КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3855/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 755/8663/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09 вересня 2022 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09.09.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Коболчин, Сокирянського району, Чернівецької обл.,з середньою освітою, одруженого, працюючого охоронцем ТОВ Антікор плюс, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09.09.2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09.09.2022 року є незаконною та підлягає скасування у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.
На думку сторони обвинувачення, слідчим суддею, при постановленні оскаржуваної ухвали, не враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та інші обставини, які можуть перешкоджати швидкому, та неупередженому проведенню досудового розслідування.
Прокурор наголошує на існуванні ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1. ст. 177 КПК України та підкреслює підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 .
Апелянтом зазначено, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження; може знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Також, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та експертів експертної установи, якій доручено проведення відповідних експертиз, з метою зміни показів та дачі завідомо неправдивих висновків в ході досудового розслідування та подальшого судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалівпровадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002714 від 07.09.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 194 КК України.
Досудовим розслідуванням зазначено, 07.09.2022 року у ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ґрунті неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу а саме транспортного засобу марки «Hyundai Sonata», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна, а саме а саме транспортного засобу марки «Hyundai Sonata», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обравши метод підпалу, як спосіб пошкодження чужого майна, що є загальнонебезпечним способом та усвідомлюючи свої дії, ОСОБА_11 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Дамбова, що поруч з Подільсько-Воскресенським мостом, завчасно підготував горючу рідину, яку залив до пластикової пляшки об`ємом 1,5 літру.
В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме транспортного засобу марки «Hyundai Sonata», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, ОСОБА_11 , 07.09.2022 року приблизно о 08 год. 48 хв. перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Садова 1, де в цей час поруч з будинком №55 стояв припаркований транспортний засіб марки «Hyundai Sonata», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, дістав з поліетиленового пакету заздалегідь підготовлену пластикову пляшку об`ємом 1,5 літру, в середині якої знаходилась горюча рідина та розлив її поруч із автомобілем, та за допомогою стороннього джерела запалювання, здійснив підпал.
08.09.2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КПК України.
09.09.2022 року слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до Дніпровського районного суду міста Києва про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09.09.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погодитися не може, з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.
В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.
З урахуванням зазначеного, посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, заслуговують на увагу.
Крім того, колегією суддів враховується і практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Згідно ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя правильно встановив, що виключних обставин для застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.
Тому, виходячи із встановлених конкретних обставин кримінального провадження, існування обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, недоведеності як існування ризиків у кримінальному провадженні, так і неможливості недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, колегія суддів приходить до висновку про необхідність покладення на підозрюваного обов`язку прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду що в даному випадку, зможе повною мірою гарантувати належну процесуальну поведінку останнього.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого із покладенням на підозрюваного обов`язку прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_6 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09 вересня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_8 на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4