СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1302/23
пр. № 1-кп/759/721/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2022 року за №0003646, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ВПО, раніше судимого:

- 27.04.2016 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 30.11.2016 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, покарання відбув повністю,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 185 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

представник потерпілого ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи раніше засудженим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний, корисливий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , 27.12.2022 приблизно о 17-00 год., не маючи офіційного місця роботи та інших джерел доходів, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан, прибув до магазину «Сільпо», по вул. Гната Юри, 20 в м. Києві, після чого прослідував до загальної вбиральні, розташованої у вказаному магазині, звідки вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення, усвідомлюючи при цьому наслідки відповідальності за вчинення таких дій.

3 метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , приблизно о 17 годині 20 хвилин, продовжуючи знаходитись в приміщенні загальної вбиральні, розташованої в магазині «Сільпо», по вул. Гната Юри, 20 в м. Києві вважаючи, що за його діями, ніхто з оточуючих не спостерігає, зняв зі стіни електросушарку для рук «JXG-230AS», шрих-код 26, вартістю 1176 грн. 70 коп. (без урахування ПДВ), яку сховав до поліетиленового пакету, після чого вийшов з приміщення вказаної вбиральні.

Таємно викравши чуже майно, яке належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», з місця вчинення злочину втік, прослідувавши за місцем свого мешкання, а саме у квартиру АДРЕСА_3 , де залишив викрадене на зберігання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Просив його суворо не карати та призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, щиросердному розкаянні; обставину, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, неофіційно працює, раніше судимий.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, фактичних обставин справи та характеру злочинного діяння, а саме відсутність настання тяжких наслідків, зважаючи на ту обставину, що шкода заподіяна злочином повністю відшкодована шляхом повернення майна, з огляду на особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, приймаючі до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме:

- електросушарку для рук «JXG-230AS», яка передана на зберігання до камери схову Святошиського УП ГУНП в м. Києві, квитанція №3656 - повернути за належністю власнику ТОВ "СІЛЬПО-ФУД";

- диск з відеозаписом з камер відеоспостереження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1