УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2022 Справа №607/17115/22

Провадження 1кс/607/5476/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000182 від 19 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_3 із клопотанням, в якому просив скасувати арешт автомобіля марки Chevrolet моделі Captiva, р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 жителю АДРЕСА_1 і користувачеві ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання заявник вказав на те, що у провадженні СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області знаходилося кримінальне провадження № 0000182 від 19 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу (далі КК України). Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2022 року накладено арешт на автомобіль марки Chevrolet моделі Captiva, р.н. НОМЕР_1 , юридичним власником якого є ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 та законним володільцем якого являється ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном. Як вбачається з вищевказаної ухвали, майно було вилучено під час огляду місця події 19 жовтня 2022 року для проведення необхідних експертиз та слідчих дій. На даний час у кримінальному провадженні проведені необхідні експертизи транспортного засобу, а тому заявник вважає, що у даному випадку відсутні підстави для подальшого арешту вищевказаного автомобіля та утримання його на арештмайданчику.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задоволити з підстав, у ньому наведених.
Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій просив у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з автомобіля марки Chevrolet моделі Captiva, р.н. НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_4 відмовити, оскільки на даний час автотехнічна та транспортнотрасологічна експертизи з транспортним засобом не проведені. Також просив розглядати клопотання без його участі.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до наступних висновків.
Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Так, вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Отже, в умовах реалізації учасниками кримінального провадження конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею мають бути встановлені фактичні дані для висновку про відсутність у провадженні обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали арешт її майна.
Як зазначалося вище, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2022 року (справа № 607/14559/22) у кримінальному провадженні № 0000182 від 19 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 України, накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події (дорожньотранспортної пригоди) транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21093» д.н.з. НОМЕР_3 , юридичним власником якого є ОСОБА_6 та законним володільцем ОСОБА_7 , а також транспортний засіб марки «Chevrolet» моделі «Captiva» д.н.з. НОМЕР_1 , юридичним власником якого є ОСОБА_4 та законним володільцем якого являється ОСОБА_3 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.
Як вбачається із змісту вказаної ухвали арешт накладений з метою забезпечення збереження речових доказів.
Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, обов`язок з доведення відсутності подальшої потреби застосування арешту майна покладається саме на особу, яка просить скасувати такий арешт.
У заяві прокурор заперечив щодо скасування арешту, оскільки на даний час не проведені автотехнічна та транспортнотрасологічна експертизи з вищевказаним транспортним засобом.
Водночас, слідчий суддя надавав можливість заявнику спростувати такі доводи прокурора у зв`язку з чим у судовому засіданні оголошувалась перерва, ОСОБА_3 надавалась можливість представити до суду інформацію від слідчого, яка б свідчили про те, що всі експертизи та слідчі дії із транспортним засобом проведені, а тому потреба в його арешті відпала.
Однак такої інформації заявник слідчому судді не надав, а тому клопотання про скасування арешту майна вирішується на підставі зібраних документів.
Проаналізувавши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження на даний час триває, майно, про зняття арешту з якого, клопоче заявник, визнане речовим доказом, в рамках кримінального провадження проводяться необхідні експертизи із даним майном, а тому клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту транспортного засобу є передчасним.
Таким чином, обставин, передбачених ч. 1 ст. 174 КПК України, які б вказували на необхідність скасування арешту майна, про яке йдеться, судом не встановлено.
За наведених підстав не підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000182 від 19 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000182 від 19 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1