Справа № 504/2250/20
Номер провадження 1-кп/504/367/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000335 від 10.10.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з загальною середньою освітою, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді механіка-водія евакуаційного відділення ремонтного взводу бронетанкової техніки роти матеріально-технічного забезпечення Центру забезпечення навчального процесу Військової академії ( АДРЕСА_1 ), у військовому званні «солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

встановив:

05.03.2019 року ОСОБА_4 уклав контракт з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на три роки.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №50 від 05.03.2019 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та він вважався таким, що з 05.03.2019 приступив до виконання службових обов`язків на посаді механіка-водія евакуаційного відділення ремонтного взводу бронетанкової техніки роти матеріально-технічного забезпечення Центру забезпечення навчального процесу Військової академії ( АДРЕСА_1 ).

Згідно положень п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, є день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 05.03.2019, тобто з моменту укладення контракту та зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно вимог п.п.1,2,3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проходячи військову службу на посаді механіка-водія евакуаційного відділення ремонтного взводу бронетанкової техніки роти матеріально-технічного забезпечення Центру забезпечення навчального процесу Військової академії ( АДРЕСА_1 ) солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст.11,16,17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до указу виконувача обов`язків Президента України від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» №303/2014 на території України з 18.03.2014 почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, у ст.1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період як періоду, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Проте, всупереч вищезазначених вимог закону ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді механіка-водія евакуаційного відділення ремонтного взводу бронетанкової техніки роти матеріально-технічного забезпечення Центру забезпечення навчального процесу Військової академії ( АДРЕСА_1 ) у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст.ст.2,9,11,16,127,128,130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану 22.04.2019 о 08 год. 00 хв. без поважних причин, не з`явився вчасно до розташування військової частини НОМЕР_1 та ухилявся від проходження військової служби до 22.07.2020, вільний час, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України визнав у повному обсязі, підтвердив у своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення. Про вчинені дії він жалкує, щиро кається, повідомив, що не передбачав негативних наслідків, що настали в результаті вчинених дій.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Відповідно до положень ст.65 КК України при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується позитивно, офіційно одружений, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не підтримує кримінальні зв`язки або зв`язки з особами з антисоціальною поведінкою, на наркологічному та психіатричному обліках не значиться, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.4 ст.407 КК України у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, безпосередньо під наглядом державних органів влади, тому вважає за доцільне застосувати до нього положення ст.75 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком з покладанням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази до кримінального провадження не долучались, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.66-67,70,75-76,407 КК України ст.ст.120,124,128,349,369-371,373-374,394-395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України та з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1