ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.10.2022 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду в м. Києві на підставі обвинувального акта у кримінальному №0001002 від 28.04.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 відповідно), офіційно непрацюючого, несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
27.09.2021 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо, вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_8 , перешкод для цього не вбачали, зазначили про його відповідність вимогам КПК України та про дотримання правил територіальної підсудності при скеруванні до суду першої інстанції на розгляд.
Крім того, прокурор ОСОБА_4 , з огляду на те, що на даний час обвинувачений ОСОБА_3 перебуває у залі судового засідання, просив подане ним клопотання про надання дозволу на затримання останнього для участі у розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без розгляду.
У той же час клопотання про обрання запобіжного заходу підтримав в повному обсязі та просив обрати запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням розміру застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Обґрунтовуючи свою позицію, прокурор зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні вважав, що обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду. Щодо заявленого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , то захисник заперечив проти його задоволення, оскільки, на його переконання, ризики у кримінальному провадженні є недоведеними та ґрунтуються на припущеннях, окрім того до обвинуваченого ОСОБА_3 вже застосовано запобіжний захід у іншому кримінальному провадженні, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта та просив призначити такий розгляд. Щодо заявленого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання та просив відмовити.
Представник потерпілого ТОВ «Проторія» адвокат ОСОБА_6 також вважали, що обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду. Крім того, просила прийняти до розгляду цивільний позов у кримінальному провадженні.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Згідно ст. 32 КПК України кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 підсудне Оболонському районному суду міста Києва.
Підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу, немає.
Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
У силу вимог статей 27 та 31 цього Кодексу судовий розгляд кримінального провадження слід здійснювати одноособово у відкритому судовому засіданні.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_3 слід призначити до судового розгляду, а цивільний позов ТОВ «Проторія» (цивільний позивач) до обвинуваченого ОСОБА_3 (цивільний відповідач) прийняти до розгляду у кримінальному провадженні.
Вирішуючи клопотання прокурора про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 цього Кодексу, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Частиною 6 статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, враховуючи, що до початку розгляду клопотання прокурора про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній прибув у судове засідання, а також зважаючи на волевиявлення прокурора, суд приходить до переконання, що клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу слід залишити без розгляду відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 26 КПК України.
Разом із цим, вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, репутацію, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у обвинуваченого судимостей та повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим, особу обвинуваченого (котрий відповідно до обвинувального акта притягається до кримінальної відповідальності у декількох кримінальних провадженнях одночасно, та які перебувають на стадії судового провадження, при цьому у цих провадженнях стосовно ОСОБА_3 неодноразово місцевими судами було застосовано як запобіжний захід, так примусовий привід в судові засідання), поведінку обвинуваченого, спрямовану на ухилення від явки до суду (оскільки останній змінив актуальний номер мобільного телефону, зазначений у реєстрі матеріалів досудового розслідування, судовий виклик, направлений за адресою проживання ОСОБА_9 , зазначену в обвинувальному акті, не отримав, при цьому з моменту надходження обвинувального акта до суду (27.09.2021) жодного разу не повідомив суд про поважні причини своєї неявки, а також не надав актуальних контактних даних), суд приходить до висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню і таким чином негативно вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, з огляду на що, враховуючи, що судовий розгляд ще не розпочато, вважає достатніми підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд враховує доводи сторони захисту щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для цього, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про неможливість обрання запобіжного заходу, не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у розумні строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.
Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.
Крім того, вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що доказів того, що стан здоров`я останнього не допускає його тримання під вартою суду стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.
Між тим, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави, а також покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
При визначенні ОСОБА_3 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, суд наряду з положеннями статей 182, 183, 315 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009, відповідно до яких розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його корисливий мотив, матеріальне становище ОСОБА_9 , суд вважає, що застава у розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків.
Керуючись статтями 31, 128, 177, 178, 182, 183, 194, 314, 315, 395 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Оболонського районного суду міста Києва за участю учасників кримінального провадження на 28.10.2022 о 12:00.
Проводити судовий розгляд суддею одноособово.
Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОТОРІЯ» (цивільний позивач) до обвинуваченого ОСОБА_3 (цивільний відповідач) прийняти до розгляду у кримінальному провадженні й вручити його копії відповідачу.
Строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, а також заперечень на відзив слід обраховувати відповідно до положень статей 178-180 ЦПК України.
Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без розгляду.
Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 17.12.2022 включно.
Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 74 430 гривень, зобов`язавши ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, а також виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;
повідомляти службову особу або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;
утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у слідчих та процесуальних діях;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві:
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059
Банк отримувача ДКСУ, м.Київ
Код банку отримувача (МФО) 820172
Рахунок отримувача UA1012089
Термін обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в межах строку визначеного ч. 7 ст. 194 КПК України, а саме на строк не більше двох місяців з моменту внесення застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у розмірі, визначеному даною ухвалою, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_3 та повідомити усно і письмово прокурора та Оболонський районний суд міста Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення розміру застави, визначеного даною ухвалою, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в частині обрання запобіжного заходу протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали.
В іншій частину ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1