Номер провадження: 11-сс/813/180/23
Справа № 947/348/23 1-кс/947/377/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000391, внесеного до ЄРДР 09.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскарженою ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві, яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 08.03.2023 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі, що становить у 456 280 (чотириста п`ятдесят шість тисяч двісті вісімдесят) гривень.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, зокрема, захисник стверджує, що:

- відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України;

- відсутні ризики, передбачені п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і обґрунтованість висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу в аспекті існуючих обставин справи та характеристики підозрюваного, який тривалий час є працівником митниці та до кримінальної відповідальності не притягувався; має міцні соціальні зв`язки, зокрема має родину та є батьком двох малолітніх дітей.

Посилаючись на викладене, захисник просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Позиції учасників судового розгляду.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

З клопотання слідчого убачається, що у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження 0000391, внесене до ЄРДР 09.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що що 23.08.2022 наказом в.о. начальника Одеської митниці ДМСУ від 23.08.2022 № 812-О ОСОБА_7 з укладенням контракту про проходження державної служби від 23.08.2022 призначено на посаду старшого державного інспектора митного поста «Орлівка» Одеської митниці в порядку переведення з Київської митниці.

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України ОСОБА_7 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст. ст. 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе. Особи уповноважені на виконання функцій держави у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити заходів на запобігання проявів корупції.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», наказу про призначення на посаду та функціональних обов`язків ОСОБА_7 є представником влади, займає посаду працівника митниці, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, здійсненням правозастосовних та правоохоронних функцій, тобто являвся службовою особою правоохоронного органу.

Відповідно до ст. 4 Митного кодексу України органи доходів і зборів це центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 1 ст. 544 Митного кодексу України, призначенням органів доходів і зборів є створення сприятливих умов для розвитку зовнішньоекономічної діяльності, забезпечення безпеки суспільства, захист митних інтересів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 544 Митного кодексу України на органи доходів і зборів покладені, окрім інших і такі основні завдання, у тому числі: забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи; здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо; аналіз та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю; забезпечення справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими актами законодавства України, організація застосування гарантій забезпечення сплати митних платежів, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил на всій митній території України; здійснення в межах повноважень, визначених цим Кодексом, контролю за діяльністю підприємств, які надають послуги з декларування товарів, перевезення та зберігання товарів, що переміщуються через митний кордон України чи перебувають під митним контролем, та здійснюють інші операції з такими товарами, надання дозволів на здійснення зазначених видів діяльності; здійснення інших визначених законом повноважень, покладених на органи доходів і зборів.

Відповідно до п. 5 типових технологічних схем пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 451 від 21.05.2012 особи, транспортні засоби і товари пропускаються через державний кордон після здійснення відповідно до вимог нормативно-правових актів щодо прикордонного, митного контролю.

Згідно з Приміткою до ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, якими особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 3, ст. 22, ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є посадові та службові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи, які в установленому законом порядку притягаються до кримінальної відповідальності. Вказаним особам забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб. Зазначені особи зобов`язані вживати невідкладно заходи щодо запобігання одержанню неправомірної вигоди визначені ст. 24 вказаного закону.

Згідно посадової інструкції старшого державного інспектора митного поста «Орлівка», затвердженої 29.07.2022 в.о. начальника митниці, метою даної посади є здійснення митного контролю та митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів, що переміщується через митний кордон України суб`єктами ЗЕД та громадянами, справляння митних платежів, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил. До основних посадових обов`язків ОСОБА_7 входить: здійснення митного контролю та виконання митних формальностей, що переміщуються через митний кордон Україн; здійснення перевірки документів та відомосте, необхідних для митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів; здійснення митного огляду товарів і транспортних засобів; здійснення обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України; здійснення аналізу та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю; використання у процесі митного контролю технічних та спеціальних засобів; здійснення митних формальностей при поміщені товарів у режим спільного транзиту; застосування відповідно до закону заходів тарифного та нетарифного регулювання під час переміщення товарів через митний кордон України, здійснення заходів з недопущення переміщення через митний кордон України товарів, на які встановлені обмеження щодо їх переміщення, без документів; контроль за повнотою нарахування та сплати особливих видів мита при митному оформленні зовнішньоекономічних операцій; здійснення контролю за дотриманням установленого законодавством порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України; виконання документального контролю за дотримання автомобільними перевізниками законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень; здійснення контролю правильності класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності, поданих до митного оформлення та після завершення процедур їх митного контролю та митного оформлення; здійснення контролю за повнотою та своєчасністю сплати митних платежів; здійснення перевірки сертифікатів про походження товарів, що ввозяться на митну територію України на умовах угод, укладених Україною, та в режимі найбільшого сприяння; забезпечення застосування митних режимів, здійснення митного контролю та оформлення товарів, поміщених у відповідні митні режими; у межах компетенції проведення заходів щодо запобігання та протидії контрабанді, боротьбі з порушеннями митних правил, ініціювання складання протоколів про порушення митних правил, та інші посадові обов`язки покладені даної інструкцією.

Також згідно вищевказаної посадової інструкції ОСОБА_7 має право: вимагати від підприємств та організацій пред`явлення документів, необхідних для здійснення митного контролю; вимагати від власників та розпорядників товарів пред`явлення приміщень, транспортних засобів та окремих вантажних місць для контролю; перевіряти відомості, заявлені громадянами в митній декларації та в інших документах, необхідних для митного контролю; затримувати товари, предмети та транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України з ознаками контрабанди або з порушеннями митних правил; вимагати пояснення від осіб, що вчинили порушення митних правил; вживати заходів щодо зупинення й повернення в зону митного контрою транспортних засобів та товарів, що переміщуються за межи зони митного контролю без дозволу митниці, та інші права.

У своїй діяльності ОСОБА_7 здійснює комунікацією з територіальними органами Держмитслужби, державними органами, що здійснюються заходи офіційного контролю під час переміщення товарів через митний кордон України, територіальним підрозділами Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, правоохоронним органами, організаціями та об`єднаннями перевізників, експедиторами, незалежними фінансовими посередниками, страховими організаціями та фінансово-кредитними установами, митними брокерами декларантами, які задіяні в процесі митного оформлення.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_7 , усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого систематичного збагачення став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.

Так, 07.12.2022 під час проходження митного контролю ОСОБА_11 , який прибув до митного поста «Орлівка» Одеської митниці, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, Орлівська сільрада, Поромна дорога, 1, на автомобілі MercedesVito, д.н.з. НОМЕР_1 , з вантажем у вигляді побутових генераторів, у старшого державного інспектора митного поста «Орлівка» Одеської митниці ОСОБА_7 , якому було відомо, що відповідно п. 9-21 Розділ ХХІ Митний кодексу (згідно із Законом № 2510-IX від 15.08.2022) електрогенераторні установки, що ввозяться на митну територію України для вільного обігу підприємствами або громадянами, на період дії воєнного стану в Україні звільняються від оподаткування ввізним митом, виник злочинний умисел, направлений на вимагання та отримання від ОСОБА_11 неправомірної вигоди. З цією метою, ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, висунув ОСОБА_11 вимогу про передачу йому особисто неправомірної вигоди у сумі 200 (двісті) доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 7 321 (сім тисяч триста дванадцять) гривень, за безперешкодне проходження митного оформлення на митному пості митного поста «Орлівка» Одеської митниці та не створення штучних перешкод при митному оформленні побутових генераторів, а також прискорення процесу такого оформлення.

ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_7 , що не має можливості сплатити вказані грошові кошти та повідомив, що у грудні 2022 року планує декілька разів завезти з Румунії генератори. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на отримання неправомірної вигоди ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, висловив ОСОБА_11 вимогу в обов`язковому порядку наступного разу при митному оформленні надати йому неправомірну вигоду, або він не зможе безперешкодно пройти митне оформлення, та надав свій номер мобільного телефону НОМЕР_2 , вказавши щоб він йому телефонував, коли він буде планувати перетинати кордон з Румунії в Україну, для того щоб потрапити на його зміну.

ОСОБА_11 , реально сприймаючи висловлену ОСОБА_7 неправомірні вимоги був вимушений погодитися на його умови щодо надання неправомірної вигоди.

В подальшому, 15.12.2022 ОСОБА_11 на автомобілі MercedesVito, д.н.з. НОМЕР_1 , з вантажем у вигляді партії генераторів, приблизно о 14.30 годині, рухаючись з Румунії прибув на територію України до паромного комплексу «Орлівка» митного поста «Орлівка» Одеської митниці, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, Орлівська с/рада, Поромна дорога, 1.

Після цього, державний інспектор ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на отримання від ОСОБА_11 неправомірної вигоди, приблизно о 14.50 годині, при здійсненні останнім митного оформлення, діючи умисно, з корисливих мотивів, висунув вимогу щодо передачі йому грошових коштів у розмірі 200 (двісті) доларів США, за безперешкодне митне оформлення. На виконання вказаних неправомірних вимог ОСОБА_11 передав ОСОБА_7 200 (двісті) доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 7 321 (сім тисяч триста дванадцять). Після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_7 , завершивши митне оформлення, віддав ОСОБА_11 документи.

У подальшому, ОСОБА_11 , з метою закупівлі акумуляторів в країнах Європи, діючи на вказівки ОСОБА_7 , зустрівся з останнім 31.12.2022 на пункті пропуску «Орлівка», та ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вимагання та отримання неправомірної вигоди, наказав ОСОБА_11 проходити митне оформлення 04.01.2023, коли він буде на зміні та надати йому неправомірну вигоду у розмірі 1000 (однієї тисячі) доларів США за безперешкодне митне оформлення акумуляторних батарей на загальну суму близько 8000 (восьми тисяч) доларів США. ОСОБА_11 знов був вимушений погодитися на незаконні вимоги ОСОБА_7 .

04.01.2023 ОСОБА_11 біля 15.15 годині рухаючись з Румунії на автомобілі MercedesVito, д.н.з. НОМЕР_1 , з партією акумуляторів перетнув державний кордон України на міжнародному автомобільному пункті пропуску через державний кордон України «Орлівка-Ісакча» паромним сполученням та виїхавши на територію комплексу зупинився в черзі транспортних засобів на митному пості «Орлівка» Одеської митниці, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, Орлівська с/рада, Поромна дорога, 1. Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи на території вказаного митного поста, приблизно о 16.10 годині, отримав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду у розмірі сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 36560 (тридцять тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, за нездійснення перешкод у митному оформленні вантажу товару вигляді акумуляторних батарей, та після цього завершив митне оформлення.

Після цього, ОСОБА_7 викрито у вчиненні злочину працівниками правоохоронних органів та затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05 січня 2023 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, апеляційний суд наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується долученими до клопотання матеріалами провадження, зокрема: матеріалами оперативного підрозділу УСР в Одеській області від 09.12.2022, заявою про вчинення злочину ОСОБА_11 від 09.12.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.12.2022, протоколом про результати аудіо- відеоконтролю особи від 20.12.2022, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 20.12.2022, протоколом ідентифікації (огляду) та вручення грошових коштів від 14.12.2022, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 30.12.2022, матеріалами оперативного підрозділу УСР в Одеській області від 02.01.2023, протоколом ідентифікації (огляду) та вручення грошових коштів від 31.12.2022, протоколом обшуку від 04.01.2023 (митний пост «Орлівка» Одеська митниця), протоколом освідування особи від 04.01.2023, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.01.2023, протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 від 05.01.2023, протоколом огляду речей і документів від 05.01.2023, та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.

На переконання апеляційного суду, вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.

Окрім того, апеляційний суд також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

На думка апеляційного суду, що зазначені у клопотанні обставини підозри, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. На думку апеляційного суду, встановлені факти та інформація можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 про підозру якого йдеться, міг вчинити злочин, у вчиненні якого йому було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000391, внесеному до ЄРДР 09.12.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обумовлені наступним:

- останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та розуміючи, що за вчинення інкримінованого злочину йому може бути призначене покарання на строк від п`яти до десяти років позбавленням волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, тому ОСОБА_7 перебуваючи на волі, буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 , не має міцних соціальних зв`язків за місцем досудового розслідування так, як його дружина та діти проживають у м. Києві, а в Одеській області він лише винаймав будинок.

- враховуючи кваліфікуючі ознаки даного діяння, які ставляться у вину підозрюваному, зокрема використання наданого йому службового становища, свідчить про існування обґрунтованого ризику здійснення певного впливу підозрюваним на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі на інших співробітників відповідних підрозділів Одеської митниці, яким можуть бути відомі обставини кримінального правопорушення;

- оцінюючи фактичні обставини справи, зокрема вчинення умисного корисливого корупційного тяжкого злочину у сфері службової діяльності, а також, враховуючи довготривалий час перебування підозрюваного в органах митниці, враховуючи досвід отриманий за час перебування на різних посадах, в різних областях України, а також те, що ОСОБА_7 на даний час займає посаду старшого державного інспектора митного поста «Орлівка» Одеської митниці, та крім цього його дружина ОСОБА_12 , яка також займає посаду в органах митниці, вказане на думку апеляційного суду, свідчить про можливість останнього перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, наприклад залучати сторонніх осіб як самостійно та і через свою дружину, які будуть чинити тиск на свідків, та спотворювати обставини вчинення кримінального правопорушення, вживати заході для уникнення відповідальності іншими особами, які на даний час встановлюються в ході проведення досудового розслідування.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту про міцні соціальні зв`язки підозрюваного, однак в світлі інкримінованих обставин справи, зазначене не є настільки переконливими обставинами, що могли б знизити встановлені ризики до маловірогідних чи до їх виключення.

Зважаючи на фактичні обставини пред`явленої підозри ОСОБА_7 , зокрема, вчинення умисного корисливого корупційного тяжкого злочину у сфері службової діяльності в умовах воєнного стану, з використанням свого службового становища, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, з огляду на сукупність встановлених обставин не зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам.

Крім того, оскарженою ухвалою слідчого судді визначено заставу, як альтернативний запобіжний захід, у розмірі, що становить у 456 280 (чотириста п`ятдесят шість тисяч двісті вісімдесят) гривень, яку наразі внесено та фактично є помірного для підозрюваного.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження в апеляційній інстанції, а тому ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді - немає.

Керуючись статями 176, 177, 178,182, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні у злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000391, внесеного до ЄРДР 09.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3