Справа № 715/2749/22
Провадження № 1-кп/715/168/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.12.2022 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , близько 16 год. 00 хв. 22.07.2022 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля марки «Renault» моделі «Logan», з реєстраційним номерним знаком України НОМЕР_1 , розпочавши рух автомобіля заднім ходом із прилеглої території магазину з назвою «Продукти», що за адресою: вул. Привокзальна, 4, с. Черепківці Чернівецького району Чернівецької області, в напрямку проїжджої частини автодороги загального користування, не врахувавши в повній мірі дорожню обстановку з тим, щоб мати змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити перешкоду для руху, а саме пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя м. Запоріжжя, не переконавшись у безпечності свого маневру, здійснив виїзд керованого ним автомобіля на проїзну частину автодороги, де здійснив наїзд на останнього.
Згідно висновку експерта Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи № 520 мд від 15.08.2022 року, в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці кінцівок по боковій стінці черева, рваної рани по тильній поверхні правої кисті, закритого перелому лонної кістки зліва без зміщення, закритого поперечного перелому правої стегнової кістки зі зміщенням відламків, травматичного шоку О-І ст., які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.
Відповідно до висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України
№ СЕ-19/126-22/5285-ІТ від 08.08.2022 року в даній дорожньо транспортній обстановці в діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 10.9 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), що з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив діяння, що містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю підтвердив обставини його вчинення, щиро розкаявся та просив суд суворо не карати. При цьому пояснив, що близько 16 год. 00 хв. 22.07.2022 року він знаходився у відрядження та перебував у с. Черепківці. При цьому перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння внаслідок вживання алкоголю у кількості 250 гр. горілки та знаходячись за кермом автомобіля марки «Renault» моделі «Logan», з реєстраційним номерним знаком України НОМЕР_1 розпочав рух заднім ходом. Вказав на те, що він не розуміє, як він завів автомобіль і чому розпочав рух, оскільки не має навиків керування транспортними засобами. При цьому рухаючись заднім ходом зачепив припарковані автомобілі та здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_5 . Стверджує, що дуже шкодує про вчинене і більше такого не повториться.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак його представник ОСОБА_6 подав до суду заяву, згідно якої просить провести розгляд справи у відсутності потерпілого та призначити покарання на розсуд суду.
За згодою учасників судового процесу, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміють фактичні обставини справи, що підтверджується його показами, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, а тому суд, згідно вимог ч. 3 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та оголошенням матеріалів кримінальної справи, які характеризують обвинуваченого.
Суд вважає доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце і містить склад злочину. Встановлено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 є склад злочину, передбачений ч.1 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Як пом`якшуючі ОСОБА_4 покарання обставини, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття у вчиненому та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України не встановлено.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема, що ним вчинено нетяжкий злочин, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, його майновий стан та стан його здоров`я, а також ту обставину, що завдана шкода потерпілому ОСОБА_5 не відшкодовано, про що обвинувачений вказав в судовому засіданні.
Слід заначити, що санкція ч.1 ст.286-1 КК України передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років. При цьому, згідно вимог ст.75 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння виключає можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Згідно ч.1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має право призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Виходячи з буквального змісту даної норми, підставою для призначення більш м`якого покарання в ч. 1 ст.69 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.
При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики, а відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом, а в даному випадку і прокурором, в першу чергу з точки зору можливості досягнення таким (більш м`яким) покаранням тих цілей, які сформульовані в частині 2 статті 50 КК України.
Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.
В даному конкретному випадку, суд вважає, що відсутні достатні підстави для застосування вимог ст.69 КК України.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити йому мінімальну міру покарання пов`язану із позбавленням волі із обов`язковим застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
З метою вжиття заходів запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_4 ухилитися від відбування покарання, суд вважає за необхідне, у відповідності до ст.176 КПК України з застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, а процесуальних витрат відповідно до ст.126 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 126, 370, 374, 377 КПК України, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України і призначити йому міру покарання, у виді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Обрати відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1)прибувати до суду, прокурора та органів з питань пробації за першою вимогою;
2)повідомляти суд, прокурора або органів з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
3)не залишати місце постійного проживання в АДРЕСА_2 без дозволу суду або прокурора.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 3 775 ( три тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Речові докази: транспортний засіб «Рено Логан» д.н.з НОМЕР_1 повернути власнику або уповноваженому ним органу, скасувавши накладений на нього арешт на підставі ухвали Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25.07.2022 року.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Суддя :