У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001618, -

ВСТАНОВИВ:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання, в якому слідчий за погодження з прокурором просить накласти арешт на майно, яке вилучено 18.11.2022 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: зіп-пакет із залишками кристалічної речовини, яка зовні схожа на психотропну; зіп-пакет із кристалічною речовиною, яка зовні схожа на психотропну; один згорток з фольги, у середині якого знаходиться кристалічна речовина, білого кольору, яка зовні схожа на психотропну; портативні електронні ваги марки «POCKET SCALE»; пластикова коробка, жовтого кольору із залишками кристалічної речовини білого кольору, яка зовні схожа на психотропну; кредитна картка банку «Кредо Банку», за № НОМЕР_1 , використовуючи яку гр. ОСОБА_5 , здобував незаконним шляхом грошові кошти; дві клейкі стрічки синього та чорного кольорів, 77 зіп-пакетів.
Клопотання обґрунтоване наступним.
Слідчим відділом Ужгородського районного управління поліції Головного управління поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке розпочате за ознаками кримінального порушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001618 від 18.11.2022.
Підставою для внесення відомостей до ЄРДР, слугувало повідомлення 18.11.2022, яке надійшло на лінію «102», 18 годині 02 хвилині про те, що за адресою: м. Ужгород, пр. Свободи, 63, поблизу відділення «Нової пошти №2» зупинено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено посилку з кристалічною речовиною білого кольору, схожою на психотропну, вагою близько 50 г.
18.11.2022 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: зіп-пакет із залишками кристалічної речовини, яка зовні схожа на психотропну; зіп-пакет із кристалічною речовиною, яка зовні схожа на психотропну; один згорток з фольги, у середині якого знаходиться кристалічна речовина, білого кольору, яка зовні схожа на психотропну; портативні електронні ваги марки «POCKET SCALE»; пластикова коробка, жовтого кольору із залишками кристалічної речовини білого кольору, яка зовні схожа на психотропну; кредитна картка банку «Кредо Банку», за № НОМЕР_1 , використовуючи яку гр. ОСОБА_5 , здобував незаконним шляхом грошові кошти; дві клейкі стрічки синього та чорного кольорів, 77 зіп-пакетів.
Враховуючи, що вищевказані предмети могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у зв`язку з чим 19 листопада 2022 року, дані предмети відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовим доказом.
Враховуючи, що вищевказані предмети могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим 04 листопада 2022 року, дані предмети відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовим доказом.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.
У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.
Власник майна у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином.
На підставі ст. 172, ч. 4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання без участі учасників кримінального провадження, без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Як установлено з матеріалів клопотання Ужгородським районним управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001618 від 18.11.2022, за ч. 2 ст. 309 КК України.
Підставою для внесення відомостей до ЄРДР, слугувало повідомлення, яке надійшло на лінію «102» 18.11.2022 о 18 годині 02 хвилині про те, що за адресою: м. Ужгород, пр. Свободи, 63, поблизу відділення «Нової пошти №2» зупинено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено посилку з кристалічною речовиною білого кольору, схожою на психотропну, вагою близько 50 г.
У межах даного кримінального провадження 18.11.2022 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , у ході якого виявлено та вилучено: зіп-пакет із залишками кристалічної речовини, яка зовні схожа на психотропну; зіп-пакет із кристалічною речовиною, яка зовні схожа на психотропну; один згорток з фольги, у середині якого знаходиться кристалічна речовина, білого кольору, яка зовні схожа на психотропну; портативні електронні ваги марки «POCKET SCALE»; пластикова коробка, жовтого кольору із залишками кристалічної речовини білого кольору, яка зовні схожа на психотропну; кредитна картка банку «Кредо Банку», за № НОМЕР_1 , використовуючи яку гр. ОСОБА_5 , здобував незаконним шляхом грошові кошти; дві клейкі стрічки синього та чорного кольорів, 77 зіп-пакетів.
19.11.2022 постановою слідчого вищевказані речі та майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001618.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2022 надано дозвіл на проведення вказаного обшуку, під час проведення якого вилучено речі та майно, на яке орган досудового розслідування просить накласти арешт.
Звертаючи до слідчого судді з накладення арешту на майно, слідчий за погодженням з прокурором вказує на необхідність арешту майна, оскільки такі є речовими доказами у даному кримінального провадженні, з метою забезпечення збереження таких та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»). Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).
Оцінюючи доводи клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчим на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1ст.170 КПК України.
Слідчим доведено, що вилучені в ході обшуку речі та майно, мають значення речових доказів у кримінальному проваджені №0001618 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене, з метою збереження речових доказів та запобіганню, зокрема, можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, про яке йдеться в клопотанні, яке має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001618, - задовольнити.
Накласти арешт на вилучене в ході проведення обшуку 18.11.2022 майно, а саме на:
1)зіп-пакет із залишками кристалічної речовини, яка зовні схожа на психотропну;
2)зіп-пакет із кристалічною речовиною, яка зовні схожа на психотропну;
3)один згорток з фольги, у середині якого знаходиться кристалічна речовина, білого кольору, яка зовні схожа на психотропну;
4)портативні електронні ваги марки «POCKET SCALE»;
5)пластикову коробку, жовтого кольору із залишками кристалічної речовини білого кольору, яка зовні схожа на психотропну;
6)кредитну картка банку «Кредо Банку», за № НОМЕР_1 ,
7)дві клейкі стрічки синього та чорного кольорів,
8)77 зіп-пакетів.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1