Справа № 159/6146/21
Провадження № 1-кп/159/145/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про продовження строків тримання під вартою

21 листопада 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000570 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Костопіль Костопільського району Рівненської області, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з задовільним станом здоров`я, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого: 16.10.2020 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за частиною другою статті 289 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку,
який обвинувачується, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 185, частиною другою статті 185, частиною другою статті 187 КК України,

ВСТАНОВИВ :

у провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 185, частиною другою статті 185, частиною другою статті 187 КК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 застосовано ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 29.09.2021; в подальшому продовжено відповідними ухвалами суду; строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 28.11.2022.

Прокурор Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні 21.11.2022 подав клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу не перестали існувати, крім того, до спливу строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , кожен зокрема, проти продовження строку тримання під вартою заперечили, просили застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який ОСОБА_4 може відбувати за місцем свого постійного проживання у АДРЕСА_1 . Обвинувачений додатково пояснив, що за вказаною адресою проживає із матір`ю трьома братами і сестрою; мама, як йому стало відомо, хворіє.
Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Як визначено частинами першою, другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно із частиною першою статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Висновок суду щодо доцільності дії саме такого запобіжного заходу повинен ґрунтуватись на оцінці усіх обставин справи та даних про особу.
Як встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою працездатного віку, на території України офіційно не працевлаштований, а тому не має постійного джерела прибутків; не одружений, а тому не має сталих соціальних зв`язків, що дає йому можливість в будь-який час змінити фактичне місце проживання.
На переконання суду доведеною є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (при цьому суд, керуючись принципом невинуватості особи, зауважує, що вина особи не встановлена та підлягає доведенню за результати розгляду справи по суті). ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, нетяжкого злочину, тяжкого злочину, що карається позбавленням волі на строк до 10 років
У контексті доведеності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд вважає їх доведеними і обґрунтованими.
Так, є ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як він, дійсно, підозрюється у вчиненні трьох умисних кримінальних правопорушень проти власності, вчинених в період іспитового строку, призначеного за результатами кримінального провадження, у якому ОСОБА_4 засуджений за вчинення тяжкого злочину.
Обвинувачений, захисник не надали суду доказів і не навели обґрунтованих доводів щодо зменшення раніше визначених ризиків, або щодо їх зникнення; також не надано доказів захворювання матері та крайньої необхідності, у зв`язку із цим, перебування ОСОБА_4 вдома. При вирішенні даного клопотання судом враховано тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; працездатний вік, задовільний стан здоров`я обвинуваченого; відсутність достатніх міцних соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання (наявність існуючих соціальних зв`язків із членами сім`ї не запобігли вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень будучи засудженим за умисний злочин із відстроченням реального покарання); обставини щодо непрацевлаштування обвинуваченого.

З огляду на наведене вище, не застосування або застосування більш м`якого виду запобіжного заходу (у тому числі домашнього арешту) не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого у даному кримінальному провадженні.

Підстав для зміни розміру раніше визначеної застави немає.
На підставі викладеного і керуючись статтями 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 198, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 днів - до 19.01.2023 включно.
Визначити ОСОБА_4 розмір застави 45 400 гривень.
У разі внесення застави у вказаній сумі обвинуваченого звільнити з-під варти та покласти на нього обов`язки: повідомити про місце проживання та не залишати його без дозволу слідчого, прокурора, суду.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем або обвинуваченим застава звертається в доход держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий:ОСОБА_1