тілесних ушкоджень: «Проникаюче ножове поранення грудної клітини зліва». Вказані ушкодження мають ознаки тяжких по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення (згідно п.2.1.3. й «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 (а.с. 127).

З висновку судово-медичної експертизи №163 від 10.09.2021 (а.с.128-130) вбачається, що отримана потерпілим ОСОБА_27 проникаюча колото-різана рана лівої половини грудної клітки з пошкодженням міжреберної артерії ускладнена лівобічним гемотораксом (кров в лівій плевральній порожнині об`ємом біля 1,5 л) відноситься до категорії тяжких по критерію небезпеки для життя та здоров`я в момент їх спричинення (згідно п.2.1.3. й «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995). Вказане тілесне ушкодження утворилось від одноразової прямої дії (удар) предмета з колю-ріжучими властивостями, можливо, внаслідок заподіяння удару клинком ножа шириною на рівні занурення в шкіру біля 3,0 см. (згідно медичної документації, рана 0,2х3,0 см) та утворилось незадовго до моменту поступлення в стаціонар (поступив 31.08.2021 в 22 год. 40 хв.). Цілком можливе виникнення даного ушкодження в час і при обставинах вказаних у постанові, в медичній документації та зазначених самим ОСОБА_6 31.08.2021 вдарили один раз ножем в ліву половину грудної клітки.

Висновок експерта №652 від 14.09.2021 (а.с. 141-143) свідчить, що кров громадянина ОСОБА_6 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системи АВО. У досліджуваних вирізках з футболки, об №1-5 та куртки, об №6-10, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об. №1-6, 8-10 виявлено антигени В і Н. Походження даних антигенів в об. №1-6, 8-10 можливе за рахунок крові будь-якої особи, організму якої властиві антигени В і Н. Такою особою може бути і громадянин ОСОБА_6 , так як його крові властиві вищезазначені антигени.. В об. №7 визначити групову належність крові не вдалося із-за невиявлення групових антигенів.

З висновку судово-медичної експертизи №176 від 22.10.2021 (а.с.144-148), на п.п.6, 9 якої звертав увагу прокурор, вбачається, що отримана потерпілим ОСОБА_27 проникаюча колото-різана рана лівої половини грудної клітки з пошкодженням міжреберної артерії ускладнена лівобічним гемотораксом (кров в лівій плевральній порожнині об`ємом біля 1,5 л) відноситься до категорії тяжких по критерію небезпеки для життя та здоров`я в момент їх спричинення (згідно п.2.1.3. й «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995. Вказане тілесне ушкодження утворилось від одноразової прямої дії (удар) предмета з колю-ріжучими властивостями, можливо, внаслідок заподіяння удару клинком ножа шириною на рівні занурення в шкіру біля 3,0 см. (згідно медичної документації, рана 0,2х3,0 см) та утворилось незадовго до моменту поступлення в стаціонар (поступив 31.08.2021 в 22 год. 40 хв.). Цілком можливе виникнення даного ушкодження в час і при обставинах вказаних у постанові, в медичній документації та зазначених самим ОСОБА_6 31.08.2021 вдарили один раз ножем в ліву половину грудної клітки.

Після заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 міг здійснювати будь-які самостійні дії: рухатись, кричати, говорити, чинити опір, тощо.

При проведенні експертизи на тілі ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень, які б свідчили про здійснення ним опору чи самооборони, не було встановлено (п.6).

Не надання медичної допомоги могло призвести до настання смерті ОСОБА_6 , оскільки згідно п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, небезпечним для життя є ушкодження, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Запобігання смерті, що обумовлене наданням медичної допомоги, не повинно братися до уваги при оцінюванні загрози для життя таких ушкоджень…. Згідно п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 до ушкоджень, що небезпечні для життя, належать: … й) поранення грудної клітки, котрі проникли в плевральну порожнину, порожнину перикарду чи клітковину середостіння, в тому числі і без ушкодження внутрішніх органів … (п.9).

Встановлені при проведенні експертизи тілесні ушкодження могли утворитись при обставинах, відтворених в ході проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 останній розповів та показав як саме він заподіяв один удар ножем, який тримав в правій руці, в ліву половину грудної клітки потерпілого.

Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 могли утворитись внаслідок заподіяння удару ножем, вилученим у підозрюваного ОСОБА_4 максимальна ширина клинка становить 2,9 см., а згідно медичної документації «…в ділянці лівого підребер`я ножове поранення розміром 0,2х3,0 см. …».

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №276-2021 від 28.09.2021 (а.с. 149-151) ОСОБА_4 на даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок вживання алкогольних напоїв, стан компенсації. Даний діагноз відповідає шифру F10.71 МКХ -10. Однак, вказані зміни з боку психіки у нього не досягають ступеню тяжкого психічного захворювання, лежать в межах паталогії особистості та не позбавляють його здатності на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_4 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, хронічними психічними захворюваннями або слабоумством не страждав та в тимчасовому розладі психічної діяльності (алкогольному психозі, реактивному стані патологічному сп`янінні, патологічному афекті), який позбавляв би його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не перебував. Виявляв ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок вживання алкогольних напоїв, стан компенсації. Однак, вище вказані зміни зі сторони психіки не досягли ступеню тяжкого психічного захворювання та не позбавляли його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану ОСОБА_4 не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Психічні властивості ОСОБА_4 не носять виражений характер, суттєво не впливають на його поведінку. В досліджуваній ситуації знаходить своє відображення алкогольно-залежна поведінка, емоційно-вольова нестабільність.

Загальна психологічна характеристика: виявляє емоційно-вольову нестійкість внаслідок вживання алкогольних напоїв.

Дослідивши докази та надаючи їм оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку, обмірковуючи питання про кваліфікацію дій обвинуваченого, суд враховує наступне.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед інших обставин, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Стаття 92 КПК України покладає обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно зі статтею 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна правова конструкція закріплена й у ч. 4 ст. 17 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 15 КК України замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом, коли особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачає його суспільно-небезпечні наслідки і бажає їх настання. У випадку, коли особа лише свідомо припускає настання суспільно-небезпечних наслідків, тобто діє з непрямим умислом, або умисел є невизначеним, не конкретизованим, направленим на настання будь-яких наслідків у результаті вчинення дій, у тому числі тілесних ушкоджень або можливої смерті потерпілого, кримінальна відповідальність за вчинення замаху на вбивство виключається, а відповідальність настає залежно від фактично заподіяних наслідків. Такі висновки неодноразово викладав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 26.02.2019 у справах № 653/1302/15-к, 362/7312/15-к, у постанові від 15.08.2019 у справі № 610/3116/17.

Про наявність прямого умислу можуть свідчити конкретні діяння винної особи, які завідомо для нього мали потягти за собою наслідки і не призвели до бажаного наслідку лише через обставини, які не залежали від його волі. Тобто злочинна діяльність при закінченому замаху характеризується тим, що об`єктивно вона є закінченою та суб`єктивно реалізованою - особа зробила все необхідне, щоб досягти мети і вчинила всі дії для досягнення злочинного результату.

В Постанові від 07.02.2003 №2 Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків. Вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення. Прямий умисел - це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК України).

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність у обвинуваченого прямого умислу на вбивство, суд виходить із сукупності всіх встановлених судом обставин вчиненого діяння, зокрема, враховує спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень і інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події .

При розгляді кримінального провадження встановлено, що удар носив нецілеспрямований характер. Обвинувачений в разі наявності у нього умислу на вбивство, здійснивши один удар, мав реальну можливість довести свої злочинні дії до кінця, адже будь-яких перешкод він до цього не мав. Однак, після нанесення тілесних ушкоджень, як він пояснив, «злякався, у нього був шок, він ніби протверезів. Не знав, що робити ». Він відійшов, і зі сторони спостерігав, як приїхала швидка, поліція. Після припинення дій ОСОБА_4 потерпілий відійшов і сів на бордюру.

Відповідно суд не може покласти в основу вироку по даній справі посилання прокурора на п.п.6, 9 висновку судово-медичної експертизи №176 від 22.10.2021 (а.с.144-148), оскільки, згідно п.5 вказаного висновку експерта ОСОБА_6 після заподіяння тілесних ушкоджень міг здійснювати будь-які самостійні дії: рухатись, кричати, говорити, чинити опір, тощо. Відповідно міг покликати на допомогу. Також, суд враховує, що хоча згідно висновку експерта при проведенні експертизи на тілі ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень, які б свідчили про здійснення ним опору чи самооборони, не було встановлено (п.6), що узгоджується з іншими дослідженими доказами, але поряд з тим, встановлено очевидну віктимну поведінку потерпілого, який фактично безпричинно спровокував конфлікт, як пояснював сам, «відправляв Бородія додому, так як той був п`яний «як ізолєнта», посилав його, хоча останній ні до кого не чіплявся. Про кепку потерпілий не пам`ятає, однак, показання обвинуваченого щодо збиття кепки підтверджуються іншими доказами: показаннями свідків, протоколом огляду місця події. Медична допомога ж потерпілому надавалася, що обвинувачений спостерігав зі сторони.

За встановлених обставин, перевіривши доводи сторони обвинувачення, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, а не за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), оскільки всі представлені суду докази не дають можливості зробити абсолютний та беззаперечний висновок про те, що наносячи ОСОБА_6 один удар в ліву половину грудної клітки, застосовуючи ніж, обвинувачений передбачав пошкодження міжреберної артерії, яка ускладниться лівобічним гемотораксом, та відповідно мав прямий умисел саме на позбавлення його життя та бажав настання такого наслідку.

Відтак, доказів на підтвердження того, що обвинувачений діяв з прямим умислом спрямованим саме на вбивство, суб`єктивна сторона якого передбачає лише прямий умисел на позбавлення іншої особи життя, та виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме умисного протиправного заподіяння смерті потерпілому, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, не подано. У даній ситуації для обвинуваченого не існувало об`єктивних перешкод для доведення умислу на позбавлення життя ОСОБА_6 , якщо б такий в нього виник.

Обираючи обвинуваченому покарання за ст.121 ч.1 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання, а також позицію потерпілого, який на суворому покаранні не наполягає, а напроти, як в судовому засіданні, так і в поданих до суду заявах вказує, що з кваліфікацією злочину за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КПК України він категорично не погоджується. Наміру його вбивати у ОСОБА_26 не було. На даний час він примирився з ним та все йому пробачає. Матеріальну та моральну шкоду йому виплачено в повному обсязі.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_4 , народження, по місцю проживання характеризується посередньо. Раніше до кримінальної відповідальності притягувався, але в силу ст. 89 КК є таким, що не має судимості. На спеціалізованих обліках не перебуває. Має на утриманні трьох малолітніх дітей, одна з яких на момент проведення підготовчого засідання була незареєстрованою. Під час судового розгляду документи щодо реєстрації її народження надані суду не були. Дружина ОСОБА_40 є інвалідом з дитинства 3-ї групи. Їй протипоказана робота у важких та небезпечних умовах, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 17-18, 21-24).

Обставинами, які пом"якшують покарання є щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, оскільки останній співпрацював зі слідством, добровільно видав ніж, давав показання; в повному обсязі відшкодував шкоду, що підтвердив потерпілий.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вчинений злочин, згідно ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Даючи оцінку особі обвинуваченого, з врахуванням його показань, показань свідків, суд вважає, що він не є особою суспільно небезпечною, тобто особою, яка здатна на системне вчинення кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи.

Допитуючи обвинуваченого в судовому засіданні, зважаючи на висновок судово-психіатричного експерта №276-2021 від 28.09.2021 (а.с. 149-151), згідно якого ОСОБА_4 на даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок вживання алкогольних напоїв, стан компенсації; виявляє емоційно-вольову нестійкість внаслідок вживання алкогольних напоїв, та оцінюючи всі докази в їх сукупності, судом встановлено, що причиною події, скоєння кримінального правопорушення, стало саме вживання як обвинуваченим, так і потерпілим, алкогольних напоїв.

Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, тому обирає покарання відповідно до санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді позбавлення волі, та відповідно до ст.75 КК України, звільняє від його відбування з випробуванням з максимальним іспитовим строком, з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а також обов`язку передбаченого п. 6 ч. 3 ст. 76 КК у вигляді дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування та проведення дозвілля з вживанням алкогольних напоїв, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Потерпілим цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні у вигляді домашнього арешту припинив свою дію.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, ч.15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у вигляді 3-х (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування та проведення дозвілля з вживанням алкогольних напоїв.

Запобіжний захід припинив свою дію.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку.

Речові докази по справі: кепку, ніж, футболку та куртку, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області - повернути власникам.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1