Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/89/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у м. Кропивницькому Кіровоградської області апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2023 року.

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, українця, не маючого місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

10.06.2022 вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до карання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 02 лютого 2023 року до 03 квітня 2023 року.

Визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

У разі внесення застави покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

У задоволені клопотання захисника ОСОБА_6 про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовлено.

За участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2023 року, стосовно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 02 лютого 2023 року до 03 квітня 2023 року.

Визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

У задоволені клопотання захисника ОСОБА_6 про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що матеріалами клопотання підтверджується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчим та прокурором доведені обставини, які свідчать про існування ризиків, що дають достатні підстави слідчому судді для застосування запобіжного заходу.

ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин проти власності, повторно, за попередньою змовою групою осіб, в період дії воєнного стану, за який передбачене покарання до десяти років позбавлення волі, що само по собі може стимулювати підозрюваного до переховування від суду, знайомий з іншим підозрюваним, у зв`язку з чим може впливати на нього та свідків для зміни ними показів, з метою уникнення відповідальності.

Наявність у підозрюваного постійного місця проживання та захворювань, не може бути беззаперечними стримуючими факторами його подальшої належної процесуальної поведінки та мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2023 року.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідних для отримання невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливлювали безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що цілодобовий домашній арешт із застосуванням органами Національної поліції електронних засобів контролю на тілі ОСОБА_7 зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказує, що слідчий порушуючи презумпцію невинуватості особи, передбачену ст. 62 Конституції України безпідставно у клопотанні зазначив, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину з настанням насильницької смерті людини.

До клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 не додано доказів, які б підтверджували зазначені у клопотанні обгрунтування неможливості запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі вчинення підозрюваним особливо тяжкого злочину пов`язаного з настанням насильницької смерті людини.

Посилається на те що підозрюваний ОСОБА_7 має захворювання СШД, перебуває на відповідному обліку у лікаря та відповідно до п. 3.6. Порядку організації медичної допомоги хворим на ВІЛ-інфекцію/СНІД, затвердженого наказом МОЗ України від 10.07.2013 року № 585 отримує декілька разів на місяць антиретровірусні препарати.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному, слідчим суддею не в достатній мірі враховано, що у разі тримання ОСОБА_7 під вартою підозрюваний не матиме можливості отримувати антиретровірусні препарати для лікування СНІД, що спричинить шкоду здоров`ю останнього.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до матеріалів клопотання, у провадженні слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР 02 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Органом досудового розслідуванням ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що він, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , перебуваючи 02.02.2023 в період часу з 16 години 30 хвилин по 17 години 00 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, тобто в період дії воєнного стану, в який, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ, Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХта Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ), діяв воєнний стан, на території ринку «Айсберг», за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, вул. Козацька, помітили потерпілого ОСОБА_11 , та в останніх виник умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

У подальшому, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_10 , перебуваючи у вищевказаному місці та реалізуючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно та повторно, з корисливим мотивом, з метою власної наживи, розуміючи, що діють відкрито для потерпілого, шляхом поштовху повалили на землю потерпілого ОСОБА_11 та відкрито заволоділи наступними речами: мобільним телефоном марки «Samsung», сріблястого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , гаманцем чорного кольору, в середині якого знаходились 4 (чотири) банківській картки, грошові кошти в сумі 400 гривень, та не зважаючи на крики потерпілого про допомогу та благання повернути його речі, почали тікати, внаслідок чого ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на суму близько 4700 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального Кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.З вказаним висновком слідчого судді місцевого суду погоджується і колегія суддів.

Враховуючи обставини справи колегія суддів вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

При цьому, колегія суддів враховує суворість можливого призначеного покарання ОСОБА_7 , яке передбачене санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, за якою оголошено йому підозру та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни на більш м`який, ніж обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин проти власності, повторно, за попередньою змовою групою осіб, в період дії воєнного стану, за який передбачене покарання до десяти років позбавлення волі, що само по собі може стимулювати підозрюваного до переховування від суду, знайомий з іншим підозрюваним, у зв`язку з чим може впливати на нього та свідків для зміни ними показів, з метою уникнення відповідальності.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді місцевого суду про те, що належна поведінка підозрюваного на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів передбачених ст. 177 КПК України, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують ризики, які дають підстави суду вважати, що у разі обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не буде забезпечено на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Разом з цим, відповідно до вимог ч. 5 ст. 182, ст. 183 КПК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку, про можливість щодо підозрюваного ОСОБА_7 при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в обсязі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360 гривень, оскільки такий розмір є цілком достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Посилання сторони захисту на наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання та захворювань, не може бути беззаперечними стримуючими факторами його подальшої належної процесуальної поведінки та мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Інших переконливих доводів щодо незаконності рішення слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою стосовно ОСОБА_7 , оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які вказують, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

За таких обставин апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2023 року, якою стосовно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 02 лютого 2023 року до 03 квітня 2023 року, визначено заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, у разі внесення застави покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4