печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження № 0000401 від 10.04.2019 та № 0001769 від 16.08.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Укладівка, Козятинського району, Вінницької області, громадянки України, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бровари, Київської області, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Веселе, Веселівського району, Запорізької області, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ; захисники: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

27.03.2020 до Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000401 відомості про яке 10.04.2019 внесено до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

10.07.2020 до Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001769 відомості про яке 16.08.2019 внесено до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2021, постановленою під головуванням судді ОСОБА_9 за клопотанням захисника обвинуваченої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_10 , кримінальне провадження № 0000401 від 10.04.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням № 0001769 від 16.08.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, присвоєно об`єднаному кримінальному провадженню судовий № 757/13721/20-к та призначено в підготовче судове засідання.

17.06.2021 відповідно до розпорядження № 117 у зв`язку із задоволенням заяви про самовідвід судді ОСОБА_9 , справу було передано на повторний автоматичний розподіл та визначено суддю ОСОБА_11 .

Суддею ОСОБА_11 було заявлено самовідвід з підстав прийняття нею рішень на стадії досудового розслідування, який було задоволено суддею ОСОБА_12

27.07.2022 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи на підставі ст. 35 КПК України визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Вказані обвинувальні акти у об`єднаних кримінальних провадженнях призначено в підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 та обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , не заперечували призначити судовий розгляд на підставі обвинувальних актів у кримінальних провадженнях, оскільки відсутні підстави для прийняття рішення відповідно п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Захисник ОСОБА_8 клопотав про повернення обвинувального акта прокурору з тих підстав, що обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин: щодо одержання ОСОБА_4 неправомірної вигоди, як службовою особою, а лише посилання на факти її отримання ОСОБА_3 ; щодо вчинення дій в інтересах інших осіб; щодо детальної інформації про час, місце та дату попередньої змови на отримання неправомірної вигоди; а також вимагання неправомірної вигоди, що порушує положення ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та унеможливлює реалізацію права на захист.

Також, захисник подав клопотання про скасування арешту майна, з мотивів того, що арешт накладено не обґрунтовано.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання про повернення обвинувального акта прокурору та клопотання про скасування арешту майна.

Надавши письмові заперечення на клопотання про повернення обвинувального акта, прокурор ОСОБА_6 зазначив, що визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора, а тому в обвинувальному акті викладено зміст обвинувачення саме в такому обсязі, який він вважав вірним і доведеним доказами в ході досудового розслідування.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та подані клопотання, приходить до наступних висновків.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд за результатами проведення підготовчого судового засідання повертає обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги як до форми обвинувального акта, так і до його змісту встановлені ст. 291 КПК України, де серед іншого п. 5 ч. 2 цієї статті передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Здійснення у ході підготовчого судового засідання перевірки відповідності обвинувального акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК передбачає формальне з`ясування наявності в такому рішенні прокурора наступних обов`язкових реквізитів:

- виклад фактичних обставин, існування яких буде доводити прокурор у ході розгляду судом пред`явленого обвинувачення;

- наведення правової кваліфікації відносно вказаних обставин (зазначення частини і статті КК, якою передбачено відповідальність за дії/бездіяльність обвинуваченої особи);

- формулювання обвинувачення, тобто конкретизація, у яких діях/бездіяльності за наведених обставин винна особа (аналіз її поведінки через призму норми закону про кримінальну відповідальність, обвинувачення за якою їй пред`являється).

Статтею 91 КПК України унормовано, що доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У приписах ст. 348 КПК України закріплено, що суд, після встановлення особи обвинуваченого, роз`яснює йому суть обвинувачення.

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого службового становища, предметом якого була неправомірна вигода у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

При цьому, ні з фактичних обставин, ні з формулювання обвинувачення не вбачається, за вчинення яких конкретних дій, які ОСОБА_4 міг або повинен був виконати з використанням наданого йому службового становища, або таких, які він не уповноважений був вчиняти, але до вчинення яких іншими службовими особами міг вжити заходів завдяки своєму службовому становищу, він одержав неправомірну вигоду.

Як у фактичних обставинах, так і у формулюванні обвинувачення міститься зазначення про два факти отримання неправомірної вигоди, зокрема: «20.09.2019 близько 13 год. 30 хв. під час зустрічі у робочому кабінеті за адресою: м. Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 9 , ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів отримала 100 000 гривень»; «03.12.2019 о 12 год. 30 хв. знаходячись у робочому кабінеті за адресою: м. Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 9, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів одержала частину неправомірної вигоди у сумі 50 000 гривень».

Натомість, жодних фактичних обставин щодо одержання будь-якої неправомірної вигоди ОСОБА_4 в обвинувальному акті не зазначено, як і не вказано час, місце, спосіб та інші обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У обвинувальному акті міститься посилання на факт отримання ОСОБА_3 20.09.2019 неправомірної вигоди в сумі 100 000 гривень, якими вона в подальшому разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядились на власний розсуд.

Обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин вчинення ОСОБА_4 дій в інтересах ОСОБА_13 , з огляду на наступне.

Як вказано в обвинувальному акті ОСОБА_4 перебуваючи на посаді начальника управління наукового забезпечення інноваційно-інвестиційного розвитку експериментальної бази апарату Президії НААН України, та в силу своїх посадових обов`язків, був знайомий з усіма керівниками підприємств, які перебували у віданні НААН України, в тому числі і з ОСОБА_5 .

Натомість, обвинувальний акт не містить обставини за яких ОСОБА_4 причетний до укладення між ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН» (директор ОСОБА_5 ) та ТОВ «Украгропром-2017» (директор ОСОБА_13 ) договору купівлі-продажу насіння соняшнику, а також не містить відомостей за яких ОСОБА_4 вчинив або міг вчинити дії в інтересах ОСОБА_13 з використанням свого службового становища.

Водночас, у обвинувальному акті належним чином не розкрито фактичних обставин попередньої змови між ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на вчинення будь-якого кримінального правопорушення, з огляду на наступне.

Зокрема, за версією сторони обвинувачення, у лютому 2019 року ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_4 та повідомила йому про можливість одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_13 , на що ОСОБА_4 надав свою згоду.

В цьому контексті, інформація про дату, час, місце такої зустрічі, обставини та суть розмови в обвинувальному акті відсутні.

Разом із цим, ані з фактичних обставин, ані з викладеного формулювання обвинувачення не вбачається, які саме дії вчинені ОСОБА_4 з метою вимагання неправомірної вигоди та обставин їх вчинення.

При викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення при складанні обвинувального акту допущено суттєві протиріччя, які свідчать про відсутність фактичного викладення обставин та формулювання обвинувачення.

У відповідності з положеннями п. «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Тобто, викладення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення повинне бути в однозначно зрозумілій формі.

Такі суттєві недоліки обвинувального акту та його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України перешкоджають об`єктивному розгляду справи.

З урахуванням того, що за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, наявні обставини, що перешкоджають подальшому судовому розгляду, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

При цьому суд враховує посилання прокурора на те, що визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до його повноважень, а тому в обвинувальному акті викладено зміст обвинувачення саме в такому обсязі, який він вважав вірним і доведеним доказами в ході досудового розслідування, та зауважує,що ст. 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення в суді, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, а відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує на конкретності висунутих обвинувачень.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2000, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», зазначено: «обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито відбулись і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення. Хоча ступінь детальності інформування обвинувачення залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому сенсі обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч.3 ст. 6 Конвенції».

У рішенні Європейського суду з прав людини, «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 зазначено, що «положення п. «а» ч. 3 ст. 6 ЄКПЛ необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду».

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» № 25444/94 п. 52, рішення від 01.03.2001 у справі «Даллос проти Угорщини» № 29082/95 п. 47).

Неконкретність пред`явленого обвинувачення позбавляє розуміння його змісту, обрання ефективних засобів захисту.

У відповідності до п.п. а), в) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право бути негайно та детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Окрім того, недоліки обвинувального акта, зокрема: відсутність формулювання обвинувачення щодо одержання ОСОБА_4 неправомірної вигоди, як службовою особою, а лише посилання на факти її отримання ОСОБА_3 ; відсутність формулювання обвинувачення щодо вчинення дій в інтересах інших осіб; відсутність формулювання обвинувачення щодо детальної інформації про час, місце та дату попередньої змови на отримання неправомірної вигоди; а також відсутність формулювання обвинувачення щодо вимагання неправомірної вигоди, в подальшому є перешкодою для суду розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та порушенням права особи на розгляд кримінального провадження у найкоротший строк.

Дана неповнота і неконкретність обвинувачення та протиріччя в ньому дійсно порушує право обвинуваченого на захист та позбавляє суд можливості проводити судовий розгляд на підставі конкретного обвинувачення і повинна бути усунута саме стороною обвинувачення.

Клопотання, подані захисником ОСОБА_14 про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0001769 від 16.08.2019, суд вважає за необхідне залишити без розгляду, оскільки встановлені підстави для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Враховуючи викладене, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001769 від 16.08.2019відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,слід повернути прокурору для усунення недоліків у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України та іншим вимогам цього Кодексу.

Водночас, кримінальне провадження № 0000401 відомості про яке 10.04.2019 внесено до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК Українипідсудне Печерському районному суду м. Києва. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом не встановлено. Вирішено питання, які пов`язані з підготовкою до судового розгляду, визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, суд завершив підготовку до судового розгляду та вирішує про призначення судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 91, 291, 314-317, 331, 369 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000401 відомості про яке 10.04.2019 внесено до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України на 11:00 год. 01.03.2023 у приміщенні Печерського районного суду м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15.

Кримінальне провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Клопотання захисника ОСОБА_15 про повернення обвинувального акта прокурору - задовольнити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001769 від 16.08.2019, відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, повернути прокурору Київської обласної прокуратури у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Роз`яснити прокурору, що повернення обвинувального акта не передбачає поновлення завершеного досудового розслідування та не може використовуватися стороною обвинувачення для проведення будь-яких процесуальних дій, крім приведення його у відповідність до вимог ст. 291 КПК України.

Клопотання захисника ОСОБА_15 про скасування арешту майна - залишити без розгляду.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що вони відповідно до ст. 317 КПК України мають право після призначення справи до розгляду ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення мають право робити з матеріалів виписки та копії.

На ухвалу в частині повернення обвинувального акта може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду, через Печерський районний суд м. Києва, протягом 7 днів з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1