Провадження №: 1/752/5/23
П О С Т А Н О В А

03 лютого 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника третьої особи щодо майна якої вирішується питання

під час судового розгляду в приміщенні суду в м. Києві кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205 КК України; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358 КК України; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Під час судового розгляду представник ОСОБА_16 , звернувся з повторним клопотанням про скасування арешту майна. В обґрунтування повторного звернення відмітив, що згідно 4.5 , ч.6 ст.13 закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у Постановах Верховного Суду , є обов`язковими та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №296/8586/16-ц, провадження №14-387цс18 від 07 листопада 2018 року дійшла висновку , що «арешт на майно, накладений за правилами кримінального судочинства підлягає скасуванню за правилами того виду ж судочинства. Але оскільки нормами КПК України 1960 року не було визначено порядку скасування арешту майна за ініціативою осіб, які не були учасниками кримінального провадження, але є власниками або володільцями арештованого майна, при вирішенні зазначеного питання підлягають застосуванню норми КПК України 2012 року».

На розгляді Голосіївського районного суду м. Києва перебуває кримінальна справа №2601/17517/12 (справа №49-2544), яка розглядається судом за нормами КПК України 1960 року та по зазначеній кримінальній справі підсудним є ОСОБА_17 .

14 жовтня 2010 року постановою про накладання арешту на майно у кримінальній справі №49-2544 з метою забезпечення заявлених у справі цивільних позовів був накладений арешт на житлову квартиру за адресою АДРЕСА_1 що належала обвинуваченому у кримінальній справі ОСОБА_17 .

Тож, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду при розгляді справиВ справи №296/8586/16-ц, при вирішенні питання скасування арешту майна, який був накладений на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за ініціативою осіб, які не були учасниками кримінального провадження, але є власниками або володільцями арештованого майна, при вирішенні зазначеного питання підлягають застосуванню норми КПК України 2012 року.

13 вересня 2019 року мені, стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 55495094 ОСОБА_16 на підставі Постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та Акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу було передано у власність майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; (Постанова від 13.09.2019 p., Акт від 13.09.2019 р. (Додаток №3 , №4).

На підставі свідоцтва про належність на праві власності нерухомого майна про придбання з прилюдних торгів, що не відбулися від 14 вересня 2019 року реєстр. №1508 (Додаток №5), також 14 вересня 2019 року було зареєстровано моє право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у ДРРП на нерухоме майно, що підтверджується витягом з ДРРП №181038672 ( Додаток №6).

Вказані вище обставини набуття мною права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та надані на їх підтвердження докази обґрунтовують добросовісність набуття мною, ОСОБА_16 , права власності на квартиру, то ж я є добросовісним набувачем, що набув право власності на продане майно у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Рішення суду про стягнення боргу з боржника ОСОБА_17 формально виконано, але ж я як позивач та стягувач фактично позбавлена можливості реального повернення боргу внаслідок існування арешту квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного вище та згідно ст. 174 КПК України, просить скасувати арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1 , встановлений постановою про накладання арешту на майно, серія та номер: БН, виданий 14.10.2010, видавник: Генеральна прокуратура України, номер запису про обтяження: 33225837.

Прокурор з приводу можливості вирішення питання щодо скасування арешту майна за правилами КПК 2012 року не заперечував,однак був проти задоволення клопотання відмічаючи, що арешт був накладений законно

Представник заявника адвокат ОСОБА_18 клопотання про скасування арешту з квартири яка раніше належала підсудному ОСОБА_17 підтримав відмічаючи, що ОСОБА_19 на законних підставах стала власником квартири і має право, однак не може нею розпорядитися, тобто продати, оскільки існує арешт.

Ознайомившись з клопотанням та документами в додаток до нього, вислухавши представника заявника так думку прокурора, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Суд враховуючи позицію висловлену заявником з посиланням на висновки Верховного Суду, приймає рішення щодо можливості та необхідності вирішення питання щодо арештованого майна застосовуючи вимоги ст. 174 КПК України (в редакції КПК 2012 року) лише в частині розгляду питання щодо арештованого майна, про яке іде мова в клопотанні, до закінчення розгляду кримінальної справи по суті.

Так, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, арешт майна, наряду з іншим, може бути скасований повністю або частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Представник заявника не надав в розпорядження суду достатніх та переконливих доказів того, що слідчим було незаконно накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 , яка на праві власності належала підсудному ОСОБА_17 і він, як видно з наданої представником копії постанови про арешт, там був зареєстрований.

Також, враховуючи обставини того, що мало місце відчуження і перереєстрація на ОСОБА_16 права власності на майно, зокрема квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на час дії щодо неї обтяження в кримінальній справі (інформація з державного реєстру обтяжень), тобто в період дії постанови слідчого про накладення на неї арешту, який міг бути скасований лише судом який розглядає дану кримінальну справу, а також зважаючи на те, що розгляд кримінальної справи триває, суд не вважає, що в застосуванні цього заходу на даний час відпала потреба.

Керуючись ст.ст. 126, 324 КПК України (КПК України в редакції 1960 року, за правилами якого проводиться судовий розгляд), ст. 174 КПК України ( КПК в редакції 2012 р.) суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_16 про скасування арешту з квартири АДРЕСА_3 .

Постанова окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1