Справа № 364/226/23
Провадження № 1-кп/364/40/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2023, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в смт Володарка без проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2023 за № 0000042 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пархомівка Володарського району Київської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, водій - радіотелефоніст 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 8 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», розлучений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , абонентський номер НОМЕР_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлені обставини, які не оспорюються обвинуваченим і він згоден з розглядом обвинувального акта, згідно з яким солдата ОСОБА_3 04.03.2023 призвано на військову службу за мобілізацією та цього ж дня призначено на посаду стрільця 7 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.03.2023 № 67 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду водія - радіотелефоніста 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 8 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.

Солдат ОСОБА_3 , як військовослужбовець Збройних сил України, повинен керуватися вимогами ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, бути дисциплінованим, дорожити бойовою славою Збройних сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних сил України, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Положенням ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і «канабіс», включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених ст. ст. 15, 19 та 20 цього Закону, а саме: використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, у порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, 01.03.2023, приблизно 17:00, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у смт Володарка, Білоцерківського району, Київської області, а саме на місцевому пляжі поблизу вул. Миру, виявив два згортки паперу із вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу та, розуміючи, що дані речовини є нарковмісними, переслідуючи мету незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, помістив їх в кишеню штанів, в які був одягнутий, чим незаконно придбав вказаний вище наркотичний засіб.

Після цього, ОСОБА_3 незаконно зберігав при собі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс до 12:16 02.03.2023.

02.03.2023 о 12:16 ОСОБА_3 , перебуваючи на закинутій території, що за адресою: вул. Миру, 5, в смт Володарка, Білоцерківського району, Київської області, був зупинений працівниками поліції, з метою перевірки наявності у останнього заборонених в обігу речей та речовин. У подальшому, під час затримання та особистого обшуку, в присутності понятих, у ОСОБА_3 виявлено та вилучено два згортки паперу, з вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою (в перерахунку на висушену речовину) 8,51 г.

Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для вживання без мети збуту.

Дії ОСОБА_3 , кваліфіковані органом досудового розслідування, як кримінальний проступок за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України за відсутності осіб фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Судовий розгляд обвинувального акта здійснено без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта з клопотанням додана письмова заява ОСОБА_3 , у якій він беззаперечно визнає свою винуватість, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. Така письмова заява підозрюваного складена в присутності захисника ОСОБА_4 .

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах висунутого обвинувачення, керуючись законом,

дійшов висновку про винуватість обвинуваченого поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, а саме, у тому, що він своїми умисними протиправними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого проступку, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю проступку слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом на встановлено.

При призначенні покарання суд враховує вимоги ст. ст. 50, 65 КК України та керується постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких суд має урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також суд враховує практику Верховного Суду (постанова № 634/609/15-к від 01.02.2018 щодо судової дискреції), де зазначено що саме суду належать повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, суд виходить із класифікації кримінальних правопорушень відповідно до ст. 12 КК України, яке є кримінальним проступком, також із його особливостей й обставин вчинення, встановлених органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд враховує поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування, який беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненому та щиро кається, отже жалкує з приводу вчиненого.

Також суд враховує наявність встановленої пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що відповідно до вимоги про судимість, яка міститься в матеріалах кримінального провадження, відносно ОСОБА_3 19.02.2020 направлено до суду обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185 КК України. Згідно з вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.02.2023 (долученого до матеріалів кримінального провадження за клопотанням прокурора, а.с. 20) ОСОБА_3 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та виправдано за недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим. Відмітка суду вказує, що судове рішення станом на 03.04.2023 не набрало законної сили (а.с. 21-22). Відтак, у відповідності до положення ч. 1 ст. 88 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 наразі вважається таким, що не має судимості. Він є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, водій - радіотелефоніст 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 8 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат» (а.к.п. 113). На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п. 115), службова характеристика посередня (а.к.п. 110), що в сукупності дає суду підстави для висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом застосування відносно нього такого виду покарання, як штраф, у межах розміру, який передбачений санкцією статті, що реально він зможе виконати.

Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України судом не встановлено.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде відповідати принципу індивідуалізації покарання, буде співмірним тяжкості вчиненого кримінального проступку, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

Цивільний позов у кримінальному провадженні - відсутній.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Так, процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні на стадії досудового слідства на залучення експерта, понесені на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів в розмірі 1132 гривень 68 копійок (висновок експерта № СЕ-19/111-23/11598-НЗПРАП від 29.03.2023) слід стягнути із ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався. Підстав для обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374, 382 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу, у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - відсутній.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000042:

- особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою 8,51 г та корок з вмонтованим наперстком, які знаходяться у пакеті та зберігаються у камері схову речових доказів при відділенні поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області - знищити;

- компакт-диск DVD-R з відеозаписом затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 298-2 КК України та 2 компакт-диски DVD-R з відеозаписом затримання останнього по вул. Миру, смт Володарка, Білоцерківського району, Київської області, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять два) гривні 68 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили - не обирати.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів - з дня отримання його копії.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1