Справа № 308/297/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 01.01.2023 року, внесені до ЄРДР за №0000002, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного прокурором клопотання та доданих матеріалів вбачається, що 31.12.2022 року близько 16:00 години гр. ОСОБА_4 , 1999 р.н., керуючи автомобілем марки "Шкода Фабія", д.н.з. НОМЕР_1 та виїжджаючи заднім ходом із двору загального користування, що за адресою АДРЕСА_1 , здійснив наїзд на пішохода - гр. ОСОБА_5 , 1944 р.н., яка в той час проходила позаду даного автомобіля. В результаті наїзду гр. ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому шийки лівої малогомілкової кістки.

01.01.2023 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

31.12.2022 року, в ході проведення ОМП за адресою: м. Ужгород, по вул. Легоцького, біля буд №27 було виявлено та вилучено автомобіль «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 .

02.01.2023 року постановою слідчого транспортний засіб марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 . визнано речовим доказом.

На думку слідства, перебування вказаного автомобіля на зберіганні у власника або особи, яка користується даним автомобілем у зв`язку з їхньою заінтересованістю, що може виразитися у пошкодженні, перетворенні, псуванні, приховуванні згаданого вище майна, що може вплинути на повноту та достовірність проведеної експертизи, оскільки на даний час виникла необхідність у призначенні ряду судових експертиз (експертизи технічного стану, транспортно-трасологічну експертизу, авто технічну з метою встановлення причин, що слугували настанню ДТП).

Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що згідно реєстраційного документу транспортний засіб «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 . належить ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 та на момент вчинення правопорушення перебував у законному володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 .

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, прокурор просить накласти арешти на вищезазначений транспортний засіб.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно і належним чином, однак до матеріалів справи долучена його заява про розгляд поданого ним клопотання у його відсутності. Просив таке задоволити.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, що підтверджується наданим слідчим рапортом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України неявка слідчого та володільця майна в судове засідання не перешкоджає розгляду внесеного клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує внесене клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши внесене прокурором клопотання з доданими до нього матеріалами та подані адвокатом заперечення зокрема, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, у провадженні СУ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження за №0000002 від 01.01.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.12.2022 року близько 16:00 години гр. ОСОБА_4 , 1999 р.н., керуючи автомобілем марки "Шкода Фабія", д.н.з. НОМЕР_1 та виїжджаючи заднім ходом із двору загального користування, що за адресою АДРЕСА_1 , здійснив наїзд на пішохода - гр. ОСОБА_5 , 1944 р.н., як в той час проходила позаду даного автомобіля. В результаті наїзду гр. ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому шийки лівої малогомілкової кістки.

01.01.2023 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

31.12.2022 року, в ході проведення ОМП за адресою: м. Ужгород, по вул. Легоцького, біля буд №27 було виявлено та вилучено автомобіль «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 .

02.01.2023 року постановою слідчого транспортний засіб марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 . визнано речовим доказом.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Прокурором доведено, що вилучений в ході проведення огляду вказаний транспортний засіб, має значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000002 та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберіг на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання транспортного засобу як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задоволити.

Накласти арешт (володіння, користування, розпорядження) у рамках кримінального провадження №0000002 на тимчасово вилучене майно, в ході проведення огляду місця події від 31.12.2022 року, а саме на: - транспортний засіб марки «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного ОСОБА_1