Справа № 464/6305/22
пр.№ 1-кс/464/62/23
У Х В А Л А

23 січня 2023 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна,

у с т а н о в и в:

У провадження Сихівського районного суду м.Львова 19 січня 2023 року надійшло клопотання старшого слідчого Відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 , про накладення арешту на нерухоме майно ј квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд такого у його відсутності.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним

З метою забезпечення арешту майна подане клопотання розглядається без повідомлення власника майна, як це передбачено ч.2 ст.172 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відділом поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 19 жовтня 2022 року Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000843, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.307 КК України, в якому ОСОБА_5 24 грудня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.5 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкцією ч.2 ст.307 КК України передбачено відповідальність у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

За інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 101 від 14 листопада 2022 року, нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває у спільній частковій приватній власності у ОСОБА_5 (1/4 частки). Інші частки вказаної квартири знаходяться у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Ураховуючи наведене, подане слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. З доводів, викладених ним у клопотанні вбачається, що арешт вилученого майна є необхідним для забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання у даному кримінальному провадженні, оскільки наявні ризики відчуження. Підстав для відмови у задоволені клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні. Тому, з урахуванням вимог ч.2 ст.173 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно - ј квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

У порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1