Справа № 344/3063/23
Провадження № 1-кс/344/1364/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0001831 від 25.10.2022, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що солдат ОСОБА_4 , перебуваючи у відпустці, 25.10.2022 приблизно о 08 год. 25 хв., в денний час доби, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «RENAULT» моделі «LAGUNA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ділянкою автодороги по вул. Набережна імені Василя Стефаника в м. Івано-Франківську для двох напрямків руху, по одній смузі у напрямку вул. Кармелюка (смуга руху автомобіля марки «RENAULT» моделі «LAGUNA») та дві смуги у зустрічному напрямку, які розділені одна від одної суцільною лінією дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, навпроти будівлі магазину ТОВ «АТБ Маркет» по вул. Слобідська, 2А в с. Крихівці Івано-Франківського району Івано-Франківської області, тобто в межах населеного пункту, у порушення вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1.5 Розділу 1, пп. «б» п. 2.3, пп. «д» п. 2.3 Розділу 2, пп. «а» . п. 4.16. Розділу 4, п. 12.3 Розділу 12, п. 12.4 Розділу 12, пп. «в» п. 14.6 Розділу 14, п. 18.4. Розділу 18 Правил дорожнього руху, маючи технічну можливість завчасно виявити пішохода, проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, повинен був рухатися данною ділянкою проїзної частини із швидкістю, яка не перевищує 50 км/год та рухаючись даною ділянкою автодороги, перед нерегульованим пішохідним переходом відмовитись від виконання обгону, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_5 на дорозі, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого вчинив наїзд на останнього, який переходив проїзну частину пішохідним переходом, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої-черепно-мозкової травми із переломом потиличної кістки зліва, забоєм головного мозку легкого ступеня, забоєм м`яких тканин тім`яно-потиличної ділянки голови, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення. Закрита тупа травма лівої ноги із двокісточковим переломом лівогогомілково-ступневого суглобу із зміщенням відламків, та саднами в ділянках ноги, що викликало необхідність в проведенні операції «Відкрита репозиція внутрішньо-суглобового перелому діафіза великогомілкової кістки з внутрішньою фіксацією», яка відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

23 лютого 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Івано-Франківськ, Івано-Франківської області, українець, громадянин України, раніше не судимий, з професійно-технічною освітою, не одружений, із зареєстрованим та фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу за призовом під час мобілізації в Збройних Силах України на посаді водія роти вогневої підтримки протитанкового взводу військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат».

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями які містяться в протоколі огляду місця події, протоколах допитів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , висновку фототехнічної експертизи, висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 "Дослідження технічного стану транспортного засобу", висновку судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_5 , протоколі допиту потерпілого ОСОБА_5 , висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму ДТП» протоколі огляду відеозапису та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений проти безпеки руху та експлуатації транспортного засобу, відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

З вищевикладеного вбачається, що є обґрунтований ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органу досудового розслідування та суду), який полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так як усвідомлює, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі. Крім цього, прошу взяти до уваги те, що підозрюваний неодружений, офіційно не працює, джерело доходів не відоме, в останнього відсутні міцні соціальні зв`язки, а тому у будь-який час має змогу змінити місце свого проживання і там переховуватись.

Окрім цього є обґрунтований ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України КПК України (незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні), оскільки під час проведення досудового розслідування ОСОБА_4 , стануть відомі анкетні дані потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене вважає, що перелічені ризики є достатніми для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний не заперечив щодо задоволення клопотання.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 23 лютого 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями які містяться в протоколі огляду місця події, протоколах допитів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , висновку фототехнічної експертизи, висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 "Дослідження технічного стану транспортного засобу", висновку судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_5 , протоколі допиту потерпілого ОСОБА_5 , висновкуінженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму ДТП» протоколі огляду відеозапису та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак прокурором жодним чином не доведено існування ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, розлучений , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий.

Європейський суд з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи, обставини вчиненого кримінального правопорушення та те, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням доведених ризиків та даних про особу підозрюваного, клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло та покладення на нього додаткових обов`язків в межах строку досудового розслідування, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатись із м.Івано-Франківська без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

4) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

Ухвала слідчого судді діє до 22 квітня 2023 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1