Справа № 932/7202/22
Провадження №1-кс/932/671/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про продовження домашнього арешту стосовно підозрюваної:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, українки, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, пенсіонерки, розлученої, на утриманні дітей та непрацездатних осіб не маючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке розподілено в моє провадження.

Підставами для задоволення клопотання зазначено те, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000058 від 30.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше жовтня 2021 року, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при невстановлених слідством обставинах, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, виник злочинний умисел направлений на вербування, переміщення з метою експлуатації осіб, з використанням примусу та обману. Так, ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інших невстановлених осіб, діючи з метою збільшення прибутків та швидкого незаконного збагачення, запланували залучити до безоплатної примусової праці на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області.

При цьому ОСОБА_6 визначив спосіб вчинення з використанням примусу, обману, застосуванням та погрозою застосування насильства, та мету незаконне збагачення від примусової праці осіб, залучених для вирощування та збору сільськогосподарських культур на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області.

При цьому, ОСОБА_6 , визначив місце утримання людей, а саме у домоволодінні АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та інших невстановлених осіб запланували вербування людей шляхом обману з метою трудової експлуатації на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області, який полягав у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей про умови проживання, умови праці та її оплату; переміщення завербованих осіб з місць вербування ОСОБА_6 до смт. Магдалинівка, Дніпропетровська область; застосування насильства та погроз застосування насильства, з метою залучення до безоплатної примусової праці при сезонних роботах на сільськогосподарських угіддях Новомосковському районі Дніпропетровської області.

Так, у жовтні 2021 року в денний час доби, біля торгівельного ринку «Слов`янка», який розташований в м. Дніпро більш точного часу та місця досудовим слідством не встановлено), на виконання заздалегідь розробленого плану, невстановлена в ході досудового розслідування особа, помітила ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку вирішила завербувати для подальшої трудової експлуатації на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вербування людини, невстановлена в ході досудового розслідування особа підійшла до ОСОБА_8 , і запропонувала останній роботу на полях в Новомосковському районі Дніпропетровської області, а саме збирати, перебирати та чистити цибулю. Після чого невстановлена в ході досудового розслідування особа передала ОСОБА_8 ОСОБА_7 .

Під час розмови з ОСОБА_8 . ОСОБА_7 повідомив умови праці, які не відповідали дійсності: проживання в належних умовах в гуртожитку з іншими особами, триразове збалансоване харчування, нормований робочий день з 07:00 год. до 19:00 год., з оплатою праці в сумі 200 грн. кожного дня після роботи. При цьому, ОСОБА_7 достовірно усвідомлював, що насправді ОСОБА_8 буде проживати у домоволодінні АДРЕСА_2 , примусово працювати ненормований час, та не буде отримувати заробітну плату, тим самим ввів в оману ОСОБА_8 щодо дійсних умов, замовчуючи їх.

Будучи введеними в оману, ОСОБА_8 надала свою згоду і за вказівкою та у супроводі ОСОБА_7 направилася до домоволодіння АДРЕСА_1 , де її зустріла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та розмістила у приміщені вищевказаного будинку, де одночасно утримувалось близько 10 осіб, яких використовували у примусовій праці на сільськогосподарських угіддях у Новомосковському районі Дніпропетровської області, упродовж тривалого часу. Таким чином, ОСОБА_7 перемістив потерпілу ОСОБА_8 з невстановленого місця біля ринку «Слов`янка» в м. Дніпро, до домоволодіння АДРЕСА_1 . При цьому у невеликому будинку не було ні води, ні газу, ні світла. В нічний час було дуже холодно. Воду доводилося брати на вулиці в колодязі. Дверей та вікон не було, вікна забиті дошками та сміттям, стіни пошарпані, шпалер не було, харчування складалось з водянистого супу без м`яса та лише зернових каш (ячна, пшона).

У наступному, у період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року до місця утримання людей, а саме до домоволодінні АДРЕСА_1 приїздив ОСОБА_6 , який направляв ОСОБА_8 та інших осіб на роботи на сільськогосподарських угіддях у Новомосковському районі Дніпропетровської області, де примушував безоплатно працювати без відпочинку, а саме перебирати та чистити цибулю, тим самим здійснював безоплатну трудову експлуатацію шляхом примусу. Також ОСОБА_6 перевіряв, чи всі працівники на місці та дивився на виконану роботу.

Встановлено, що до місця роботи її та інших невстановлених в ході досудового розслідування працівників відвозив на своєму автомобілі невстановлений чоловік. Так за відпрацьований період з жовтня 2021 по квітень 2022 ОСОБА_8 . ОСОБА_4 від обіцяної заробітної плати виплатила лише 1100 грн., тим самим вчинив обман.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 149 КК України вербування, переміщення людини, вчинені за попередньою змовою групою осіб з метою експлуатації, з використанням примусу, обману.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше жовтня 2022, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при невстановлених слідством обставинах, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, виник злочинний умисел направлений на вербування, переміщення з метою експлуатації осіб, з використанням примусу та обману. Так, ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та інших невстановлених осіб, діючи з метою збільшення прибутків та швидкого незаконного збагачення, запланували залучити до безоплатної примусової праці на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області.

При цьому ОСОБА_6 визначив спосіб вчинення з використанням примусу, обману, застосуванням та погрозою застосування насильства, та мету незаконне збагачення від примусової праці осіб, залучених для вирощування та збору сільськогосподарських культур на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області.

При цьому, ОСОБА_6 , визначив місце утримання людей, а саме у домоволодінні АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та інших невстановлених осіб запланували вербування людей шляхом обману з метою трудової експлуатації на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області, який полягав у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей про умови проживання, умови праці та її оплату; переміщення завербованих осіб з місць вербування ОСОБА_6 до смт. Магдалинівка, Дніпропетровська область; застосування насильства та погроз застосування насильства, з метою залучення до безоплатної примусової праці при сезонних роботах на сільськогосподарських угіддях в угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області.

Так, у жовтні 2022 року в денний час доби, біля торгівельного ринку «Слов`янка», який розташований в м. Дніпро більш точного часу та місця досудовим слідством не встановлено), на виконання заздалегідь розробленого плану, невстановлена в ході досудового розслідування особа, помітила ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якого вирішила завербувати для подальшої трудової експлуатації на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вербування людини, невстановлена в ході досудового розслідування особа підійшла до ОСОБА_10 , і запропонувала останньому роботу на полях в Новомосковському районі Дніпропетровської області, а саме збирати, перебирати та чистити лук. Після чого невстановлена в ході досудового розслідування особа передала ОСОБА_10 ОСОБА_7 .

Під час розмови з ОСОБА_10 . ОСОБА_7 повідомив умови праці, які не відповідали дійсності: проживання в належних умовах в окремих кімнатах, де їх будуть добре кормити,- м`ясо, борщі, 8-ми годинний робочий день, з часом на відпочинок та вихідні дні, з оплатою праці в сумі 200-300 грн. кожного дня після роботи. При цьому, ОСОБА_7 достовірно усвідомлював, що насправді ОСОБА_10 буде проживати у домоволодінні АДРЕСА_2 , примусово працювати ненормований час, та не буде отримувати заробітну плату, тим самим ввів в оману ОСОБА_10 щодо дійсних умов, замовчуючи їх.

Будучи введеними в оману, ОСОБА_10 надав свою згоду і за вказівкою та у супроводі ОСОБА_7 направився до домоволодіння АДРЕСА_1 , де його зустрів ОСОБА_11 , який розмістив у приміщені вищевказаного будинку, де одночасно утримувалось близько 12 осіб, яких використовували у примусовій праці на сільськогосподарських угіддях у Новомосковському районі Дніпропетровської області, упродовж тривалого часу. Таким чином, ОСОБА_7 перемістив потерпілого ОСОБА_10 з невстановленого місця біля ринку «Слов`янка» в м. Дніпро, до домоволодіння АДРЕСА_1 . При цьому будинок був схожий на сарай для тварин. Біля даного будинку був фургончик, в якому жили приблизно 20 осіб. За весь період проживання потерпілий ОСОБА_10 спав на матраці без постільної білизни, брудний, без пружин, дуже твердий. Вікон не було. Місця, де були вікна, були забиті дошками та целофаном. Світла, води та газу не було. В цьому сараї була буржуйка, яку розпалювали всі мешканці. Від цієї буржуйки смерділо та дим розходився по всьому будинку.

У наступному, у період з 05 жовтня 2022 року по 13 жовтеня 2022 року до місця утримання людей, а саме до домоволодінні АДРЕСА_1 приїздили ОСОБА_6 та ОСОБА_9 які направляли потерпілого ОСОБА_10 та інших осіб на роботи на сільськогосподарських угіддях у Новомосковському районі Дніпропетровської області, де примушували безоплатно працювати без відпочинку, а саме збирати овочі, тим самим здійснювали безоплатну трудову експлуатацію шляхом примусу. Також ОСОБА_6 та ОСОБА_9 перевіряли, чи всі працівники на місці та дивилися на виконану роботу.

У наступному, у період з 05 жовтня по 13 жовтня 2022 року ОСОБА_6 та

ОСОБА_9 направляли потерпілого ОСОБА_10 на роботи на сільськогосподарських угіддях у Новомосковському районі Дніпропетровської області, де примушували безоплатно працювати без відпочинку та їжі, а саме здійснювати збір овочів, тим самим здійснював безоплатну трудову експлуатацію шляхом примусу.

На вимогу ОСОБА_10 виплатити йому заробітну платню за відпрацьований час ОСОБА_6 відмовився. Так, за відпрацьований період з 05 жовтня 2022 року по 13 жовтня 2022 року ОСОБА_12 . ОСОБА_6 заробітну плату не виплатив, тим самим вчинив обман.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 149 КК України вербування, переміщення людини, вчинені за попередньою змовою групою осіб з метою експлуатації, з використанням примусу, обману, вчинені повторно.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше початку грудня 2022 року, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при невстановлених слідством обставинах, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, виник злочинний умисел направлений на вербування, переміщення з метою експлуатації осіб, з використанням примусу та обману. Так, ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , діючи з метою збільшення прибутків та швидкого незаконного збагачення, запланували залучити до безоплатної примусової праці на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області, осіб з числа соціально незахищених верств населення.

При цьому ОСОБА_6 визначив спосіб вчинення з використанням примусу, обману, застосуванням та погрозою застосування насильства, та мету незаконне збагачення від примусової праці осіб, залучених для вирощування та збору сільськогосподарських культур на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області.

При цьому, ОСОБА_6 , визначив місце утримання людей, а саме у домоволодінні АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , запланували вербування людей шляхом обману з метою трудової експлуатації на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області, який полягав у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей про умови проживання, умови праці та її оплату; переміщення завербованих осіб з місць вербування до смт. Магдалинівка, Дніпропетровська область; застосування насильства та погроз застосування насильства, з метою залучення до безоплатної примусової праці при сезонних роботах на сільськогосподарських угіддях в угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області.

Так, 14.12.2022 року в денний час доби, на АДРЕСА_1 , більш точного часу та місця досудовим слідством не встановлено), на виконання заздалегідь розробленого плану, ОСОБА_7 помітив ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , якого вирішив завербувати для подальшої трудової експлуатації на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вербування людини, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_13 , і запропонував останньому роботу на полях в Новомосковському районі Дніпропетровської області, а саме підготовка до посівної та праця по господарству.

Під час розмови ОСОБА_7 повідомив умови праці, які не відповідали дійсності. При цьому, ОСОБА_7 достовірно усвідомлював, що насправді ОСОБА_12 буде проживати у домоволодінні АДРЕСА_2 , примусово працювати ненормований час, та не буде отримувати заробітну плату, тим самим ввів в оману ОСОБА_12 щодо дійсних умов, замовчуючи їх. Після чого провів його до ОСОБА_6 , який сказав, що він матимемо житло, дворазове харчування, за день обіцяв виплачувати 50 грн. та так званий «нарком», 200 гр. горілки та табак.

Будучи введеними в оману, ОСОБА_12 надав свою згоду і за вказівкою та у супроводі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 направився до домоволодіння АДРЕСА_1 , де його зустріла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та розмістила у приміщені вищевказаного будинку, де одночасно утримувалось близько 5 осіб, яких використовували у примусовій праці на сільськогосподарських угіддях у Новомосковському районі Дніпропетровської області, упродовж тривалого часу. Таким чином, ОСОБА_7 перемістив потерпілого ОСОБА_12 з невстановленого місця по АДРЕСА_2 , до домоволодіння АДРЕСА_1 . При цьому у невеликому будинку не вистачало спальних місць для осіб, що там проживали, вбиральня та покриття підлоги відсутні, у зв`язку з відсутністю столу та стільців, прийом їжі здійснювався у дворі домоволодіння, харчування складалось лише з зернових культур (каша) та макаронних виробів.

У наступному, у період з 14.12.2022 року по 28.12.2022 року ОСОБА_6 та

ОСОБА_9 направляли ОСОБА_12 на роботи на сільськогосподарських угіддях у Новомосковському районі Дніпропетровської області, де примушував безоплатно працювати без відпочинку та їжі, а саме здійснювати підготовку до посівної та праці по господарству, тим самим здійснювали безоплатну трудову експлуатацію шляхом примусу. На вимогу ОСОБА_12 виплатити йому заробітну платню за відпрацьований час

ОСОБА_6 відмовився. Так за відпрацьований період з 14.12.2022 року по 28.12.2022 року ОСОБА_12 ОСОБА_6 заробітну плату не виплатив, тим самим вчинив обман.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 149 КК України вербування, переміщення людини, вчинені за попередньою змовою групою осіб з метою експлуатації, з використанням примусу, обману, вчинені повторно.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше початку грудня 2022 року, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при невстановлених слідством обставинах, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, виник злочинний умисел направлений на вербування, переміщення з метою експлуатації осіб, з використанням примусу та обману. Так, ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , діючи з метою збільшення прибутків та швидкого незаконного збагачення, запланували залучити до безоплатної примусової праці на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області, осіб з числа соціально незахищених верств населення.

При цьому ОСОБА_6 визначив спосіб вчинення з використанням примусу, обману, застосуванням та погрозою застосування насильства, та мету незаконне збагачення від примусової праці осіб, залучених для вирощування та збору сільськогосподарських культур на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області.

При цьому, ОСОБА_6 , визначив місце утримання людей, а саме у домоволодінні АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , запланували вербування людей шляхом обману з метою трудової експлуатації на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області, який полягав у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей про умови проживання, умови праці та її оплату; переміщення завербованих осіб з місць вербування до смт. Магдалинівка, Дніпропетровська область; застосування насильства та погроз застосування насильства, з метою залучення до безоплатної примусової праці при сезонних роботах на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області.

Так, 14.12.2022 року в денний час доби, на АДРЕСА_1 , більш точного часу та місця досудовим слідством не встановлено), на виконання заздалегідь розробленого плану, ОСОБА_7 помітив ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яку вирішив завербувати для подальшої трудової експлуатації на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вербування людини, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_14 , і запропонував останній роботу на полях в Новомосковському районі Дніпропетровської області, а саме підготовка до посівної та праця по господарству.

Під час розмови ОСОБА_7 повідомив умови праці, які не відповідали дійсності. При цьому, ОСОБА_7 достовірно усвідомлював, що насправді ОСОБА_14 буде проживати у домоволодінні АДРЕСА_2 , примусово працювати ненормований час, та не буде отримувати заробітну плату, тим самим ввів в оману ОСОБА_14 щодо дійсних умов, замовчуючи їх. Після чого провів його до ОСОБА_6 , який сказав, що він матимемо житло, дворазове харчування, за день обіцяв виплачувати 50 грн. та так званий «нарком», 200 гр. горілки та табак.

Будучи введеними в оману, ОСОБА_14 надала свою згоду і за вказівкою та у супроводі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 направився до домоволодіння АДРЕСА_1 , де його зустріла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та розмістила у приміщені вищевказаного будинку, де одночасно утримувалось близько 5 осіб, яких використовували у примусовій праці на сільськогосподарських угіддях у Новомосковському районі Дніпропетровської області, упродовж тривалого часу.

Таким чином, ОСОБА_7 перемістив потерпілу ОСОБА_14 з невстановленого місця по АДРЕСА_2 , до домоволодіння АДРЕСА_1 . При цьому у невеликому будинку не вистачало спальних місць для осіб, що там проживали, вбиральня та покриття підлоги відсутні, у зв`язку з відсутністю столу та стільців, прийом їжі здійснювався у дворі домоволодіння, харчування складалось лише з зернових культур (каша) та макаронних виробів.

У наступному, у період з 14.12.2022 по 28.12.2022 ОСОБА_6 та ОСОБА_9 направляли ОСОБА_14 на роботи на сільськогосподарських угіддях у Новомосковському районі Дніпропетровської області, де примушував безоплатно працювати без відпочинку та їжі, а саме здійснювати підготовку до посівної та праці по господарству, тим самим здійснювали безоплатну трудову експлуатацію шляхом примусу. На вимогу ОСОБА_14 виплатити йому заробітну платню за відпрацьований час ОСОБА_6 відмовився. Так за відпрацьований період з 14.12.2022 по 28.12.2022 ОСОБА_14 ОСОБА_6 заробітну плату не виплатив, тим самим вчинив обман.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 149 КК України вербування, переміщення людини, вчинені за попередньою змовою групою осіб з метою експлуатації, з використанням примусу, обману, вчинені повторно.

29.12.2022 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Обґрунтованість підозри за доводами клопотання, підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.01.2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, у період з 17:00 до 07:00.

Строк дії ухвали встановлено до 28.02.2023 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду відмовлено у задоволенні скарги прокурора та залишено обраний слідчим суддею запобіжний захід без змін.

Строк дії цього запобіжного заходу спливає, однак завершити досудове розслідування до спливу цього строку не видається можливим, оскільки необхідно встановити інших осіб, причетних до скоєння даного злочину, отримати висновки судових експертиз, розсекретити та долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали негласних слідчих дій, скласти повідомлення про зміну підозри, виконати вимоги ст. ст. 276-279 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування тощо.

Постановою в.о. керівника Центральної окружної прокуратури м. Дніпра продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000058 від 30.06.2022, до трьох місяців.

Як вказано у клопотанні, на теперішній час існує необхідність продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , так як вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а ризики, на які посилається прокурор, і які є доведеними, не зменшились та об`єктивно існують. Також складність кримінального провадження та необхідність проведення низки слідчих (процесуальних) дій, зумовлюють й продовження строку домашнього арешту ОСОБА_4 .

На підставі такого, сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням та просить слідчого суддю продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрювана не визнала підозру та пояснила, що ці люди проживали добровільно. Вона проживає окремо від чоловіка. Умови проживання працівників були відповідними законодавству. Про те, що цих осіб залучають до примусової праці, не знала. Паспорти цих осіб не зберігала, не ховала. Приносила їм їжу, яка була нормальної якості та асортименту. Заборів на території фазенди не було, тож будь-яка особа могла вільно покинути територію угідь. Просить відмовити у задоволенні клопотання та змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання. Вказав, що підозра необґрунтована, а слідством допущені численні процесуальні порушення. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати особисте зобов`язання, оскільки ОСОБА_4 виконує всі покладені на неї обов`язки.

Вислухавши пояснення учасників провадження, приходжу до таких висновків.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч. 5 ст. 131 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000058 від 30.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Причетним до цього злочину є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колишня дружина Години ОСОБА_15 .

Фабула кримінального правопорушення зводиться до того, що ОСОБА_6 у співучасті з іншими особами, на території м. Дніпро, зокрема, біля залізничного вокзалу, здійснювали вербування людей, переважно з бомжів та незахищених верств населення. Цим особам пропонували роботу на сільськогосподарських угіддях Дніпропетровської області, за винагороду та харчування, проживання. Після того, як особи надавали згоду на такі роботи, останніх транспортували до угідь на території до смт. Магдалинівка, Дніпропетровська область, де розміщували у приміщеннях барачного типу, з умовами проживання, що не відповідають елементарним санітарним та законодавчим вимогам. У осіб забирали паспорти або вони їх віддавали самостійно членам сім`ї ОСОБА_6 . Після чого цих осіб залучали до безкоштовної праці, оскільки будь-якої винагороди за таку роботу наймані працівники не отримували, а якщо й отримували, то переважно 200-1000 грн. на місяць, тобто нижче за мінімальну заробітну платню. Ці особи жодним чином не оформлювались, проживали в нелюдських умовах. Годували цих «працівників» супом на воді, кашами, тобто рівень харчування, соціально-побутові умови не відповідали встановленим вимогам. Належної медичної допомоги не було, а люди утримувались примусово або були позбавлені можливості залишити таку роботу унаслідок вразливого стану чи тяжких матеріальних, сімейних обставин.

ОСОБА_4 виконувала соціально побутові функції, а саме доглядала за проживанням та харчуванням працівників, надавала їжу, контролювала їх переміщення, приймала участь у розподілі замовлень предметів особистої гігієни, цигарок, наливала горілку. Також ОСОБА_4 частково вела бухгалтерію, тобто розподіляла кошти на проживання працівників, видавала кошти, переважно невеликі суми.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

У п. «с» §1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що законний арешт або затримання особи мають здійснюватися «за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення».

Дотримання стандарту доказування «обґрунтована підозра» оцінюється ЄСПЛ при встановленні порушення п. «с» §1 ст.5 та § 3 ст.5 конвенції щодо права на свободу та особисту недоторканність при затриманні особи та обранні стосовно неї запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням свободи. Уперше Суд дав визначення цьому стандарту в 1990 р. у рішенні у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom». Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Пізніше це визначення Суд не раз повторював при розгляді інших справ («Selahattin Demirtaє v. Turkey», п.161; «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan», п.88; «Erdagoz v. Turkey», п.51). Інакше кажучи, обмеження права на свободу та особисту недоторканність може мати місце лише за наявності обґрунтованої підозри, тільки суб`єктивного переконання (bona fide) недостатньо.

Обґрунтована підозра існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Для обґрунтованості підозри докази не повинні бути такого ступеню, щоб забезпечити засудження особи чи подальше притягнення її до кримінальної відповідальності, а лише свідчити про причетність особи до злочину.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 не визнає підозру, її причетність до злочину є очевидною та підтверджується матеріалами клопотання, зокрема, протоколами допиту свідків, протоколами обшуку тощо.

ОСОБА_4 доросла жінка, обізнана із стандартами проживання людей та умовами їх соціально-побутового, медичного та матеріального забезпечення, тому не могла не знати про те, що її колишній чоловік ОСОБА_6 використовує примусову працю, з метою власного збагачення. З метою надання технічної допомоги у цьому, остання виконувала побутові функції, тобто знала в яких умовах проживають люди, як годуються і як використовують їх працю, безкоштовно, шляхом обману.

Частина 3 статті 8 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права встановлює, що нікого не можуть приневолювати до примусової чи обов`язкової праці.

Стаття 43 Конституції України встановлює, що використання примусової праці забороняється.

Слідчий суддя при оцінці обґрунтованості підозри виходить із загальнолюдського сприйняття соціально-побутових умов проживання, належного рівня матеріального забезпечення, санітарно-гігієнічних умов, рівня медичного обслуговування, належного рівня заробітної плати тощо.

Умови праці та проживання потерпілих осіб на угіддях сім`ї «Години» вочевидь не відповідають таким законодавчим вимогам, тому можна дійти висновку, що ОСОБА_6 використовувалась примусова безоплатна праця людей з метою власного збагачення, а ОСОБА_4 допомагала йому в цьому.

Таким чином, навіть у будь-якого стороннього спостерігача при ознайомленні з матеріалами клопотання та поясненнями ОСОБА_4 виникне уявлення, що ОСОБА_4 може бути причетною до скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Наведеного достатньо в контексті перевірки обґрунтованості підозри, для висновку про те, що ОСОБА_4 ймовірно причетна до інкримінованого злочину, тому приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 149 КК України.

Водночас оцінка обґрунтованості підозри вже була неодноразово надана як слідчим суддею першої інстанції, так і колегією Дніпровського апеляційного суду.

Встановивши наявність обґрунтованої підозри, слід перейти до оцінки ризиків.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрювана обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і розуміючи наявність вагомих доказів та невідворотність покарання за вчинені кримінальні діяння, може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду. Цей ризик знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України також доведений, оскільки підозрювана знає потерпілих та їх анкетні дані, а також знає особу свідків, тому з метою зміни ними своїх показань може вдатися до погроз, залякування чи іншим способом на них тиснути. ОСОБА_4 розуміє, що кримінальне провадження базується на показаннях свідків, потерпілих, які надали важливі показання, тому їх можна знайти та примусити до зміни ними своїх показань. Цей ризик також є доведеним.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрювана не працює, не має джерела доходу, почалась посівна компанія і весняно польові роботи. В той же час підозрювана мешкає неподалік місця скоєння попереднього злочину, тому є ризик продовження протиправної поведінки. Відтак, цей ризик також є доведеним.

Слідчий суддя при вирішенні питання щодо запобіжного заходу враховує особу підозрюваної, її жіночу стать, вік, стан здоров`я, доведеність ризиків, і вважає можливим продовжити застосування аналогічного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний час та з покладенням обов`язків. В тому же час є можливим дещо пом`якшити умови домашнього арешту та заборонити ОСОБА_4 залишати житло лише у період з 20 год. 00 хв. вечора до 07 год. 00 хв. з врахуванням того, що день збільшився та з метою раціонального використання електроенергії та з метою стимулювання поведінки підозрюваної.

Крім того, необхідність продовження домашнього арешту обумовлена тим, що завершити досудове розслідування до спливу строку дії попередньої ухвали, не видається можливим з огляду на складність та багатоепізодність провадження, наявності великої кількості підозрюваних. Також є необхідним отримати висновки судових експертиз, розсекретити та долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали негласних слідчих дій, скласти повідомлення про зміну підозри, виконати вимоги ст. ст. 276-279 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування тощо.

Ці обставини є непереборними та свідчать про об`єктивну необхідність продовження запобіжного заходу, тобто продовження строку дії домашнього арешту є виправданим та обґрунтованим.

Таким чином, приходжу до висновку про можливість часткового задоволення клопотання та продовження строку запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 199, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, задовольнити частково.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20 год. 00 хв. вечора до 07 год. 00 хв. ранку наступного дня.

Покласти на підозрювану такі обов`язки:

-прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-у разі зміни місця проживання повідомляти про це слідчого, прокурора чи суд;

-не відлучатися з території Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню, окрім як за дозволом слідчого чи прокурора.

Попередити підозрювану що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді обов`язків, до неї може бути застосований більш тяжкий запобіжний захід.

Дата закінчення дії ухвали 28 березня 2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ