Провадження № 11-кп/811/452/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 465/10251/21 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баранівки Баранівського району Житомирської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 125 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 28 квітня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 28 квітня 2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 03 грудня 2021 року близько 16:00 год., перебуваючи біля входу в ЛКП «Південне», що на вул. Кульпарківській, 131у м. Львовіі, на ґрунті тривалих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, схопивши в праву руку дерев`яну палицю, умисно наніс нею не менше чотирьох ударів по голові та лівій руці ОСОБА_8 .
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_5 у потерпілого ОСОБА_8 згідно з висновком експерта № 1405 від 06.12.2021 виявлено синці на голові, на лівій руці, садно на лівій руці, які утворились від дії тупого предмета та відносяться до легкого тілесного ушкодження.
На вирок суду потерпілий ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок щодо ОСОБА_5 скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_5 покарання у виді 150 годин громадських робіт або виправних робіт строком на 1 рік.

На думку потерпілого, призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та є явно несправедливим через м`якість.

Апелянт стверджує, що ОСОБА_5 чітко усвідомлював, що наносить удари по життєво важливому органу голові спеціально заготовленим засобом дерев`яною палицею, тобто ОСОБА_5 розумів, що його дії можуть мати негативні наслідки для здоров`я потерпілого та свідомо бажав настання таких.

Вважає, що суд безпідставно врахував при визначенні покарання щире каяття як обставину, яка пом`якшує покарання, оскільки факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_8 зазначає, що обвинувачений ОСОБА_5 досі не вибачився перед ним, не робив жодних спроб відшкодувати йому завдані збитки, вину у вчиненому визнав частково.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_9 на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_7 щодо законності судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 394, ч. 1 ст. 404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.
Щодо покарання, з яким не погоджується потерпілий ОСОБА_10 , то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.ст. 65, 66 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушень, яке відноситься до кримінальних проступків, обране з врахуванням обставин вчинення кримінального проступку та особи обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, працевлаштований, відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості; обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню та суду щодо встановлення обставин справи; відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Окрім того, судом взято до увагу думку прокурора, який просив призначити покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, визначеному ч. 1 ст. 125 КК України, а також думку потерпілого, який в частині призначення покарання поклався на розсуд суду.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, у виді 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 грн. Своє рішення суд першої інстанції належним чином мотивував у вироку.
Апеляційний суд не бере до уваги покликання потерпілого ОСОБА_8 про те, що обвинувачений вину визнав частково, перед ним не вибачився.
Обвинувачений ОСОБА_5 як у суді першої інстанції, так і у судовому засіданні апеляційного суду повідомив, що, незважаючи на те, що його дії були спровоковані потерпілим, він вину визнає, розуміє, що не мав так вчиняти, у вчиненому розкаюється та просить у потерпілого вибачення.
Щодо твердження апелянта про те, що ОСОБА_5 не вчинено жодних дій щодо відшкодування йому збитків, то як вбачається з матеріалів кримінального провадження, розмір завданої шкоди у цьому кримінальному провадженні не визначався та цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Підстав вважати, що призначене обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України через м`якість, невідповідність особі обвинуваченого і за своїм видом та розміром є явно несправедливими, немає. Таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи наведене, колегія суддів визнає апеляційну скаргу потерпілого необґрунтованою і вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_5 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 28 квітня 2022 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_11