ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1264/23 Справа № 215/327/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2023 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000597 від 12.08.2021 року, відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України; залишення без розгляду клопотання прокурора про визначення місця перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під час судового розгляду в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» та здійснення судових засідань в режимі відеоконференції зі вказаною установою, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2023 року обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню № 0000597 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2021 р. повернуто прокурору Дніпропетровської обласної прокуратури.

Клопотання прокурора про визначення місця перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під час судового розгляду в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» та здійснення судових засідань в режимі відеоконференції зі вказаною установою залишено без розгляду.

Своє рішення суд мотивував тим, що викладена фабула (фактичні обставини кримінального правопорушення) є не деталізованою, вважаючи, що важливим є також виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_8 обвинувачується, додатково до фабули підозри та обставин встановлених досудовим розслідуванням, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Вказує, що фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Суд 1- інстанції в оскарженій ухвали вказує, що у тексті обвинувального акту, на його сторінці № 8 (а.с. 11), мається текст, що починається як: «звукозапису, за експертною спеціальністю…», який не має логічного початку та зв`язку з іншими частинами тексту обвинувального акту.

Вважає вказані недоліки такими, що не можуть бути усунуті під час судового розгляду, а відповідно судовий розгляд не може бути призначений.

Враховуючи викладене, суд 1-ї інстанції залишив без розгляду клопотання прокурора про визначення місця перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під час судового розгляду в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» та здійснення судових засідань в режимі відеоконференції зі вказаною установою.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати, а обвинувальний акт направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції для здійснення розгляду у підготовчому провадженні. Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою. Наголошує на тому, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам КПК України, в ньому зазначено час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення та інші обставини, встановлені під час досудового розслідування. В обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 наведені всі фактичні обставини, які у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Звертає увагу, що стороною захисту не заявлялось клопотання про повернення обвинувального акту, навпроти, обвинувачений та його захисник наполягали на призначенні кримінального провадження до судового розгляду. Наголошує, що зазначення в оскарженій ухвалі на відсутність логічного початку та зв`язку з іншими частинами тексту обвинувального акту на сторінці 8, не відповідає фактичним даним.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку захисника обвинуваченого, який не заперечував проти апеляційної скарги прокурора, просив задовольнити клопотання про переведення його підзахисного до ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» з підстав, наведених у клопотанні, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а клопотання захисника обвинуваченого залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору може бути лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, знехтував вказаними вимогами закону, оскільки, зробивши висновок про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК, не навів конкретних і достатніх для цього підстав.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що обвинувальний акт, в свою чергу, містить всі відомості, які передбачені пунктами 1-9 ч.2 ст.291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, до нього даний реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинуваченого, захисника про отримання копії обвинувального акта та вказаного вище реєстру.

Висновки суду, що в обвинувальному акті виклад фактичних обставин кримінального правопорушення під час кваліфікації дій ОСОБА_8 є не конкретизованим, не ґрунтуються на законі, оскільки виклад формулювання обвинувачення співпадає з кваліфікуючими ознаками, які прокурор вважає правильними на момент звернення до суду з обвинувальним актом.

Суд 1-ї інстанції, хоча і посилається в оскарженій ухвалі, що під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому, проте невірно її трактує.

У ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наведені в обвинувальному акті фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складів кримінальних правопорушень, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Проте, як зазначено у висновку ККС ВС, наданому в постанові від 03.07.2019 у справі №273/1053/17, кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

З наведеного випливає, що саме за результатами судового розгляду шляхом всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки відповідно до закону доказів, можливо буде зробити висновок про доведеність чи безпідставність висунутого обвинувачення, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

При цьому, відсутність початку речення в обвинувальному актів на сторінках 7-8 щодо розміру витрат на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування, є явною технічною опискою.

У свою чергу, безпідставне повернення обвинувального акта прокурору призводить до порушення судом першої інстанції вимог ст. 28 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків кримінального провадження.

Виходячи зі змісту та трактування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, остання гарантує винесення судового рішення протягом розумного терміну, встановивши тим самим межу стану невизначеності, в якому знаходиться та чи інша особа через пред`явлення їй кримінального обвинувачування. Кінцевим моментом стану невизначеності є момент вступу вироку чи рішення у законну силу чи зняття обвинувачення (закриття кримінальної справи).

За таких обставин, висновки суду про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України суд апеляційної інстанції вважає помилковими, а прийняте судом першої інстанції рішення про повернення прокурору обвинувального акта в порядку, передбаченому п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, безпідставним.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У зв`язку з безпідставним поверненням прокурору обвинувального акта суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого про переведення обвинуваченого ОСОБА_8 з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» до ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)», колегія зазначає наступне.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що дане питання було предметом розгляду в суді 1-ї інстанції. Так, переведення обвинуваченого двічі визначалось ухвалами суду 1-ї інстанції від 17.02.2022 року та від 18.11.2022 року про тимчасове переведення обвинуваченого на час розгляду кримінального провадження для його особистої участі з доставкою до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 19, 54). Із відповіді ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» від 14.09.2022 за вих. № 4/5-12716 слідує, що вказані ухвали суду не були отриманні установою, а в разі їх направлень із правильним зазначенням назв установи, будуть виконанні (а.с. 47).

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду апеляційної скарги прокурора на ухвалу суду 1-ї інстанції про повернення обвинувального акту відносно нього, про що свідчать розписки обвинуваченого. Проте, клопотань від обвинуваченого на адресу апеляційного суду про розгляд апеляційної скарги прокурора за його безпосередньої участі не надходило, що не перешкоджає апеляційному розгляду за його відсутності, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України.

Враховуючи, що питання про переведення обвинуваченого до ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)» для його безпосередньої участі при розгляді даного кримінального провадження було розглянуто судом першої інстанції із ухваленням відповідного рішення з цього питання, проте не виконано на час розгляду в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає таке клопотання безпідставним, тому вважає, що його слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 411, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2023 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000597 від 12.08.2021 року, відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України скасувати та призначити новий підготовчий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4