Провадження №1-в/748/11/23
Єдиний Унікальний № 748/287/23
У Х В А Л А

23 січня 2023 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Чернігові подання старшого інспектора Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про вирішення питання щодо застосування покарання при наявності кількох вироків відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Старший інспектор Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням про вирішення питання щодо застосування покарання при наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_5 .. Подання обгрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_5 засуджений вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 листопада 2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим терміном на 1 рік. Засуджений ОСОБА_5 з 15 грудня 2022 року по даний час перебуває на обліку, покарання не відбув. 16 січня 2023 року до відділу пробації надійшов вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 1 рік. Однак, під час ухваленя вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2022 року не було враховано вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 листопада 2022 року, у зв`язку з чим інспектор Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області звернувся звідповідним поданням.

Представник органу пробації у судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні вважав за можливе вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків шляхом їх самостійного виконання.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути подання без його участі.

У відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема: про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Чернігівському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області відносно ОСОБА_5 перебувають два вироки: вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 листопада 2022 року та вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2022 року.

Застосування вимог ст.ст.70, 71 КК України на стадії виконання вироків, які набрали законної сили, не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України та Кримінальним кодексом України.

Таким чином, суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків суду відносно засудженого ОСОБА_5 , оскільки інший злочин ним вчинено до постановлення попереднього вироку, а не під час іспитового строку.

За таких обставин суд вважає, що необхідність визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України у такому випадку може бути обумовлена, якщо у відношенні засудженого є не приведений у виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання із врахуванням цього вироку.

Крім того, суд звертає увагу на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, яке він дав в п. 12 Постанови N 11 від 21.12.90 "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків", з тлумачення якого слідує, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову, а тому визначити покарання за сукупністю вказаних вироків можливо лише за результатами нового судового розгляду та винесення нового вироку.

Подібна правова позиція викладена у правовому висновку Верховного Суду від 27 березня 2018 року (провадження N 51-717км18) у справі № 754/2749/17 щодо застосування ч. 4 ст. 70 КК, зокрема, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань, - не допускається, а за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вироки відносно засудженого ОСОБА_5 , а саме: вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 листопада 2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, та вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік - підлягають окремому виконанню, а тому їх слід виконувати самостійно.

Таким чином, суд вважає за необхідне вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків шляхом їх самостійного виконання.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 листопада 2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік - виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1