Ухвала

09 січня 2023 року

м. Київ

справа №607/17357/21

провадження №51-1190зно22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 вересня 2022 року,

встановив:

За вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у погрозі вбивством та засуджено за ч. 1 ст. 129 Кримінального кодексу України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

При перегляді вироку за апеляційною скаргою засудженого Тернопільський апеляційний суд ухвалою від 16 лютого 2022 року залишив це рішення без зміни та виключив з мотивувальної частини вироку посилання суду на докази - протокол огляду місця події від 08 вересня 2021 року, висновок експерта від 23 вересня 2021 року № СЕ-19/120-21/9419-БЛ, а також обставину, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

За наслідками перевірки цих судових рішень за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 15 вересня 2022 року касаційну вказану скаргу залишено без задоволення, а судові рішення - без зміни.

У своїй заяві засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на п. 4 ч. 2 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК), просить Верховний Суд переглянути це рішення за нововиявленими обставинами.

Як на нововиявлені обставини засуджений у своїй заяві зазначає, що Верховному Суду не було відомо про проходження ним військової служби, участь у бойових діях та отримання поранення 13 листопада 2022 року. Стверджує, що його вина у вчиненні вказаного кримінального проступку не доведена. Також посилається на неналежне виконання своїх обов`язків захисником, який не надав суду даних про його особу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються:

- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За змістом наведених норм процесуального закону, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, у тому числі шляхом дачі відповідних судових доручень, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.

Системне тлумачення глави 34 КПК у сукупності з наведеними вище положеннями свідчить, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Як убачається зі змісту заяви, в ній фактично не наведено обґрунтувань на підтвердження існування саме нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК, та які є підставами для здійснення кримінального провадження в порядку глави 34 вказаного Кодексу.

Зокрема, Верховний Суд розглянув доводи захисника про перебування ОСОБА_4 на військовій службі та ухвалою від 25 квітня 2022 року відмовив у задоволенні клопотання про зупинення виконання судових рішень щодо засудженого. При розгляді касаційної скарги по суті взяв до уваги клопотання захисника від 30 травня 2022 року про розгляд провадження без його участі та участі ОСОБА_4 , оскільки останній бере участь у бойових діях та дійшов висновку, що переконливих доводів, які би ставили під сумнів правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій та законність оскаржуваних рішень у касаційній скарзі захисника не наведено.

Крім того, поранення засуджений отримав уже після розгляду касаційної скарги свого захисника.

Отже, заява засудженого ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подана без додержання вимог ст. 462 КПК.

Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу, тобто вона повертається особі, яка її подала.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним роз`яснити засудженому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 532 КПК вирок місцевого суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

За правилами статей 533, 534 КПК вирок або ухвала суду, які набрали законної сили підлягають безумовному виконанню.

Згідно з вимогами ст. 4 Кримінально-виконавчого Кодексу України підставою виконання і відбування покарання є вирок суду, який набрав законної сили, інші рішення суду, а також закон України про амністію та акт помилування.

Відповідно до положень статей 536, 537 КПК суд, який ухвалив вирок, за клопотанням засудженого чи його захисника може вирішити питання про відстрочку виконання вироку.

На підставі наведеного, керуючись ч. 3 ст. 464 КПК,

постановив:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 вересня 2022 року щодо нього за нововиявленими обставинами разом із додатками повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3