Справа № 373/56/23
Номер провадження 1-кп/373/84/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000001 від 02 січня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницького Київської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого 07 грудня 2022 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.126 та ч. 1 ст. 309, ст.70 та ст. 72 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком один рік,

в скоєні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

встановив:

До Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні.

Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд зазначає, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

ОСОБА_2 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку він буде обмежений в праві оскарження вироку в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані: письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні; заява потерпілої ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості.

Підстав вважати, що прокурор не впевнився у добровільності згоди ОСОБА_2 на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, немає.

Отже, органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, 18 жовтня 2022 року (точного часу не встановлено) у ОСОБА_2 , який перебував по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy А30», модель SM-A305FZKUSEK, 32 GB, чорного кольору, що належить його матері ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, ОСОБА_2 , ввійшовши в довіру до потерпілої, звернувся до неї із проханням покористуватися її мобільним телефоном до того часу, коли придбає власний.

18 жовтня 2022 року (точного часу не встановлено) ОСОБА_4 надала в тимчасове користування ОСОБА_2 свій мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А30», модель SM-A305FZKUSEK, 32 GB, чорного кольору.

19 жовтня 2022 року ОСОБА_2 відніс мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А30», модель SM-A305FZKUSEK, 32 GB, чорного кольору, що належить ОСОБА_4 , до ломбарду «СВІЖА КОПІЙКА», що розташований по вул. Богдана Хмельницького, 137 в м. Переяслав Київської області, та отримав грошові кошти в сумі 2000 гривень 00 копійок, якими розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_2 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 (згідно висновку експерта № 10 від 03 січня 2023 року щодо вартості телефону) матеріальну шкоду на суму 2840 грн 00 коп.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів, які підтверджують встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, і не оспорюються учасниками судового провадження, дає суду підстави вважати, що вина ОСОБА_2 у вчиненні проступку за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, знайшла своє підтвердження.

Отже, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 скоїв вказане кримінальне правопорушення (проступок) за встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження, а його діяння правильно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Обставинами, які пом`якшують покарання, визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання, визнано вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах.

При цьому суд не бере до уваги посилання в обвинувальному акті на наявність рецидиву злочинів в діяннях ОСОБА_2 , виходячи з наступного.

Пункт 1 частини першої статті 67 КК України передбачає як обставину, що обтяжує покарання, зокрема, рецидив злочинів. Оскільки будь-які спеціальні застереження щодо визначення рецидиву злочинів у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися ст. 34 КК України.

Відповідно до ст. 34 КК України, рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

ОСОБА_2 обвинувачується за ч. 1. ст. 190 КК України, при цьому діяння, яке йому ставиться у провину, вчинено 19 жовтня 2022 року, тоді як засуджений за умисні правопорушення він був 07 грудня 2022 року, а вирок набрав законної сили 07 січня 2023 року. Тому, з врахуванням вищезазначеного, підстав вважати наявним рецидиву як обставини, що обтяжує покарання, немає.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню інших злочинів, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, відсутність роботи, та приходить висновку призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції відповідної частини ст. 190 КК України.

Зважаючи на наявність вироку від 07 грудня 2022 року, яким Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області ОСОБА_2 засуджено за ч.1 ст.126 та ч. 1 ст. 309, ст.70 та ст. 72 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком один рік (вирок набрав законної сили), часу вчинення даного кримінального правопорушення та покарання, яке визнано доцільним та законним для призначення за його вчинення, норм ч. 4 ст. 70 КК України, суд вважає за необхідне при визначенні остаточного покарання застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Керуючись ст. ст. 302, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Остаточне покарання ОСОБА_2 , враховуючи призначене вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2022 року покарання за ч.1 ст.126 та ч. 1 ст. 309, ст.70 та ст. 72 КК України у виді 2 років обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, направити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_2 , захиснику ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням норм ст. 394 КПК України .

Суддя ОСОБА_1