Справа № 499/102/18>
Номер провадження 1-в/948/176/22>
УХВАЛА

15 листопада 2022 року Машівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника установи ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Машівка Полтавського району Полтавської області спільне подання начальника Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та голови спостережної комісії Полтавської районної державній адміністрації Полтавської області про застосування умовно-дострокового звільнення в порядку статті 81 КК України відносно засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Запрудинський Єфремівського району Тульської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований у встановленому законом порядку та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та є особою з інвалідністю ІІІ групи, раніше не судимого,
засудженого 16 січня 2020 року Іванівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшло спільне подання начальника Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та голови спостережної комісії Полтавської районної державній адміністрації Полтавської області про застосування умовно-дострокового звільнення в порядку статті 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник установи виконання покарань, де утримується засуджений ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити, вказавши на те, що ОСОБА_4 є особою, яка довела своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд задовольнити подання та звільнити його умовно-достроково від призначеного покарання.
Прокурор Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 .
Суд, вислухавши думку учасників та вивчивши матеріали справи, вважає подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , що останній засуджений 16 січня 2020 року Іванівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі обчислюється з 14.01.2021, кінець строку відбування покарання 14.01.2024.
Як вбачається із характеристики засудженого ОСОБА_4 , останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 14 січня 2021 року. Під час перебування в державній установі «Одеський СІЗО» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не мав, адміністрацією установи не заохочувався. Рішенням Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 24.02.2021 для подальшого відбування покарання визначено колонію мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання. З 23.03.2021 відбуває покарання в державній установі «Машівська виправна колонія (№9)». За час відбування покарання в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що три рази був заохочений. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Працевлаштований прибиральником службових приміщень. Покладені обов`язки виконує. Бережно ставиться до робочого обладнання та інвентарю. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Стан здоров`я задовільний, являється інвалідом III групи. Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Відповідно до ст. 123 КВК України приймав активну участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення», програми реалізовані в повній мірі. Відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок шляхом самоосвіти. Відповідно до статей 110, 114 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов. На профілактичному обліку не перебуває. На комісії установи по заміні покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст. 82 КК України засудженого було розглянуто 20.03.2022, йому було відмовлено в застосуванні даної пільги в зв`язку із поданою ним заявою. Відповідно до проведеної оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення в межах соціально-виховної роботи матриця вчинення рівня ймовірної небезпеки для суспільства та ризик шкоди життю і здоров`ю оцінюється як: низький. Провину в скоєному злочині визнає. Вирок суду та призначене покарання вважає справедливим. Виконавчі листи в установу не надходили. Після звільнення засуджений має намір проживати за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно висновку характеристики, засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання довів своє виправлення, на підставі статті 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.
Згідно довідки про стягнення та заохочення, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання мав три заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці, жодного стягнення (а.с.4 том 1).
За вироком Іванівського районного суду Одеської області 16 січня 2020 року з ОСОБА_4 стягнено на користь ОСОБА_6 в якості довічного утримання щомісячні витрати у розмірі 3 679,12 гривень в місяць та моральну шкоду заподіяну смертю доньки у сумі 100 000,00 гривень, а також на користь ОСОБА_7 витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника у сумі 38 400,00 гривень і моральну шкоду заподіяну смертю матері у сумі 100 000,00 гривень. Окрім того, за вироком стягнено судові витрати на проведення експертиз на загальну суму 7 054, 98 гривень.
Подавши копії квитанцій №1И0О3771М від 30.09.2022 на суму 200,00 гривень отримувач Державна казначейська служба України (а.о.с. 90 ч.2 том 1), №1Е4А3383М від 07.09.2022 на суму 200,00 гривень отримувач Державна казначейська служба України (а.о.с. 91 ч.2 том 1), №1В0О3891М від 22.08.2022 на суму 200,00 гривень отримувач Державна казначейська служба України (а.о.с. 91 ч.2 том 1) та №1В0О3603М від 12.10.2022 на суму 200,00 гривень отримувач Державна казначейська служба України (а.о.с. 92 ч.2 том 1), засуджений наполягає на тому, що сплачував витрати за вироком суду.
Інших даних про сплату стягнених із засудженого сум за вироком суду не було встановлено.
Згідно даних особової справи засудженого ОСОБА_4 до установи на виконання виконавчі листи не надходили.
У відповідності до матеріалів особової справи засудженого, зокрема, довідок №108 та №118 від 17.10.2022 складеної головним бухгалтером установи ОСОБА_8 , засуджений ОСОБА_4 в період з березня 2022 року по вересень 2022 року, та у травні-червні 2021 року був працевлаштований та йому нараховувалась заробітна плата (а.о.с.98 ч.2 том 1).
Згідно частин першої та другої статті 81 КК України (в редакції положень статті КК України станом на момент вчинення кримінального правопорушення засудженим) до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
За положеннями пункту 1 частини третьої статті 81 КК України (в редакції положень статті КК України станом на момент вчинення кримінального правопорушення засудженим) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Судом також враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії. Суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як встановлено в статті 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З огляду на наведене, враховуючи досліджені в ході судового розгляду матеріали, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на момент розгляду подання відбув понад 1/2 фактичного строку покарання, а тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України,

п о с т а н о в и в:

Задовольнити спільне подання начальника Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та голови спостережної комісії Полтавської районної державній адміністрації Полтавської області про застосування умовно-дострокового звільнення в порядку статті 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування основного покарання, призначеного вироком Іванівського районного суду Одеської області від 16 січня 2020 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 7 (сім) місяців 28 (двадцять вісім) днів.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області, а ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали оголошено 16 листопада 2022 року

Суддя ОСОБА_1