ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника - адвоката ОСОБА_4 та секретаря судових засідань ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000333, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Клопотання надійшло до суду 14.02.2023 та відповідає вимогам ст. 184,187 КПК України. Дане клопотання вручено підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику -адвокату ОСОБА_4 13.02.2023.

Слідчим відділом Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», 24.02.2022 о 05 годині 30 хвилин Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, введено воєнний стан на території України. Крім того, Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022, Указом Президента України № 7300 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022, воєнний стан на території України продовжено до 25.05.2022, Указом Президента України від 18.05.2022 № 341/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року до 23.08.2022, окрім того, Указом Президента України № 573 від 12.08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб, а також Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Так, 12.01.2022 близько 19 год. 00 хв., тобто в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, востаннє вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні магазину № 400 товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРА», який розташований за адресою: Київська область, Фастівський район, м. Боярка, вул. Івана Франка, 101-А, де помітив неповнолітнього ОСОБА_7 , котрий здійснював покупки товарно-матеріальних цінностей. Після чого, у ОСОБА_3 виник повторний прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мета незаконного збагачення.

В подальшому, 12.02.2023 близько 19 год. 05 хв., ОСОБА_3 , реалізовуючи свій повторний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_7 , та погрожуючи останньому застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрав у нього грошові кошти загальною сумою 200 (двісті) гривень.

Після чого, утримуючи при собі викрадені гроші, ОСОБА_3 вибіг з приміщення торгового залу магазину на вулицю, де з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 200 (двісті) гривень.

Цього ж самого вечора, близько 20 год. 20 хв., ОСОБА_3 , неподалік місця вчинення злочину, а саме за адресою:

АДРЕСА_1 , був затриманий працівниками поліції.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення до слідчого судді з даним клопотанням з метою обрання запобіжного заходу підозрюванму.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та висловив позицію аналогічну змісту поданого клопотання.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечували, просили суд обрати більш мякий запобіжний захід -домашній арешт, оскільки ризики не доведені прокурором.

Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши письмові матеріали клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що відомості за даним фактом 12.02.2023 слідчим СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області внесено до ЄРДР за № 0000333 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

12.02.2023 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

13.02.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області за погодженням із прокурором повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_3 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_3 уродженець м. Тетіїв Київської області, не одружений, маючий повну загальну середню освіту, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше судимий за ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, обґрунтовується наступними матеріалами: протоколом огляду господарчого приміщення, що розташоване за адресою: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинення злочину, протоколом допиту законного представника потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення ОСОБА_8 особи для впізнання за фотознімками; протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення ОСОБА_7 особи для впізнання за фотознімками; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_10 особи для впізнання за фотознімками; протоколом затримання ОСОБА_3 в порядку 208 КПК України, та іншими доказами в своїй сукупності.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком від сіми до десяти років.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 13.05.2022 засуджений до одного року обмеження волі за вчинення кримінального проступку за ч.1 ст.185 КК України з іспитовим строком один рік.

На даний час, під час іспитового строку, ОСОБА_3 підозрюється у чиненні злочину передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, злочин є тяжким, підозрюваний не має постійного місця роботи, родини, утриманців.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, оцінюючи ризик переховування з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, вважає за необхідне зазначити наступне: підозрюваний не має на утриманні малолітніх дітей та батьків похилого віку, тобто не має стійких соціальних зв`язків, які б втримали його від зміни місця проживання з метою переховування; підозрюваний не має постійного місця роботи та офіційного джерела доходів; підозрюваний є раніше судимим за ч. 1 ст. 185 КК України, а тому існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_3 перебуваючи на волі матиме можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Про наявність даного ризику свідчить те, що оскільки на даний час з потерпілим та свідками проведені не всі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні, а підозрюваному в ході розслідування стали відомі анкетні дані та місце проживання потерпілого та свідків, тому він буде впливати на них з метою зміни ними своїх показань, а злочин, в якому він підозрюється, вчинений із застосуванням насильства, що підтверджує реальність цього ризику.

Отже, підставою застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що він може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик - це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час існують.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що підозрюваний схильний до вчинення майнових злочинів, на шлях виправлення не став, не має джерела доходу, а тому більш м`які запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти наведеним ризикам, а відтак не будуть здатними і забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованого злочину, міцність соціальних зв`язків підозрюваного та характеризуючі його особу дані, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що інші заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 2 ст. 131 КПК України, а також більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_3 та для запобігання ризикам ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 судом не встановлено.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для застосування більш мякого запобіжного заходу - застави, на застосуванні якого наполягав підозрюваний та його захисник.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 176 - 178, 183, 184 КПК України, -

П о с т а н о в и в :

Клопотання ст. слідчого СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000333, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Тетіїв Київської області, не одруженого, маючого повну загальну середню освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше судимого за ч. 1 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів - до 12 квітня 2023 року.

Строк дії ухвали до 12.04. 2023 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1