Справа № 161/6/23
Провадження № 1-кс/161/75/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 02 січня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В

02 січня 2023 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення (скарга надіслана поштовим зв`язком згідно з відтиском на конверті 28.12.2022).

Скарга мотивована тим, що за заявою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 від 08.11.2022 про вчинення кримінального правопорушення не були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим порушено вимоги ст.214 КПК України. Через те, що відповідь на адвокатський запит від Луцького РУП ГУНП у Волинській області отримано через засоби поштового зв`язку 14.12.2022, вважає, що строк оскарження бездіяльності службових осіб пропущений з поважних причин, тому просить поновити строк на оскарження дії посадових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області за фактом невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинене кримінальне правопорушення; зобов`язати службових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, зазначені у заяві про кримінальне правопорушення від 08.11.2022, розпочати досудове розслідування за заявою, надавши заявнику витяг.

Перевіривши скаргу та додатки, долучені до скарги, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було пропущено з поважних причин. Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.

Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду (ч.1 ст.117 КПК України).

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді бездіяльності органу досудового розслідування має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Слідчий суддя звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст.117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У рішенні у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява № 23436/03, ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975, серія A № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Слідчим суддею встановлено, що 08.11.2022 представником заявника - адвокатом ОСОБА_2 направлено на адресу Луцького РУП ГУНП у Волинській області заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Не отримавши відповіді на вказану заяву, представником заявника 30.11.2022 подано до Луцького РУП ГУНП у Волинській області адвокатський запит про те чи внесені відомості за поданою заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У поданій скарзі представник заявника ОСОБА_2 зазначає, що про бездіяльність посадових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області йому стало відомо із відповіді Луцького РУП ГУНП у Волинській області на адвокатський запит від 06.12.2022, яку він отримав 14.12.2022.

Водночас, зміст скарги та додані до неї матеріали не містять жодних доводів на підтвердження обставин, які об`єктивно перешкоджали представнику заявника реалізувати своє право на звернення зі скаргою в межах визначеного процесуального строку в період з 14.12.2022 по 24.12.2022.

Крім того, представник заявника, хоча і просить поновити строк, однак не навів жодних мотивів в обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення зі скаргою.

За таких обставин слідчий суддя, відповідно до положень п.3 ч.2 ст.304 КПК України приходить до висновку про повернення скарги, як такої, що подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, та з огляду на відсутність підстав для його поновлення.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст. 7, 113, 115, 117, 303-304, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В

Відмовити адвокату ОСОБА_2 у поновленні строку на оскарження бездіяльностіпосадових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 повернути.

Копію ухвали разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріали невідкладно надіслати адвокату ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду впродовж 5 (п`яти) діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя