Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/118/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2022 відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України. Рішення суду мотивовано тим, що питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі вже було предметом судового розгляду та за ним прийняте судове рішенняоскільки ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.10.2020 засудженому ОСОБА_8 зараховано в строк відбування покарання за вироком Кам`янсько Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.12.2017, з урахуванням внесених змін вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.07.2018, час його попереднього ув`язнення з 21.04.2017 до 07.12.2017 за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, а період перебування ОСОБА_8 з 10.05.2019 по 06.04.2022 в установі попереднього ув`язнення, який відбуває покарання, не зараховується у строк саме попереднього ув`язнення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, мотивуючи тим, що засуджений ОСОБА_8 не став брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, пославшись на бажання брати безпосередньо участь під час розгляду його клопотання, однак суд відмовив у задоволенні його клопотання та здійснив судовий розгляд без участі засудженого, що є прямим порушенням гарантованих йому прав.

Заслухавши доповідача, в дебатах захисника ОСОБА_7 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції при розгляді клопотання засудженого, в повній мірі, дотримався цих вимог закону.

Аналізуючи доводи захисника щодо порушення права на захист засудженого у зв`язку з проведенням судового засідання без участі ОСОБА_8 , на що він своєї згоди не дав, колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Так, приписами ч.3 ст. 539 КПК України визначено, що клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду.

Згідно з матеріалами, наданими суду апеляційної інстанції, вбачається, що 14 листопада 2022 року на розгляд Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшли матеріали клопотання ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та 15 листопада 2022 року для забезпечення безпосередньої участі засудженого ОСОБА_8 у розгляді його клопотання про застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», Ленінським районним судом м. Кіровограда постановлено ухвалу про проведення судового засідання дистанційно в режимі відеоконференції між Ленінським районним судом м. Кіровограда та ДУ «Кропивницький СІ» на 23 листопада 2022 року.

23 листопада 2022 року, засуджений ОСОБА_8 був присутній у судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції, в якому заявив клопотання про призначення йому захисника з Регіонального центру для надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській та Миколаївській областях для участі у розгляді його клопотання.

Проте, під час розгляду вказаного клопотання, ОСОБА_8 був етаповний для відбуття покарання з ДУ «Кропивницький СІ» до ДУ «Казанківська ВК №93», у зв`язку з чим, були постановленні ухвали Ленінським районним судом м. Кіровограда від 09 грудня 2022 року, 19 грудня 2022 року та 21 грудня 2022 року проведення судового розгляду клопотання засудженого ОСОБА_8 дистанційно в режимі відеоконференції між Ленінським районним судом м. Кіровограда та ДУ «Казанківська ВК №93».

Відповідно до повідомлення начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень ДУ «Казанківська ВК №93» від 27 грудня 2022 року засуджений ОСОБА_8 відмовився брати участь у судовому засіданні 27 грудня 2022 року в режимі відеоконференції та подав заяву про особисту участь у судовому засіданні безпосередньо у Ленінському районному суді м. Кіровограда, етапувавши його до ДУ «Кропивницький СІ».

Водночас, відповідно до Указу Президента України № 64 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». З урахуванням введеного в Україні воєнного стану етапування засуджених в межах країни не здійснюється.

Більш того, згідно ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції був позбавлений можливості очікувати доставку засудженого ОСОБА_8 до суду для проведення судового засідання за його участю, а також враховуючи те, що предметом розгляду є питання, які виникають під час та після виконання вироку в порядку ст. 539 КПК України, та відповідно не ставилось питання про погіршення становища засудженого, тому судовий розгляд клопотання засудженого проведено за його відсутності, однак за участі його захисника, чим забезпечений доступ до правосуддя.

Більш того, беручи до уваги, що на території України запроваджено воєнний стан, а також зважаючи на небезпеку для учасників судового провадження у зв`язку з регулярними ракетними обстрілами території України з боку військ країни-агресора, з метою дотримання розумних строків та своєчасного розгляду, забезпечення участі засудженого в судовому засіданні, останньому було тричі запропоновано здійснення судового розгляду в режимі відеоконференції, втім засуджений скористатися такою можливістю бути присутнім під час судових засідань не погодився за відсутності будь-яких причин для цього, хоча і 23 листопада 2022 року останній брав участь в судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції, через що суд апеляційної інстанції порушення права на захист останнього не вбачає.

Крім того, як встановлено колегією суддів, засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме час перебування у ДУ «Вільнянський СІ» з 10.05.2019 по 06.04.2022.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2022 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено. Суд першої інстанції вказав на те, що ОСОБА_8 раніше вже звертався з аналогічним клопотанням, яке було розглянуто по суті з ухваленням відповідного судового рішення, а повноваженнями з перегляду ухвали місцевого суду наділений виключно суд апеляційної інстанції, а період перебування ОСОБА_8 з 10.05.2019 по 06.04.2022 в установі попереднього ув`язнення, який відбуває покарання, не зараховується у строк саме попереднього ув`язнення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно позиції ВССУ щодо застосування окремих положень ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК України включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. Основоположним моментом в даному випадку є розуміння, що таке попереднє ув`язнення, адже норма, яка передбачена ч. 5 ст. 72 КК України, яка діяла на час дії ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - діє лише на період, під час якого особа перебувала під попереднім ув`язненням.

Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили, після чого неможливо застосування ч. 5 ст. 72 КК України, яка діяла на час дії ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Так, колегією суддів встановлено, що 07 грудня 2017 року ОСОБА_8 засуджений Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.4 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2018 року вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2017 року в частині призначеного покарання скасований, ОСОБА_8 вважається засудженим за ч.4 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років. Строк покарання відраховано з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

19 липня 2018 року вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2017 року щодо ОСОБА_8 вступив в законну силу.

Крім того, ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2020 року засудженому ОСОБА_8 зараховано в строк відбування покарання за вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2017 року, з урахуванням внесених змін вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2018 року, час його попереднього ув`язнення з 21.04.2017 року до 07.12.2017 року, за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку-один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

У зв`язку з цим, питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі вже було предметом судового розгляду та за ним прийняте судове рішення.

Більш того, перебування ОСОБА_8 з 10.05.2019 по 06.04.2022 у Вільнянському СІ не є попереднім ув`язненням у розумінні ст. 72 КК України, оскільки останній відбував призначене за вироком Кам`янсько Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.12.2017, з урахуванням внесених змін вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.07.2018 покарання.

Отже, колегія суддів вважає, що підстави для зарахування до покарання строку з 10.05.2019 по 06.04.2022, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, як того просить засуджений у своєму клопотанні - відсутні.

У зв`язку із наведеним, колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376 ч.2, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2022 року, якою ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: