Справа № 369/8472/22
Провадження № 1-кп/369/1933/22
В И Р О К
іменем України
09.12.22 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження: № 0000294 від 02 вересня 2022 року та № 0002855 від 15 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білогородка Бучанського (Києво-Святошинського) району Київської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працює не офіційно комплектувальником, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України вважається таким, що судимості не має,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області у провадження судді ОСОБА_1 надійшли кримінальні провадження: № 0000294 від 02 вересня 2022 року та № 0002855

район, Київська від 15 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, які ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2022 року були об`єднані в одне судове провадження.

02 вересня 2022 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, перебуваючи за адресою: с. Дмитрівка Бучанський область, неподалік вул. Липова, на узбіччі дороги зірвав листя та гілки з куща рослини коноплі, усвідомлюючи при цьому, що вказані рослини являються особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, тим самим незаконно придбав вказаний наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту та поклав їх до своєї наплічної сумки, де незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту. Та того ж дня о 17:58 год. ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 298-2 КПК України за адресою: АДРЕСА_3 . В ході особистого обшуку в останнього, в належній йому наплічній сумці, виявлено та вилучено листя та гілки речовини рослинного походження зеленого кольору, які згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-22/36675-НЗПРАП від 06 вересня 2022 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 14,71 г.

Канабіс, згідно Списку № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» Таблиці № І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 за № 770, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Крім цього, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 днів введено воєнний стан, який неодноразово було продовжено, останній раз Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Так, 14 вересня 2022 року, близько 01:00 год. ночі, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, маючи прямий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви та ціль наживи, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прийшов до будинку АДРЕСА_4 , де пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії нікому не відомі, через незачинені двері з торцю проник до вказаного будинку та пройшов на нульовий поверх, який є окремим приміщенням в зазначеному будинку, звідки таємно викрав велосипед марки «Oskar» - Storm, бронзового кольору вартістю 4 700,00 (чотири тисячі сімсот) грн, який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням до іншого приміщення, вчиненій в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що за вказаних в обвинувальному акті обставин дійсно вчинив ці кримінальні правопорушення. Крім того зазначив, що наркотичні засоби придбав та зберігав без мети збуту, а в будинок потрапив через незачинені двері, викрадений велосипед продав за 2000 грн незнайомій особі. Зазначив, що про вчинене жалкує, щиро розкаюється та запевнює суд, що в подальшому подібного не вчинятиме. Стверджував, що намагався відшкодувати завдані збитки потерпілій, але вона на його телефонні дзвінки не відповіла. У судових дебатах та під час проголошення останнього слова обвинувачений щиро розкаявся, просив суворо не карати та дати йому останній шанс.

Прокурор в судових дебатах просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України і призначити покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Судові витрати покласти на обвинуваченого та вирішити питання про долю речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 просив призначити покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту на строк 1 місяць; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробування з іспитовим строком на 2 роки та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. При цьому, просив суворо не карати обвинуваченого та надати йому останній шанс.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася про дату місце та час проведення судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку. При цьому, на адресу суду надіслала заяву в якій просила суд розглядати кримінальне провадження за її відсутності, у зв`язку з чим за відсутності заперечень учасників судового розгляду, суд ухвалив проводити судове засідання за відсутності потерпілої.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Беручи до уваги що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінальних правопорушень, дослідивши матеріали кримінальних проваджень, вислухавши пояснення прокурора, захисника, останнє слово обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме: у незаконному придбанні та незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту та таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 309 та ч. 4 ст. 185 КК України відповідно.

При цьому, суд виключає з формулювання обвинувачення вказівку на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України «з проникненням до іншого приміщення», як його кваліфікуючу ознаку, з огляду на диспозицію цієї статті.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ч. 2, 5 ст. 12 КК України відноситься до: ч. 1 ст. 309 КК України - кримінальних проступків; ч. 4 ст. 185 КК України - тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що судимості не має, не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, вартість майна, викрадення якого вчинив ОСОБА_4 , а саме на суму 4 700 грн, яке було ним реалізовано, кількість епізодів вчиненого.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченого своєї протиправної поведінки, готовності нести відповідальність за вчинене та вчинення кримінального правопорушення вперше, оскільки з огляду на положення ст. 89 КК України, ОСОБА_4 вважається таким, що судимості не має.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді обмеження волі, ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі та з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, перевівши на підставі ч. 1 ст. 72 КК України покарання у виді обмеження волі в покарання у виді позбавлення волі, виходячи з співвідношення одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Разом з тим, із урахуванням ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, а також його ставлення до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України й звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Обираючи вказаний вид і розмір покарання та звільняючи обвинуваченого ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання з іспитовим строком, суд виходить насамперед з того, що позбавлення чи обмеження прав і свобод обвинуваченого, у формі фізичної ізоляції від суспільства не є необхідним у цій конкретній справі для захисту суспільства та задоволення почуття обурення й справедливості потерпілого, і суспільства в цілому, виходячи зі ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 , його характеру та обставин вчинення.

Звідси, виходячи, з пануючої нині ієрархії загальнолюдських цінностей цілком виправданим є застосування до покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України, що повною мірою узгоджується з соціально-відновлювальною та запобіжною функціями покарання, які спрямовані на відновлення особистості з правослухняною поведінкою та запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначене ОСОБА_4 остаточне покарання, з урахуванням положень ч. ст.70 КК України, у виді позбавлення волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є домірним скоєному і відповідає меті покарання.

Арешт накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 вересня 2022 року на листя та гілки речовини рослинного походження зеленого кольору, які поміщені до паперового конверту з відповідними пояснювальними написами, які були вилучені у ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 скасувати.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не застосовувався, цивільний позов не заявлявся.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч 4 ст. 185 КК України та призначити покарання за:

-ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік;

-ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, перевівши на підставі ч. 1 ст. 72 КК України покарання у виді обмеження волі в покарання у виді позбавлення волі, виходячи з співвідношення одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1 132 (одну тисячу сто тридцять дві) грн 68 (шістдесят вісім) к. процесуальних витрат на залучення експерта.

Арешт накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 вересня 2022 року на речові докази у справі скасувати.

Речові докази: речовину рослинного походження зеленого кольору, яку поміщено до спеціального пакету № 5740185, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-22/36675-НЗПРАП від 06 вересня 2022 року є особливо-небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якої в перерахунку на висушену речовину становить 14,71 г та передана на зберігання до кімнати речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1