печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
05.11.2022 прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , засобами поштового зв`язку звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке надішло до суду 09.11.2022.

У судове засідання прокурор подав заяву, в якій просив задовольнити клопотання та розглядати за його відсутності.

Особа, майно в якої було вилучене, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, що неприбуття сторін, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Офісом Генеральної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №0001234 від 03.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статі 190 та частиною 4 статі 190 Кримінального кодексу України.

У ході здійснення досудового розслідування установлено, що протягом 2020-2021 року за допомогою створених в мережі Інтернет веб-ресурсів ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та amerom.de, ІНФОРМАЦІЯ_3 (фінансові піраміди), група осіб шляхом обману та зловживання довірою шахрайськими діями заволоділи коштами інвесторів, чим завдали значний матеріальний збиток на загальну суму близько 2,525 млн. грн.

Для провадження протиправної діяльності створено сайт ІНФОРМАЦІЯ_4 Безпосередньо « ІНФОРМАЦІЯ_4 » позиціонує себе як компанія продуктом якої є новітні технології в сфері IT. Основним інструментом доходу компанії є « ІНФОРМАЦІЯ_4 » функціональний мобільний додаток, який надає можливість використання автоматизованого сервісу торгівлі криптовалютами, її зберігання, обмін та конвертація.

Інвесторам компанії обіцяють високий пасивний дохід, розмір якого залежить від суми інвестицій та кількості осіб залучених до проекту.

З ціллю залучення більшої кількості осіб до проекту та, відповідно, інвестицій, діє складна реферальна програма, яка передбачає бонус від заведених коштів нового учасника. Це сприяє створенню на території України розгалужених реферальних структур. Велика кількість людей маючи намір отримати легкий прибуток, прислухаючись до того, що говорять лідери таких структур, вкладають кошти, не усвідомлюючи, що стали учасниками фінансової піраміди.

Встановлено осіб причетних до діяльності вказаного проекту, зокрема організатор ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Встановлено, що вказаною особою здійснюється адміністрування фінансової піраміди «KVADRO», проте останній не афішує свою причетність до вказаного проекту. Керуючий компанії зазначений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6

Макарчев ОСОБА_6 раніше був організатором на території України фінансової піраміди «BTS» (сайт ІНФОРМАЦІЯ_7 ), яка діяла в 2018 році, під виглядом хедж-фонду. Сума грошових коштів інвестованих в BTS складає близько 6 млн.$. Вказані кошти повернуті інвесторам не були.

Після припинення виплат в фінансовій піраміді BTS, з ціллю попередження звернень до поліції інвесторів, проведено ребрединг проекту, та створено новий високо прибутковий інвестиційний проект «Trust Capital». ОСОБА_4 повідомив інвесторам, що вкладені кошти будуть повернуті в ході діяльності нового проекту.

«Trust Capital» позиціонували себе як компанія, яка на базі штучного інтелекту здійснює торгівлю криптовалютами, підбираючи вигідні угоди, опираючись на різницю курсу на криптобіржах. В дійсності інвестовані грошові кошти, знаходяться виключно в середині проекту та не виводяться на будь-які біржі для проведення торгів. Розпоряджаються вказаними коштами організатори на свій розсуд.

З огляду на зазначене, «Kvadro wallet» та «Trust Capital» мають всі ознаки фінансових пірамід, про що свідчать нереально високі відсотки обіцяного доходу, відсутність економічного базису в бізнес-моделі, відсутність фізичного офісу, складна реферальна система, інвестори проекту можуть отримувати прибуток лише за рахунок нових інвестицій, коли вони перестануть компенсувати відтік активів, будь-які виплати будуть зупинені, кошти інвесторів будуть втрачені.

У ході проведення (слідчих) розшукових дій встановлено, що до вчинення цього злочину причетний: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 виданий 25.10.2011 році, користується автомобілем марки «MERCEDES-BENZ S 350 D» д.н.з НОМЕР_3 .

Згідно реєстраційної довідки ТЗ автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S 350 D» д.н.з НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 на праві власності належить ОСОБА_7 .

04.11.2022 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/29915/22-к проведено обшук автомобіля марки «MERCEDES-BENZ S 350 D» д.н.з НОМЕР_3 , в ході якого виявлено та вилучено вказаний автомобіль, ключи від нього та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5 .

Автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S 350 D» д.н.з НОМЕР_3 є тимчасово вилученим майном, так як в ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку не надано прямо дозволу на його виявлення та вилучення.

Постановою слідчого автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S 350 D» д.н.з НОМЕР_3 визнано речовим доказом.

Таким чином, метою арешту вказаного майна є забезпечення збереження речових доказів, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Окрім цього, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб;5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Так, дослідивши матеріалами клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором не підтверджено та не доведено, що дане майно містить відомості, які можуть слугувати доказами у розслідуваному кримінальному провадженні або мають відношення до нього та необхідності у застосуванні заходу забезпечення як арешт майна.

Твердження прокурора, що у разі незастосування заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може призвести до втрати доказів по кримінальному провадженню, носить у собі абстрактний та неконкретизований характер, що не має під собою доказового обґрунтування. Також, слідчий суддя звертає увагу, що мета з якою звернувся прокурор, а саме збереження речових доказів є необґрунтованою та станом на момент розгляду клопотання, передчасною, оскільки автомобіль належить іншій особі, яка немає стосунку до кримінального провадження, а іншого не надано в спростування.

Таким чином, з врахуванням зазначених обставин справи, та те, що з моменту звернення до слідчого судді, прокурором не надано слідчому судді достатньо обґрунтованих доводів, які б свідчили, що є необхідність накласти арешт.

Відтак, клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1