Справа № 752/5860/22
Провадження № 1-кп/752/1441/22
УХВАЛА

02 листопада 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
в ході судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000693 від 09 квітня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції
захисника ОСОБА_7 ,
встановив:
Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжено запобіжні заходи у виді тримання під вартою на строк 60 днів кожному, до 03 листопада 2022 року включно.
Під час судового розгляду прокурор клопотав про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, мотивуючи тим, що вони обвинувачуються у вчиненні умисного тяжкого злочину, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК, а саме обвинувачені можуть переховуватись від суду, впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Захисник ОСОБА_6 заперечив проти продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, мотивуючи відсутністю зазначених прокурором ризиків. Вказав, що обвинувачені не знайомі зі свідками у кримінальному провадженні, а тому не можуть чинити на них вплив. ОСОБА_3 не має наміру переховуватись від суду, належним чином виконуватиме свої процесуальні обов`язки. В умовах воєнного стану, на думку захисника, тримання під вартою не сприятиме збереженню життя та здоров`я обвинувачених. Просив змінив запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав захисника. Вказав, що не має намір переховуватись від суду. Має на утриманні малолітню дитину, котра проживає з батьками дружини. При цьому, дружина на даний час також тримається під вартою за вчинення кримінального правопорушення.
Захисник ОСОБА_7 заперечив проти продовження тримання ОСОБА_4 під вартою, мотивуючи відсутністю зазначених прокурором ризиків та можливістю запобігти будь-яким ризикам шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав захисника. Зазначив що не має наміру переховуватись від суду. Має місце проживання у місті Києві та хоче працювати.
Враховуючи, що у суду відсутня можливість закінчити судовий розгляд кримінального провадження в період граничного строку визначеного запобіжного заходу, суд в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченим запобіжних заходів у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.
Ризики та обставини, які були враховані судом при обранні та продовженні запобіжних заходів у виді тримання під вартою на сьогодні не зменшились та продовжують існувати.
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є особами, які раніше неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, в тому числі, корисливих кримінальних правопорушень.
Судом не закінчено з`ясування фактичних обставин кримінального провадження та перевірку їх доказами, не допитано свідків у кримінальному провадженні.
З огляду на характер інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення та дані про особу обвинувачених, суд вважає, що у випадку звільнення з-під варти, обвинувачені можуть переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.
При цьому, застосування щодо обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам, не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.
У матеріалах справи відсутня належна інформація на підтвердження наявності у обвинувачених на праві власності чи користування житла, де вони б могли перебувати під домашнім арештом.
Наявність у ОСОБА_3 дружини, яка на даний час тримається під вартою, та дитини, яку доглядають батьки дружини, на думку суду, не зменшує існування зазначених ризиків.
Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.
Підстав вважати, що в умовах воєнного стану тримання під вартою унеможливість забезпечення збереження життя та здоров`я обвинувачених, у суду на даний час немає.
З огляду на приписи п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України , підстав для визначення обвинуваченим розміру застави суд не вбачає.
Керуючись статтями 177, 183, 331 КПК України, суд
постановив:
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, до 31 грудня 2022 року включно.
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, до 31 грудня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1