Провадження № 1-кп/522/2286/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №20000280 від 16.06.2022 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рені Одеської області, громадянки України, не заміжньої, маючої неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

встановив:

Так, 31.05.2022 року, приблизно о 13:13 годин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, а саме побутовими товарами та предметами гігієни, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «РУШ» () прибула до магазину торгівельної мережі «Єва 402 маг.», розташованого по вул. Ніжинська, 33 у м. Одеса.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 31.05.2022, приблизно о 13:13 годин, знаходячись в торгівельному залі вказаної торгівельної мережі, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що її дії не будуть помічені персоналом та відвідувачами магазину, підійшла до торгової полиці з парфумерію та взяла з неї один флакон тестер води парфумованої жіночої «MM Jeanne Arthes» ємністю 30 мл. вартістю 800,0 грн. за одиницю.

В подальшому, ОСОБА_3 прослідувала до торгової полиці з шампунями, звідки взяла один флакон активного компоненту колаген «About» ємністю 7 мл.вартістю 43,52 грн. за одиницю.

Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний намір, прослідувала до торгової полиці з косметикою звідки взяла 3 (три) олівця «Глембі» маркер для бровей 02, 0,7 гр, вартістю 79,92 грн. за одиницю, на загальну суму 239,76 грн.

Таємно викравши в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ; та продовжено строк дії воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, вказані товари, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зникла, обернувши вкрадене на свою користь та в подальшому розпорядившись ним на власну користь, спричинивши Товариству з обмеженою відповідальністю «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 1083,28 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнала повністю, щиро кається у вчиненні інкримінованого злочину, підтвердила обставини злочину, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті та надала наступні покази.
Обвинувачена ОСОБА_3 суду пояснила, що вона у травні 2022 року, в умовах воєнного стану, таємно викрала з магазину Єва, розташованого по вул. Ніжинська, 33 у м. Одеса, флакон води парфумованої жіночої, флакон активного компоненту колаген та 3 олівця для брів, після чого зникла з магазину з викраденим розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень ст. ст. 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що провину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнає повністю та підтвердила обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаялася.
Одночасно ОСОБА_3 зазначила, що докази її вини добуті під час досудового розслідування визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.
Визнання вини ОСОБА_3 є послідовним, логічним і не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.
При цьому, судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вона буде позбавлена права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеною винність ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та кваліфікує її дії, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винної.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має місце проживання та реєстрацію та позитивно характеризується.
У відповідності до приписів ст. 66 КК України, суд визнає обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, зокрема, активне сприяння у розкритті злочину, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Також, враховуючи приписи ст.67 КК України, суд встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно практики Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі №756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до правової позиції щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».
На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням конкретних обставин справи та їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 має бути призначене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.
Також суд визнає обґрунтованими доводи сторони захисту про наявність підстав для звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Так, під час розгляду кримінального провадження обвинувачена визнала свою вину в повному обсязі, щиро кається у вчиненому злочині, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення та добровільно відшкодувала завдану шкоду, що на думку суду свідчить про те, що обвинувачена критично ставиться до своїх дій та виявила готовність нести кримінальну відповідальність за скоєне.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має місце проживання та реєстрацію та позитивно характеризується.
Зазначені обставини на думку суду свідчать про наявність у обвинуваченої міцних соціальних зав`язків.
Також суд враховує той факт, що протягом тривалого часу, зокрема, після вчинення злочину 16.06.2022 року до винесення вироку 07.12.2022 року, обвинувачена жодних порушень закону не допускала.
Вищевикладені обставини суд вважає такими, що істотно знижують ступінь суспільної небезпеки обвинуваченої та вчиненого злочину.
За таких обставин, суд переконаний в тому, що призначене обвинуваченій реальне покарання у виді позбавлення волі за вчинення злочину, що їй інкримінується, та за обставин, встановлених судом, є недоцільним, оскільки її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, за умови контролю з боку органу пробації.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Таким чином, суд за наявності вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченої, враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування основного покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на думку суду буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої, а також запобіганню вчиненню нових злочинів.
У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено та під час досудового розслідування кримінального провадження експертизи не проводились, у зв`язку з чим відсутні витрати на залучення експертів.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 376, ч. 15 ст. 615КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Строк відбування іспитового строку ОСОБА_3 , по цьому вироку, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 07.12.2022 року.
Речові докази, відповідно до постанов про визнання речових доказів від 05.08.2022 року та 11.08.2022 року, а саме:
- 1 (один) олівець «Глембі маркер для брів» та тестр вода парфумна жіноча «ММ Jeanne Arthe» эмкістю 30 мл., - вважати повернутими власнику;
- цифрові диски залишити та зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси в Одеський апеляційний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: