Справа № 183/2143/23
№ 1-кс/183/844/23

У Х В А Л А
Прокурор Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому посилається на те, що 19.02.2023 року до ВП № 1 Ізюмського ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 18.02.2023 року близько 16.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись у стані сп`яніння, на ґрунті раптово виникли неприязних відносин, умисно нанесла два удари залізною палицею в область голови ОСОБА_5 , внаслідок чого останній помер.
Так, слідчий посилається на те, що 19.02.2023 року за письмовою згодою ОСОБА_4 було здійснено огляд місця події - території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході проведення огляду місця події у складі слідчо-оперативної групи, за участю понятих та експертів, у будинку означеного вище домоволодіння виявлено труп ОСОБА_5 зі слідами насильницької смерті, а також можливе знаряддя злочину металевий кутник, на якому містилися сліди речовини бурого кольору. З металевого кутника було знято змиви. Крім того, вилучено шапку білого кольору «ІСЕРЕАК».
Зазначене майно є тимчасово вилученим, тому слідчий відповідною постановою визнав їх речовими доказами.
Крім того, постановою про відібрання зразків для проведення експертизи у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено: зразки букального епітелію, зразки крові, змиви з лівої та правої руки, зрізи нігтьових платин з лівої та правої руки, а під час затримання ОСОБА_4 , у неї було вилучено куртку чорну, светр, брюки джинсові, гумові колоші.
Перелічене вище також постановою слідчого визнано речовими доказами.
Слідчий вважає, що вищезазначені речі мають значення речових доказів по вищевказаному кримінальному провадженню, тому, з метою забезпечення їх збереження, необхідно накласти арешт на вищевказане майно.
В судовому засіданні старший слідчий СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 підтримав заявлене клопотання, просив накласти арешт на речові всі речові докази, з метою їх збереження.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши клопотання та надані до нього копії документів, вважає клопотання обґрунтованим, однак таким що підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до постанови старшого слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 19.02.2023 року про визнання речових доказів у даному кримінальному провадження речовими доказами визнано шапку білого кольору «ІСЕРЕАК», металевий кутник зі слідами речовини бурого кольору, 2 змиви речовини із поверхні металевого кутника, зразки букального епітелію ОСОБА_4 , зразки крові ОСОБА_4 , змиви з лівої та правої руки ОСОБА_4 , зрізи нігтьових платин з лівої та правої руки ОСОБА_4 .
Варто зауважити, що шапка білого кольору «ІСЕРЕАК», металевий кутник зі слідами речовини бурого кольору, 2 змиви речовини із поверхні металевого кутника були виявлені та вилучені слідчим в ході проведення огляду місця події від 19.02.2023 року, а зразки букального епітелію ОСОБА_4 , зразки крові ОСОБА_4 , змиви з лівої та правої руки ОСОБА_4 , зрізи нігтьових платин з лівої та правої руки ОСОБА_4 були відібрані у останньої на підставі відповідної постанови прокурора.
В свою чергу, одяг ОСОБА_7 був вилучений у останньої безпосередньо після вчинення злочину, під час її затримання, про що свідчить протокол затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину
Відповідно до ст.. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих слідчим доказів, вилучені під час огляду місця події речі (шапка білого кольору та металевий кутник зі слідами РБК), а також вилучений у підозрюваної одяг безпосередньої після вчинення злочину відповідають вимогам ст. 98 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності з ч. 3 ст.. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Таким чином слідчому судді доведено, що накладення арешту на шапку білого кольору та металевий кутник відповідає завданню арешту майна, визначеного ст. 170 КПК України, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У відповідності з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Тому слідчий суддя вважає, що застосування обмежень щодо заборони розпоряджатися майном, що було встановлено під час проведення обшуку є найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
У відповідності з п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, в тому числі, порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Слідчий суддя вважає, що виконання ухвали необхідно покласти на старшого слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 .
Також на виконання вказаної норми, у відповідності з ч. 7 ст. 173 КПК України копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали - фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Однак, при поданні старшим слідчим клопотання до суду, останній не надав слідчому судді даних про засоби зв`язку та місце мешкання власника майна. Тому слідчий суддя вважає, що направлення копії ухвали суду необхідно доручити старшому слідчому ОСОБА_6 .
Клопотання про накладення арешту за речові докази у виді 2 змивів речовини з поверхні металевого кутника, а також зразків букального епітелію ОСОБА_4 , зразків крові ОСОБА_4 , змивів з лівої та правої руки ОСОБА_4 , зрізів нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_4 , задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Так, дійсно арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Між тим, речовими доказами згідно ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти:
- які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження;
- в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Знаряддя злочину предмети та речовини, що використовувалися злочинцем для досягнення злочинного результату. Елемент криміналістичної характеристики злочину.
Сліди у вузькому розумінні, матеріально-фіксоване відображення (сліди рук, ніг, знарядь, інструментів). У широкому результат будь-якої матеріальної зміни первинної обстановки внаслідок вчинення злочину.
Слідоутворення процес формування будь-якого матеріального відображення події, як процес зміни властивостей об`єкта внаслідок взаємодії з іншим об`єктом під час будь-якої події. Процес контактування мінімум двох об`єктів, під час якого ідентифікуючий об`єкт сприймає, відображає зовнішні властивості ідентифікованого об`єкті.
Об`єкт злочину це елемент складу злочину, що утворений суспільними відносинами, які охороняються кримінальним законом та у сфері яких завдається шкода чи створюється загроза її заподіяння (обов`язкова ознака), а також включає в себе предмет злочину і потерпілого від злочину (факультативні ознаки).
В контексті положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження, та/або користування майном з метою забезпечення речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання і відшкодування шкоди.
Загальне правило, яке застосовують при накладенні, що майно має відповідати критеріям речових доказів зазначених у ст. 98 КПК України та щодо нього є відповідні конкретні ризики використання, переміщення та ін. є помилковим. Таке майно має бути матеріальним об`єктом, виходячи із буквального визначення речових доказів, але, в даному випадку, вилучені у потерпілої в ході огляду місця події сувенірні грошові купюри, такими не є.
Порядок отримання біологічних зразків особи визначений ст. 245 КПУ України. Такі зразки відбираються стороною кримінального провадження для проведення експертизи, відбирання біологічних зразків здійснюється за правилами ст. 241 КПК України.
Не дивлячись на те, що відібрані біологічні зразки ОСОБА_4 відповідають критеріям речового доказу та можуть містити на собі елементи криміналістичної характеристики, накладення арешту на такі докази не відповідатиме самому інституту та меті арешту, визначеному нормами КПК України
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна, - задовольнити частково.
накласти арешт, а саме заборонити будь-якій особі відчужувати, розпоряджатися шапкою білого кольору «ІСЕПАК», металевим кутником зі слідами речовини бурого кольору, одягом ОСОБА_4 : курткою чорною, светром, брюками джинсовими, гумовими колошами.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 .
Доручити старшому слідчому СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 направити копії ухвали на адресу власника майна.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1