Справа № 308/9110/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В АЛ А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.03.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/393/22, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2022.
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові про застосування запобіжного заходу і обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10.09.2022, включно та визначено заставу у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, у військовому званні «молодший сержант», громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_5 покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_2 (відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) відділення НОМЕР_1 прикордонного загону) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні.
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 проходить військову службу у відділі інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону. Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загорну ДПС України від 16.05.2022 року № 337-ос, молодшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії - кулеметника 1 групи інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України. Під час перебування на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії - кулеметника 1 групи інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», належить до працівника правоохоронного
органу. 13.06.2022 ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на території ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, що розташований у за адресою АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що наркотичний засіб канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, за допомогою мобільного зв`язку замовив у невстановлених на даний час осіб даний наркотичний засіб, який був доставлений в Закарпатську область поштовим зв`язком через відділення поштового зв`язку «Нова Пошта», попередньо отримавши грошові кошти на рахунок банківської карти № НОМЕР_2 від ОСОБА_8 , який здійснював оперативну закупку на суму в розмірі 2000 грн. В подальшому 24.06.2022 ОСОБА_5 , отримавши наркотичні засоби зберігав та шляхом продажу, збув придбаний ним у невстановлених на даний час осіб наркотичний засіб канабіс ОСОБА_8 на території ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, що розташований за адресою АДРЕСА_2 . Маса наркотичного засобу канабісу становить 34,0086 г та, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», є наркотичним засобом, обіг якого заборонено та відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів.
Таким чином, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
15.07.2022 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_5 , являється спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення військовослужбовцем, а відтак обрання йому судом запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту та застави створить передумови до вчинення ОСОБА_5 нового тотожного кримінального правопорушення, пов`язаного з ухилення від проходження військової служби. Крім того, слідчий зазначив, що домашній арешт та застава, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із триманням під вартою, а тому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, дає підстави для обрання
запобіжного заходу у виді тримання під вартою. З огляду на викладене, слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Ухвала слідчого судді мотивована необхідністю застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, наявністю обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Слідчий суддя, вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також слідчий суддя врахувала, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, який несе свою службу на державному кордоні України, злочин у вчиненні якого він підозрюється вчинений в умовах воєнного стану, та його вчинення могло вплинути на фізичний та психологічний стан інших військовослужбовців, що в свою чергу могло призвести до підриву авторитету Збройних Сил України, на порушення їх готовності до виконання своїх обов`язків у такий складний час, а також могло спонукати інших вчинити кримінальні правопорушення. З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам. Також слідчий суддя врахувала і те, що з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , йому слід визначити заставу в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімуму для працездатних осіб. Саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, незаконно виїхати за межі державного кордону України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду від 15.07.2022, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Ужгород) територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, у кримінальному провадженні № 0000096 відомості про яке 31.05.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Обрати щодо останнього більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України у виді домашнього арешту. Вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, постановлення якої супроводжувалося неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Слідчий та прокурор підставність свого клопотання не довели, тому відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першої цієї статті. Прокурор наявність таких підстав не довів, а в матеріалах справи не містяться докази того, що відносно ОСОБА_5 слід обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні зазначалося, що є підстави для обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою домашній арешт. Окрім того, слідчим суддею не зазначено жодного доказу, на підстав якого він зробив висновок про необхідність застосування застави саме

-4-

у такому розмірі. Розмір застави 198480 грн, є безперечно завідомо непомірним для ОСОБА_5 .. За таких обставин вважає, що порушено ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою, держава Україна, як Висока Договірна Сторона, гарантує кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі 1 цієї Конвенції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у

-5-

підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити,чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини,які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків,передбачених ст. 177КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотрималася вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідила та перевірила наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000096, відомості про яке 31.05.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

15.07.2022 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді від 15.07.2022 за клопотанням старшого слідчого Шостого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10.09.2022 з можливістю внесення застави.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, при вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу - тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового

-6-

розслідування, незаконного впливу на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні , перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого обставини, на підставі яких він дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином перевірено при розгляді клопотання, заслухано пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Як встановив слідчий суддя, підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, та перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показань на його користь та переховуватись від органів досудового розслідування і суду, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, доведена слідчим та прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Згідно до вимог ст. 177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні цього злочину на момент вручення були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, зокрема: протоколом затримання ОСОБА_5 від 14.07.2022; протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 31.05.2022, 27.06.2022, 15.07.2022; висновком експерта № СЕ-19/107-22/5728-НЗПРАП від 30.06.2022; протоколами огляду та вручення грошових та імітаційних коштів від 11.06.2022, 24.06.2022; копією витягу із наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України № 337-ос від 16.05.2022 «Про особовий склад», згідно якого молодшого сержанта строкової служби ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії кулеметника 1 групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) та іншими матеріалами даного кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність

-7-

обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років, дані про особу підозрюваного і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Всупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту, розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 є військовослужбовцем, який несе службу на державному кордоні України, злочин у вчиненні якого він підозрюється вчинений в умовах воєнного стану, та його вчинення могло вплинути на фізичний та психологічний стан інших військовослужбовців, що в свою чергу могло призвести до підриву авторитету Збройних Сил України, на порушення їх готовності до виконання своїх обов`язків у такий складний час, та могло спонукати інших вчинити кримінальні правопорушення, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, постановлення якої супроводжувалося неповнотою судового розгляду, з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд відхиляє.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона захисту не навела переконливих доводів, що можуть слугувати підставою для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.

При обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначив і розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка у випадку її внесення, є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та суспільну небезпеку кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, колегія суддів вважає, що визначений слідчим

-8-

суддею розмір застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є обґрунтованим, оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, в разі його внесення.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наведені в апеляційній скарзі доводи на захист ОСОБА_5 , були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів. Не містять матеріали провадження та апеляційна скарга і позитивних даних щодо особи підозрюваного, які б свідчили на його користь та дали колегії суддів підстави застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення та захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2022 щодо підозрюваного ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді