МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2023 р. Справа № 370/326/22

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участую прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Макарів Київської області кримінальне провадження №0000710 від 07.11.2021 року, за яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Стара Котельня Андрушівського району Житомирської області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, працює директором підприємства ТОВ «СДЛ плюс», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

07.11.2021, близько 14 години 10 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «JAC S4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в крайній лівій смузі по автомобільній дорозі Київ-Чоп, в межах населеного пункту с. Небелиця Бучанського району Київської області, зі сторони м. Житомир в напрямку до м. Києва, в порушення вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), згідно з яким «учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими» не виконав вимоги Правил дорожнього руху, в порушення вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків» не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну» не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, в результаті чого на 67 км даної автомобільної дороги, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.38.2 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху, та розміткою 1.14.2 «зебра» Правил дорожнього руху, грубо ігноруючи різке зменшення швидкості невстановленого вантажного автомобіля синього кольору, який рухався в правій смузі для руху в напрямку м. Києва, перед нерегульованим пішохідним переходом, не зменшив швидкість руху чи не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, порушуючи вимоги п. 18.4 Правил дорожнього руху відповідно до якого «якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину даної дороги по нерегульованому пішохідному переходу, з права на ліво відносно напрямку руху керованого ним автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці події.

Смерть ОСОБА_7 настала від поєднаної травми голови, грудної клітки, живота і нижніх кінцівок, ведучою серед якої є відкрита черепно-мозкова травма у вигляді переломів кісток склепіння і основи черепа з масивними крововиливами під оболонки і в шлуночки головного мозку. Ушкодження завдані тупими травмуючими предметами і могли виникнути при дорожньо-транспортній пригоді - зіткненні пішохода з автомобілем, що рухався. Тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б) та 18.4 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 , вину у інкримінованому йому діянні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному і дав показання, які повністю відповідають обставинам, що встановлені досудовим розслідуванням.

Так, ОСОБА_5 , дав суду покази, що у встановлений досудовим розслідуванням день та час, він керував своїм автомобілем та рухаючись в крайній лівій смузі, оскількі в правій смузі рухалися вантажні автомобілі, по автомобільній дорозі Київ-Чоп, в напрямку м. Києва., він бачив, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, однак по лівій смузі його наздоганяв та «притискав» інший автомобіль на який він відволікся, не був уважний, не зреагував на те, інший автомобіль, який рухався попереду нього, перед пішохідним переходом почав гальмувати, продовжив свій рух, та на пішохідному переході здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 . В подальшому підтримував сім`ю потерпілої матеріально, відшкодував витрати. Про те, що сталося шкодує. Щиро розкаюється у скоєному.

Згідно заяви потерпілого ОСОБА_7 , шкоду обвинувачений відшкодував у повному обсязі, претензій до нього не має.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини у скоєному, визнання ним кваліфікації дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, за згодою учасників процесу, судом не досліджувалися.

Враховуючи викладене, суд визнає, що винуватість ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому діяння доведена у судовому засіданні повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

ОСОБА_5 , раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та попередньої роботи характеризується винятково позитивно.

Згідно досудової доповіді щодо обвинуваченого, наданої органом пробації, ОСОБА_5 має низький рівень ризику вчинення повторного правопорушення, низький рівень ризику небезпеки для суспільства, його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить небезпеки для суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_5 , слід призначити основне покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, оскільки інших основних покарань санкція вказаної частини статті не передбачає. Крім того суд вважає за необхідне призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки грубе порушення ним правил дорожнього руху призвело до смерті особи. При цьому, суд враховує, що право керування транспортними засобами не є основним джерелом доходу обвинуваченого.

Також, приймаючи до уваги пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття та відшкодування завданої шкоди, відсутність судимостей та фактів притягнення до адміністративної відповідальності, думку потерпілого, який на призначені суворого покарання не наполягав, виключно позитивну характеристику, суд вважає, що в даному випадку мета покарання, визначена у ст. 50 КК України, буде досягнута і без реального його відбування, а тому вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки. При цьому суд вважає за необхідне згідно ст. 77 КК України звільняючи обвинуваченого від відбування основного покарання залишити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами з огляду на мотиви призначення цього додаткового покарання.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України. Арешт на майно слід скасувати. Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся. Судові витрати за проведення експертиз, слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави. Клопотань про обрання запобіжного заходу не заявлялося.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт за ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2021 року справа №761/14028/21 провадження №1-кс/761/8640/2021 скасувати.

Речові докази у справі: автомобіль марки «JAC S4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зберігається на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів (вул. В.Стуса, 37, у смт. Макарів Київської області) повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід в держави (код доходів 24060300 «інші надходження», МФО 899998) 1 716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн 20 коп, витрат на проведення експертизи.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід в держави (код доходів 24060300 «інші надходження», МФО 899998) 6 864 (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн 80 коп, витрат на проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області, в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ст. 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Вирок набирає законної сили по закінченню строку на його апеляційне оскарження, якщо він не буде оскаржений. В інакшому випадку після його перегляду апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1