Справа № 496/63/23
Провадження № 1-кп/496/364/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000808 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні від прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 надійшло клопотання, в якому він просить обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді від 23.11.2022 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Під час судового розгляду кримінального провадження, задля об`єктивного його проведення у розумні строки, виникла необхідність в обранні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання ним перед судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від суду; перешкоджання здійсненню судового розгляду у розумні строки. Зазначає, що існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим необхідно обвинуваченому обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечували щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Вислухавши пояснення прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ст. 176 КПК України визначено, що запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

У відповідності до ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.ч. 1, 2 ст.177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що тяжкість покарання, якому може бути підданий обвинувачений, можна законно розглядати як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер, потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь які зв`язки з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання щодо існування ризику переховування обвинуваченого від суду, суд враховує суворість покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину у разі визнання його винним.

Таким чином, обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу обвинуваченого, який проживає за межами Одеської області, на думку суду, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_5 , який на теперішній час обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, є доведеним.

Натомість ризик, передбачений п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, суд оцінює в сукупності всі обставини, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, а тому вважає доцільним обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Крім того, у відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

-не відлучатися з Миколаївської області без дозволу суду;

-прибувати до суду за першою вимогою;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 193, 314, 315 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-не відлучатися з Миколаївської області без дозволу суду;

-прибувати до суду за першою вимогою;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали два місяці, тобто до 25.03.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня проголошення, до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1