В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2023 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

у складі:головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження /внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001668 від 20.19.2022 року / про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомирн, Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 18 жовтня 2022 року, приблизно о 06 год. 48 хв., перебуваючи у прміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгового прилавку одну пляшку вина «Мерло Асе» (артикул 53343, штрих-848), об`ємом 0,75 л., вартістю 331 грн. 33 коп. без ПДВ, після чого вийшов з приміщення магазину.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 331 грн. 33 коп.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз"яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини та надав суду показання про те, що все викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності та ним не оспорюється. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій. Вказав, що шкода потерпілому відшкодована, а саме викрадений гаманець повернуто.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, роз`яснивши обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, при яких таке вчинено.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та повне визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_3 на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше не судимий.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням та встановленням іспитового терміну, а також з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки виправлення останнього, на думку суду можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання є достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням та визначити 1 (один) рік іспитового строку.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ, а саме «DVD-R» диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1