Справа №469/1121/21
Провадження №1-кп/487/551/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 27.07.2021року відносно: обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Одесса, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого буд. АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 146 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
27 липня 2021 року, близько 07.00 години, більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим ОСОБА_6 знаходився у житловому будинку АДРЕСА_2 , разом з неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Перебуваючи у вказаному житловому будинку, у ОСОБА_6 виник умисел на вчинення щодо неповнолітньої ОСОБА_8 дій сексуального характеру, направлених на задоволення своїх сексуальних бажань, пов`язаних із анальним проникненням в її тіло з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).
Реалізуючи свій умисел, керуючись низькими спонуканнями задоволення своїх сексуальних бажань, посягаючи на статеву свободу та недоторканість іншої особи, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_8 один удар долонею правої руки в обличчя з метою подолання її волі чинити йому опір, спричинивши тим самим їй фізичний біль, після чого висловив погрози насильства щодо останньої.
Подолавши погрозами та застосуванням насильства волю неповнолітньої ОСОБА_8 чинити опір, ОСОБА_6 здійснив дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи, а саме взяв рукою свій половий член та вставив його в анальний отвір ОСОБА_8 , зґвалтувавши таким чином неповнолітню, внаслідок чого принизив її гідність та спричинив фізичний біль й моральні страждання.
Продовжуючи свої злочині дії в той же день в тому же місці близько 12.15 години, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_8 , направлених на задоволення своїх сексуальних бажань, подолавши раніше застосованими насильством та погрозами волю потерпілої чинити опір, ОСОБА_6 здійснив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи, а саме взяв рукою свій половий член та вставив його в вагінальний отвір ОСОБА_8 , зґвалтувавши таким чином неповнолітню, внаслідок чого принизив її гідність та спричинив фізичний біль й моральні страждання.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.3 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), неповнолітньої особи.

Крім того, 27 липня 2021 року, приблизно о 07.00 години, більш точного часу у ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, у житловому будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_6 виник умисел на вчинення щодо неповнолітньої ОСОБА_8 , дій сексуального характеру, направлений на задоволення своїх сексуальних бажань, з метою зґвалтування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , порушуючи конституційні права потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на свободу та особисту недоторканність, всупереч їх волі, не давав можливості останнім вільно залишити територію житлового будинку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 07.00 години по 12.15 годину 27 липня 2021 року, тим самим незаконно позбавивши їх волі, що здійснювалось протягом тривалого часу.
Так, ОСОБА_6 , приблизно о 07.00 години, більш точного часу у ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, зачинив на замок вхідні двері будинку з метою недопущення ОСОБА_9 до будинку, не даючи ОСОБА_8 змоги вивільнитися та вільно пересуватись, таким чином незаконно позбавивши волі неповнолітню ОСОБА_8 .
Однак, ОСОБА_9 все ж таки отримала змогу попасти до житлового будинку за допомогою неповнолітньої ОСОБА_8 , яка відчинила їй вікно будинку.
В подальшому, ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел, направлений на зґвалтування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , за допомогою пластикових джгутів зв`язав руки та ноги потерпілої ОСОБА_8 , не даючи їй змоги вивільнитися та вільно пересуватись, таким чином незаконно позбавивши волі неповнолітню ОСОБА_8 , після чого заніс її на руках до кімнати потерпілої.
Після чого, з метою недопущення ОСОБА_9 до приміщення кімнати, де знаходилась ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел, направлений на зґвалтування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , за допомогою пластикових джгутів прив`язав руки потерпілої ОСОБА_9 до труби опалення в іншій кімнаті житлового будинку, не даючи їй змоги вивільнитися та вільно пересуватись, таким чином незаконно позбавивши волі потерпілу ОСОБА_9 .
Потерпіла ОСОБА_9 два рази звільнялась від пластикових джгутів, щоб допомогти потерпілій ОСОБА_8 , однак ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел, направлений на зґвалтування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , за допомогою пластикових джгутів знову двічі прив`язував руки потерпілої ОСОБА_9 до труби опалення в іншій кімнаті житлового будинку, не даючи їй змоги вивільнитися та вільно пересуватись, таким чином продовжуючи незаконно позбавляти волі потерпілу ОСОБА_9 .
Через деякий час потерпіла ОСОБА_9 знову звільнилась від пластикових джгутів, щоб через вікно покинути житловий будинок та викликати працівників поліції, однак ОСОБА_6 це помітив та схопивши потерпілу, посадив її на дерев`яний стілець і за допомогою липкої стрічки (скотчу) прив`язав потерпілу ОСОБА_9 до вказаного стільця, не даючи їй змоги вивільнитися та вільно пересуватись, таким чином продовжуючи незаконно позбавляти волі потерпілу ОСОБА_9 .
Приблизно о 12.15 годині 27 липня 2021 року ОСОБА_10 звільнив потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від пут.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст. 146 КК України, тобто у незаконному позбавленні волі людини, вчиненому щодо двох осіб, здійснюваному протягом тривалого часу.
Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав та пояснив, що тривалий час він зустрічався з потерпілою, однак злочину він не скоював, обидві потерпілі та свідок його оговорюють, статевих актів з потерпілою цього дня він не мав, нікого не бив та не зв`язував, залишив будинок потерпілих через вікно оскільки побачив поліцію та злякався, що ОСОБА_8 звинуватить його у згвалтуванні через те, що раніше він її зрадив (мав сексуальні стосунки з іншою дівчиною). Про те, що потерпіла не повнолітня йому було відомо.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила суду, що вона тривалий час зустрічалась з ОСОБА_6 . Вони проводили разом багато часу, їздили до м. Одеса, інколи ОСОБА_6 ночував у неї вдома. Потім вони розсталися. ОСОБА_6 знав, що вона є неповнолітньою. Вранці 27.07.2021 р вона почула, що бабуся прокинулася і пішла управлятися у дворі. Вона пішла за нею закрити двері, щоб ОСОБА_6 , який ночував біля дому в машині, не зайшов до будинку, але не встигла. Він забіг до будинку та зачинив на замок вхідні двері будинку, й намагався проникнути до її кімнати, двері до якої вона зачинила.
Поки ОСОБА_6 намагався відкрити двері до кімнати, ОСОБА_9 через вікно з вулиці залізла до її кімнати та вони обидві відчинили йому двері з метою спроби з`ясувати причини його незрозумілої поведінки та заспокоїти. Обвинувачений посадив їх з бабусею на диван. Приніс сумку, в якій лежали хомути, скотч, змазка для інтимних стосунків, погрожуючи фізичною розправою забрав та розбив її телефон. Зв`язав їм руки, за допомогою пластикових джгутів вона стала кричати, після чого обвинувачений вдарив її декілька разів по обличчю. Переніс її до іншої кімнати, поставив на коліна, дістав змазку з сумки та намазав їй анальний отвір та розпочав статевий акт. Вона не бачила як саме бабуся вирвалась, ОСОБА_6 знову пішов зв`язувати бабусю. Повернувшись вдарив її та знову поставив на коліна, половий акт продовжувався близько 3 хвилин. Після чого пішов подивитись на бабусю та повернувшись, почав бити її ногами. Приніс бабусю до них в кімнату, посадив на стілець та обмотав скотчем. Бабуся втратила свідомість. Через деякий час ОСОБА_6 дивився всі її переписки, йому щось не сподобалось і він вдарив її ногою в вухо. Після чого потерпіла впала, облив водою та забрав в іншу кімнату, де був ще природній статевий акт. Пізніше вийшла з кімнати, а на порозі будинку вже стояли її друзі, які сказали, що викликали поліцію. Обвинувачений почувши це одразу виліз в вікно та почав втікати. Пояснила, що обвинувачений бив її по обличчю, вусі та всьому тілу. На нозі був дуже сильний крововилив.

Потерпіла ОСОБА_9 , пояснила суду, що ОСОБА_6 зустрічався з її внучкою, часто приходив до них додому та неодноразово залишався ночувати. Того дня вона прокинулась і пішла управлятися, ОСОБА_6 всю ніч спав у машині біля їх будинку, прокинувшись він забіг в будинок та зачинив двері. Їй вдалося залізли до будинку через вікно. Після чого він її посадив її на стілець та прив`язав пластиковими затяжками білого кольору до батареї. Також він зв`язав пластиковими хомутами ОСОБА_8 яку відніс в іншу кімнату. Почувши крики онуки від болю їй вдалось вирватися з пут (перший раз обвинувачений затягнув хомути не сильно) й вона підійшла до дверного пройому (двері у якому відсутні) й побачила оголену онуку, яка стояла навколішках на ліжку та оголеного обвинуваченого який притиснувся до сідниць дівчини. Помітивши, що вона звільнилась ОСОБА_6 схопив її, відвів до сусідньої кімнати та повторно прив`язав до труби пластиковими хомутами. Після наступних спроб вирватись з пут ОСОБА_10 посадив її на стілець і за допомогою липкої стрічки (скотчу) прив`язав до нього. Під час зазначених дій ОСОБА_6 їй і онуці погрожував ножем, казав, що вб`є їх. Внучку він дуже сильно бив руками, а саме: по сідницям, по нозі. Вдарив більше 20 разів. Онука весь час кликала на допомогу.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що напередодні події він дізнався про сварку потерпілої з обвинуваченим та проводив її додому, де вони зустріли обвинуваченого, який спав в автомобілі, що стояв у дворі потерпілої. Вони разом намагалися його змусити залишити автомобіль та територію домоволодіння, проте останній категорично відмовлявся це робити, зачинившись зсередини у салоні автомобіля. Наступного дня він через те, що телефон, яким користувалась ОСОБА_8 , був поза зоною досяжності, пам`ятаючи неадекватну поведінку ОСОБА_6 напередодні, вирішив дізнатися як в неї справи й вирушив до будинку потерпілої. Прибувши до домоволодіння він зустрів на подвір`ї ОСОБА_9 , яка повідомила йому про зґвалтування ОСОБА_8 . ОСОБА_6 , через що він невідкладно за допомогою мобільного телефону викликав поліцію. Коли до будинку під`їхав поліцейський автомобіль та зупинився він побачив як обвинувачений вистрибнув з вікна будинку й втік в невідомому напрямку. Коли після цього до нього підійшла ОСОБА_8 у якої він побачив сліди побоїв.
Покази вказаних осіб, щодо фактичних обставин скоєння ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення, у своєму взаємозв`язку повністю узгоджуються з сукупністю досліджених судом письмових доказів, а саме

Протоколом огляду місця події від 27.07.2021 з таблицею зображень території домоволодіння, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено два відрізки пластикових джгутів, які поміщено до спеціального пакету SUD 1110466,сміттєвий пакет з відрізками пластикових джгутів, футболку та шорти, покривало які поміщено до спеціального пакету ЕХР 0416899, відрізки пластикових джгутів, які поміщено до спеціального пакету SUD 110451, відрізки пластикових джгутів, які поміщено до спеціального пакету SUD 110923, наволочку з плямами червоного кольору, які поміщено до спеціального пакету SUD 11023102, чоловічі труси, які поміщено до спеціального пакету ЕХР 0247582, відрізок пластикового хомута-стяжки, який поміщено до спеціального пакету SUD 1008699, відрізок пластикового хомута-стяжки (обмотаний навколо батареї опаленння), який поміщено до спеціального пакету ЕХР 0247581;
Висновком експерта СЕ-19 115-21 12181-БД від 02.11.2021, відповідно до якого на вилученій під час огляду місця події наволочці з плямами червоного кольору, ззовні схожими на кров, виявлено клітини, які містять генетичні ознаки двох осіб, а саме потерпілої ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 ;
Висновком судово-медичного експерта №798 від 28.07.2021, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_8 виявлено тілесні пошкодження у вигляді синців та саден на ділянці обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, спини, сідниць (на внутрішній та задній поверхні правого плечі та правого передпліччя 20 крововиливів блідо-синього кольору, округлої форми, діаметром від 0,5 см. до 3 см., на задній поверхні правої поперекової ділянки, на передній поверхні лівого колінного суглобу 2 та 1 відповідна садна невизначеної та праволінійної форми, розміром від 1,5x0,3 см. до 3x2 см. із світло-коричневою поверхнею нарівні оточуючої шкіри, 4 та 2 крововиливи на ділянці правої та лівої сідниць червоно- фіолетового кольору, невизначеної форми, розмірами від 2x2 см. до 4x3 см., на фоні крововиливів правої сідниці мається 3 поверхневих садна, прямолінійної форми, з червонуватою мокнущею поверхнею нижче рівня оточуючих тканин, довжиною до 1,4 см., на повіках лівого ока, в лівій виличній ділянці мається 2 крововилива блідо-червоно- фіолетового кольору, невизначеної форми, розміром 4x3 см. та 3x2 см., на правому передпліччі 2 горизонтальних подряпини довжиною 5 та 3 см. з кірочкою підсохлої крові), які як окремо так і в сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В мазку зі змісту піхви неповнолітньої ОСОБА_8 знайдено велику кількість сперматозоїдів.
Протоколом отримання зразків для проведення експертизи від 28.07.2021 р у ОСОБА_6 ,протоколом освідування особи ОСОБА_6 , протокол отримання зразків для проведення експертиз у ОСОБА_6 від 12.08.2021 р., протоколом отримання зразків для проведення експертиз у ОСОБА_8 від 12.08.2021 р.

Вказані докази, суд визнає належними, допустимими та достовірними, а їх взаємозв`язок достатнім та взаємоузгодженим, в розумінні критерію «поза розумним сумнівом» на підтвердження встановлених обставин скоєння ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів.

Висновок експерта №СЕ-19/115-21/11743-БД від 29.10.2021 р., висновок експерта №СЕ-19/115-21/11744-БД від 02.11.2021 р., висновок експерта №СЕ-19/115-21/11745-БД від 03.11.2021 р., висновок експерта №СЕ-19/115-21/11748-БД від 01.11.2021 р., висновок експерта №СЕ-19/115-21/11552-БД від 01.11.2021 р., висновок експерта №СЕ-19/115-21/11553-БД від 29.10.2021 р., висновок експерта №СЕ-19/115-21/12180-БД від 04.11.2021 р., висновок експерта №СЕ-19/115-21/12197-БД від 01.11.2021 р., висновок експерта №СЕ-19/115-21/12206-БД від 02.11.2021 р., показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 доказового значення по справі не мають оскільки вони ні підтверджують ні спростовують вину обвинуваченого.

Не визнання ОСОБА_6 своєї вини суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин, оскільки вказана позиція обвинуваченого була спростована сукупністю досліджених при судовому розгляді, належних та допустимих зазначених вище доказів.
Суд виключає кваліфікуючу ознаку повторності при скоєнні ним зґвалтування потерпілої виходячи з наступного. Відповідно до ст..32 КК України, повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України (стаття 32 КК України). Кожне із діянь, які становлять повторність, передбачену цією нормою КК України, є самостійним кримінальним правопорушенням. Ознаками потворності кримінальних правопорушень є: особа або група осіб вчиняє два або більше самостійних одиничних кримінальних правопорушень, передбачених однією і тією ж статтею або частиною статті Особливої частини КК України; всі кримінальні правопорушення, вчиняються в різний час і віддалені один від одного певним проміжком часу. Як виняток, вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями КК України, також визнається повторним лише у тих випадках, коли це прямо передбачено в Особливій частині КК України. Повторність, передбачена частиною першою статті 32 КК України, відсутня при вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром.
Як встановлено судом дії обвинуваченого були скоєні протягом невеликого проміжку часу, в одному місці, відносно однієї особи та охоплювались єдиним умислом.
Відповідно до ст. 3 Загальної Декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції по захист прав людини і основоположних свобод право на особисту недоторканість є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я та особистої недоторканості.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Зазначені положення кримінального законодавства узгоджуються з позицією ЄСПЛ, викладеною у справі «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу … Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Вирішуючи питання про призначення покарання, керуючись ст..65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, вини особи та обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, а саме: вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину, що він не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога; відсутність обставини, що пом`якшує покарання та обтяжує покарання, суд вважає, можливим виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів за умови призначення йому покарання:

за ч.3 ст. 153 КК України 10 років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 146 КК України 2 роки позбавлення волі

На підставі ч.1 ст. 70 КК, шляхом поглинання меньшь суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначити 10 років позбавлення волі.

Речові докази по справі - знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 39268,04 грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити попереднім тримання під вартою.

Строк покарання слід рахувати з дня затримання 27.07.2021 р.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 Кримінального кодексу України та призначити йому міру покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України та призначити йому міру покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК, шляхом поглинання меньшь суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначити 10 років позбавлення волі.

Речові докази по справі - знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 39268,04 грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити попереднім тримання під вартою.

Строк покарання слід рахувати з дня затримання 27.07.2021 р.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий судя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3