Справа № 574/476/22
Провадження № 1-кп/574/106/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000380 від 22.09.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Чернеча Слобода Буринського району Сумської області, із базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
04.12.2018 року Буринським районним судом Сумської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт;
22.02.2022 року Буринським районним судом Сумської області за ч.1 ст.155, ст.75 КК України до покарання у виді трьох років обмеження волі, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
21.06.2022 року Буринським районним судом Сумської області за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт; маючого не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
Вироком Буринського районного суду Сумської області від 21.06.2022 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та останньому призначене покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. Вказаний вирок суду 22.07.2022 набув законної сили та був звернутий до виконання.
Буринським районним сектором №3 філії ДУ "Центр пробації" в Сумській області на виконання вироку суду та розпорядження про його виконання, ОСОБА_3 постановлено на облік та 11.08.2022 року його ознайомлено з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попереджено під розписку про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, передбачену ч.2 ст.389 КК України, та направлено для відбування до Буринської міської ради Сумської області.
Розпорядженням голови Буринської міської ради від 11.08.2022 року засудженого ОСОБА_3 , залучено до відпрацювання призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин з 12.08.2022 року, у зв`язку з чим складено відповідний графік виходу на роботу засудженого. Згідно вказаного графіку засуджений повинен відпрацьовувати в періоди з 12.08.2022 року по 31.08.2022 року, з 01.09.2022 року по 27.09.2022 року, щоденно по 4 години, крім вихідних та святкових днів.
Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_3 , роз`яснено порядок відбування покарання та повідомлено про відповідальність за ухилення від відбування покарання, передбачену ч.2 ст.389 КК України, останній, будучи засудженим, діючи з єдиним умислом на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, 01.09.2022 року, 02.09.2022 року, та 06.09.2022 року в порушення вимог ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України не прибув для відбування покарання у виді громадських робіт без поважних на те причин, чим ухилився від його відбування.
Старшим інспектором Буринського РС №3 філії ДУ "Центр пробоції" в Сумській області ОСОБА_6 , на підставі ч.1 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України ОСОБА_3 06.09.2022 року винесено письмове попередження, що у разі продовження порушення ним порядку та умов відбування покарання він може бути пригнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України. Разом з тим, продовжуючи свої протиправні дії направлені на ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт ОСОБА_3 07.09.2022 року, 08.09.2022 року, 12.09.2022 року, 13.09.2022 року, 14.09.2022 року, 15.09.2022 року, 16.09.2022 року, 19.09.2022, 20.09.2022 року, 21.09.2022 року, 22.09.2022 року, 23.09.2022 року та 27.09.2022 року в порушення вимог ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України не прибув для відбування покарання без поважних причин, ухилився тим самим від його відбування.
ОСОБА_3 з призначених 120 годин умисно не відпрацював 60 годин громадських робіт.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, та пояснив, що дійсно вироком суду йому було призначено покарання у виді громадських робіт строком 120 годин. В ході виконання вказаного вироку представником органу пробації йому роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджено його про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування такого покарання. Для відбування покарання у виді громадських робіт його було направлено до сільської ради, де він почав працювати на громадських роботах. Також, обвинувачений підтвердив, що у встановлені йому графіком дні, які зазначені в обвинувальному акті, а саме 01.09.2022 року, 02.09.2022 року та 06.09.2022 року, він не прибув на відпрацювання громадських робіт, після чого інспектором органу пробації його було письмово попереджено про притягнення до кримінальної відповідальності у разі продовження порушення ним порядку та умов відбування покарання. Проте, незважаючи на вказане попередження він протягом вересня 2022 року знову неодноразово не з`являвся вся для відпрацювання громадських робіт. При цьому обвинувачений не заперечував, що будь-яких поважних причин, які б перешкоджали його прибуттю на відпрацювання громадських робіт, у нього не було.
Заслухавши показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і сторонами кримінального провадження не оспорюються, з`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, суд у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом було з`ясовано правильність розуміння учасниками провадження змісту цих обставин, не встановлено сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю та його показання відповідають фактичним обставинам, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_3 у ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт та кваліфікує його дії за ч.2 ст.389 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків та особу винного, який раніше судимий, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Також, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, має малолітню дитину, однак вироком суду був засуджений за злісне ухилення від сплати аліментів на її утримання, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря психіатра та не перебуває на обліку у лікаря нарколога.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив кримінальних правопорушень.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.389 КК України, у виді двох років обмеження волі, вважаючи таку міру покарання необхідною та достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Також, судом встановлено, що вироком Буринського районного суду Сумської області від 22.02.2022 року ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.155 КК України, призначено йому покарання у виді трьох років обмеження волі та на підставі ст.75 КК України останнього звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Крім того, вироком Буринського районного суду Сумської області від 21.06.2022 року ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, а вирок Буринського районного суду Сумської області від 22.02.2022 року відносно нього ухвалено виконувати самостійно.
Частиною 3 ст.78 КК України передбачено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК України), за винятком часу тримання під вартою в порядку запобіжного заходу або затримання, перебування в медичному закладі, тощо.

Згідно з висновком, викладеному в постанові Верховного Суду від 12 травня 2021 року у справі № 263/2779/18, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням, і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.

Відповідно до частин 1, 4 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинено під час іспитового строку, то на підставі ст.ст.71, 72 КК України йому суд вважає необхідним частково приєднати до покарання за даним вироком, невідбуту частину покарання за вироком Буринського районного суду Сумської області від 22.02.2022 року, який виконувався самостійно, у виді трьох років обмеження волі та за вироком Буринського районного суду Сумської області від 21.06.2022 року у виді 120 годин громадських робіт, з яких ОСОБА_3 не відбуто 64 години, перевівши його у більш суворий вид покарання, з урахуванням положень п.1 ч.1 ст.72 КК України (одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався та клопотання про його обрання до суду не надходило.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Буринського районного суду Сумської області від 22.02.2022 року та вироком Буринського районного суду Сумської області від 21.06.2022 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 у обчислювати з моменту звернення вироку суду до виконання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1