№ 1-кп/ 760/57/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження,відомості про яке внесене в ЄРДР за №0001248 від 09.02.2015 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.189 ч.2, 146 ч.2, 199 ч.2 КК України,-

з участю прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст.146 ч.2 КК України , у зв`язку із закінченням строків давності у відповідності до ст. 49 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 09.02.2015 р. разом із особами, провадження відносно яких зупинено у зв`язку із оголошенням їх у розшук та особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження,переслідуючи мету викрадення людини, а саме ОСОБА_6 ,з корисливих мотивів, в невстановлений досудовим розслідуванням час, на автомобілі марки «Cadillac Escalade» , д.н.з. НОМЕР_1 прибули до будинку № 6 по вул. Ф.Ернеста в м. Києві.

Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 , разом із особами, провадження відносно яких зупинено у зв`язку із оголошенням їх у розшук та особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, побачили ОСОБА_6 ,який 09.02.2015 приблизно о 13.05. вийшов з першого під`їзду будинку № 6 по вул. Ф.Ернста в м. Києві.

Після цього, двоє осіб,матеріли відносно яких виділені в окреме провадження,діючи відповідно до раніше розподілених ролей, почали наближатись до ОСОБА_6 ,тим самим перешкоджаючи можливості останнього уникнути з ними зустрічі та втекти.

Після цього, в свою чергу дві особи, матеріали відносно яких зупинено до їх розшуку та дві особи,матеріали відносно яких виділені в окреме провадження,підійшли до потерпілого ОСОБА_6 та наказали сісти до автомобіля марки «Cadillac Escalade», д.н.з. НОМЕР_1 .

ОСОБА_6 ,почувши вимогу останніх, відмовився виконати цей наказ, на що вищевказані особи, бажаючи довести свої злочинні дії до кінця, всупереч волі потерпілого ,з метою подолання волі потерпілого до опору,застосувавши насильство,що не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, яке виразилось в нанесенні ударів в різні частини тіла, посадили потерпілого на заднє сидіння автомобіля марки «Cadillac Escalade», д.н.з. НОМЕР_1 , тим самим здійснивши його викрадення,переслідуючи при цьому корисливі мотиви.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_3 ,відповідно до відведеної йому ролі,знаходився поряд з вищевказаним автомобілем та слідкував за навколишньою обстановкою з метою доведення злочину до кінця та в разі появи сторонніх осіб,або працівників правоохоронних органів попередити про це осіб, матеріали відносно яких зупинені в зв`язку з їх розшуком та осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження.

Після чого, дві особи, які перебувають в розшуку та дві особи,матеріали відносно яких виділені в окреме провадження,за попередньою змовою з ОСОБА_3 ,утримуючи потерпілого ОСОБА_6 в салоні автомобіля марки «Cadillac Escalade»,д.н.з. НОМЕР_1 ,накинули на голову останнього куртку,тим самим позбавивши можливості орієнтуватись на місцевості та поїхали до гаражу № НОМЕР_2 гаражного кооперативу по вулиці Пухівській,2 в м. Києві, який знаходився в користуванні ОСОБА_3 .

В результаті вищевказаних дій, ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синців в підочній ділянці зліва, в лобній ділянці по умовно серединній ліній,на тильній поверхні лівої кисті першого пальця в ділянці основної фаланги з переходом на долонну поверхню,на червоній каймі верхньої губи справа з переходом на слизову оболонку; саден на спинці носа в серединній третині з переходом на скат носа, в ділянці носо-губного трикутника і які відповідно до висновку експерта № 379 від 11.02.2015 р. відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.146 ч.2 КК України як вчинення умисних дій, що виразились у викраденні людини,вчиненими з корисливих спонукань за попередньою змовою групою осіб.

Прокурор ОСОБА_4 заявив суду, що оскільки відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ст.146 ч. 2 КК України віднесений до не тяжкого злочину,а з моменту його вчинення пройшло більше 5 років і тому у відповідності до ст. 49 КК України провадження підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків давності .

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора.

Суд, вислухав клопотання,думку учасників та вивчивши матеріали провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.12 КК України дії, що передбачені ст.146 ч. 2 КК України віднесені до нетяжких злочинів.

Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня про вчинення нею нетяжкого злочину минуло 5 років.

В даному випадку встановлено,що з моменту 09.02.2015 року, тобто з моменту вчинення злочину,передбаченого ст.146 ч.2 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , минуло більше 5 років .

Між тим, в суді встановлено,що обвинувачений ОСОБА_3 перебував у розшуку з 20.06.2017 по 09.12.2019 рік.

А отже, відповідно до ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється,якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення,ухилилась від досудового розслідування або суду.

У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання .

У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло 15 років, а з часу вчинення кримінального проступку - 5 років.

Таким чином, строк давності по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 перервався у 2017 році , і тільки з 09.12.2019 року розпочався термін у 15 років .

До того, ч.3 ст.49 КК України встановлено,що перебіг давності переривається,якщо до закінчення зазначених в частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину,за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

В суді встановлено,що ОСОБА_3 вчинив злочин в березні 2017 року ,тобто до закінчення строків давності по даному провадженню.

Отже, суд вважає клопотання прокурора таким,що не підлягає задоволенню через невідповідністю його вимогам законодавства України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України,-

Ухвалив:

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ст.146 ч.2 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: