Єдиний унікальний номер 333/2164/23
Провадження 1-в/333/128/23
УХВАЛА

Іменем України

03 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , лікаря психіатра ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника КУ «Обласної клінічної психіатричної лікарні» ОСОБА_6 , особи відносно якої ставиться питання ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції, заяву медичного директора КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

20.03.2023 р. до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява медичного директора КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР ОСОБА_8 , в якій заявник просить суд припинити примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на стаціонарному примусовому лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з 04.12.2013 з приводу параноїдної шизофренії.

13.04.2007 Рішенням міськрайонного суду м. Бердянськ, щодо ОСОБА_7 , за правопорушення передбачене ч.2 ст.121 КК України були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із суворим наглядом. З 30.05.2007 по 17.07.2013 перебував на примусовому стаціонарному лікуванні в Дніпропетровській психіатричній лікарні з суворим наглядом.

Згідно Постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 21.05.2013 примусові заходи медичного характеру були змінені на примусове лікування з психіатричній лікарні з посиленим наглядом. З 17.07.2013 по 04.12.2013 перебував на примусовому стаціонарному лікуванні у психіатричному закладі з посиленим наглядом в Херсонській обласній психіатричній лікарні.

Згідно Постанови Суворівського суду м. Херсон від 14.11.2013 примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації в психіатричний заклад з посиленим наглядом були змінені на примусове стаціонарне лікування у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом. З 04.12.2013 знаходиться на примусовому стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР.

Згідно Ухвал Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2014, примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 подовжувались, у зв`язку з нестабільністю психічного стану.

13.03.2023 ОСОБА_7 в черговий раз був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження за хворим встановила діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, медикаментозна ремісія та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого покращився та залишається стабільним. Психотичної симптоматики не виявляє. Спокійний, впорядкований, режим не порушує. Має правильні соціальні настанови. Критика до хвороби та скоєного злочину достатня. У зв`язку з чим подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом не потребує. Може бути переведений на лікування на загальних засадах до вирішення соціальних питань - влаштування до закладу соціального захисту, де буде забезпечений психіатричною допомогою, наглядом та доглядом.

На підставі чого, медичний директор Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР ОСОБА_9 просить припинити у відношенні до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила призначити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стаціонарну судово - психіатричну експертизу, так як вивченням акту комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру № 78 від 13.03.2023 відносно ОСОБА_7 установлено, що він не відповідає вимогам Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 104/о «Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру» затвердженою наказом МОЗ України від 28.07.2014 № 527.

У даний час є всі підстави перевірити і визначити його дійсний психічний стан, а також чи потребує він подальшого примусового лікування і яким саме чином. Так, у зв`язку з серйозністю діагнозу більше 17 разів суди продовжували ОСОБА_7 заходи медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару зі звичайним наглядом, в лікарі робили висновки, що у нього зберігався високий ризик здійснення повторних суспільно - небезпечних дій, тощо.

Тобто є всі підстави перевірити і визначити його дійсний психічний стан, а також чи потребує він подальшого примусового лікування і яким саме чином. Так, у зв`язку з серйозністю діагнозу ОСОБА_7 та важкими наслідками його агресивної поведінки, які призвели до вчинення останнім тяжких злочинів. Крім того, останні 16 років ОСОБА_7 перебуває на примусовому лікуванні в психіатричних закладах, відповідно до попередніх висновків лікарів психіатрів критики до скоєння кримінального правопорушення та хвороби не мав, має 2 групу інвалідності безстроково за психіатричним захворюванням. Тому висновки лікарів від 13.03.2023 прокурором піддається сумніву.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» суди повинні критично оцінювати зазначені висновки з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й вмотивованості, оскільки згідно з статтями 65, 67, 75 КПК ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідних ухвалі, вироку, постанові суду. Коли ж висновки експертиз є недостатньо зрозумілими, неповними або виникає потреба у з`ясуванні додаткових питань, суд повинен викликати в судове засідання експерта-психіатра чи судово-медичного експерта, а за умов, зазначених у частинах 5, 6 ст. 75 КПК призначити додаткову чи повторну експертизу.

На підставі викладеного прокурор вважає, що психічний стан ОСОБА_7 має бути досліджений незалежною комісією лікарів - психіатрів.

Також просила продовжити застосування примусових заходів медичного характеру в формі госпіталізації до закладу психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на час проведення психіатричної експертизи.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора в частині продовження ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру, так як продовження медичних заходів здійснються тільки на підставі акту відповідної комісії, тому підстави утримувати його в медичному закладі відсутні.

Представник КУ «Обласної клінічної психіатричної лікарні» ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора в частині продовження примусових заходів.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Судом встановлено, що 20.03.2023 р. до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява медичного директора КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР ОСОБА_8 , в якій заявник просить суд припинити примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на стаціонарному примусовому лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з 04.12.2013 з приводу параноїдної шизофренії.

13.04.2007 Рішенням міськрайонного суду м. Бердянськ, щодо ОСОБА_7 , за правопорушення передбачене ч.2 ст.121 КК України були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із суворим наглядом. З 30.05.2007 по 17.07.2013 перебував на примусовому стаціонарному лікуванні в Дніпропетровській психіатричній лікарні з суворим наглядом.

Згідно Постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 21.05.2013 примусові заходи медичного характеру були змінені на примусове лікування з психіатричній лікарні з посиленим наглядом. З 17.07.2013 по 04.12.2013 перебував на примусовому стаціонарному лікуванні у психіатричному закладі з посиленим наглядом в Херсонській обласній психіатричній лікарні.

Згідно Постанови Суворівського суду м. Херсон від 14.11.2013 примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації в психіатричний заклад з посиленим наглядом були змінені на примусове стаціонарне лікування у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом. З 04.12.2013 знаходиться на примусовому стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР.

Згідно Ухвал Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2014, примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 подовжувались, у зв`язку з нестабільністю психічного стану.

13.03.2023 ОСОБА_7 в черговий раз був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження за хворим встановила діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, медикаментозна ремісія та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого покращився та залишається стабільним. Психотичної симптоматики не виявляє. Спокійний, впорядкований, режим не порушує. Має правильні соціальні настанови. Критика до хвороби та скоєного злочину достатня. У зв`язку з чим подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом не потребує. Може бути переведений на лікування на загальних засадах до вирішення соціальних питань - влаштування до закладу соціального захисту, де буде забезпечений психіатричною допомогою, наглядом та доглядом.

В межах розгляду вказаної справи прокурором ОСОБА_3 було заявлено клопотання щодо призначення відносно ОСОБА_7 , стаціонарної судово-психіатричної експертизи, оскільки в даний час є всі підстави перевірити і визначити його дійсний психічний стан, а також чи потребує він подальшого примусового лікування і яким саме чином.

Згідно ч.1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. До ухвали суду про доручення проведення експертизи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, включаються питання, поставлені перед експертом учасниками судового провадження, судом.

Суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, так як у зв`язку з серйозністю діагнозу ОСОБА_7 , та важкими наслідками його агресивної поведінки, психічний стан ОСОБА_7 , має бути досліджений незалежним лікарем - психіатром. Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Щодо клопотання прокурора про продовження медичних заходів ОСОБА_7 на час проведення експертизи, суд виходить з наступного.

За змістом ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження... застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження... застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

При розгляді справи про продовження, зміну або скасування (припинення) застосування примусових заходів медичного характеру суд, за наявності сумніву в правильності висновків комісії лікарів-психіатрів, може викликати в судове засідання представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надавав особі психіатричну допомогу, а за потреби - призначити судово-психіатричну експертизу (абз. 2 п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування від 03.06.2005 №7).

За змістом ст. 94 КК України визначено три критерії, які суд має враховувати при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: медичний (характер і тяжкість захворювання), юридичний (тяжкість вчиненого діяння) та соціальний (ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб).

При цьому ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку: суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування від 03.06.2005 №7, визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно з підпунктом «е» пункту 1 статті 5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:… (е)... законне затримання психічнохворих...»

Судом врахована практика ЄСПЛ щодо цієї категорії справ, зокрема у рішенні по справі Руденко протиУкраїни № 50264/08, пункти 99, 115-117, від 17 квітня 2014 року, ЄСПЛ дійшов таких висновків.

Тримання особи, яку вважають психічно хворою, під вартою має відповідати цілям пункту 1 статті 5 Конвенції, що полягає у запобіганні позбавлення осіб волі у свавільний спосіб, а також відповідати цілям обмеження, зазначеного у підпункті «е».

Особа не може вважатися «психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (див. рішення від 24 жовтня 1979 року у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» (Winterwerpv.theNetherlands),п.39,SeriesА №33).

Таким чином, за наявності сумніву в правильності висновків комісії лікарів-психіатрів, суд має право призначити експертизу і надати їй оцінку та оцінку висновку комісії лікарів, після чого дійти висновку про стан психічного здоров`я ОСОБА_7 , а також з урахуванням положень ст. 94 КК України щодо юридичного критерію при визначенні певного виду примусового заходу медичного характеру та строку протягом якого до ОСОБА_7 застосовувались такі заходи прийняти рішення по суті заяви представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра).

Крім того, як вбачається із висновку лікарів-психіатрів від 13.03.2023 року, яка на підставі клінічного спостереження за хворим встановила діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, медикаментозна ремісія та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого покращився та залишається стабільним. Психотичної симптоматики не виявляє. Спокійний, впорядкований, режим не порушує. Має правильні соціальні настанови. Критика до хвороби та скоєного злочину достатня. У зв`язку з чим подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом не потребує. Може бути переведений на лікування на загальних засадах до вирішення соціальних питань - влаштування до закладу соціального захисту, де буде забезпечений психіатричною допомогою, наглядом та доглядом.

У зв`язку з тим, що наразі експертиза щодо психічного стану ОСОБА_7 не проведена, питання щодо припинення ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом не вирішено, суд дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом на строк проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514 КПК України, ст. 95 КК України, ст.ст. 17, 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Призначити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 стаціонарну судово - психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

1)Чи страждає ОСОБА_7 яким-небудь психічним захворюванням в даний час, і якщо так, то яким саме, визначити стан психічного здоров`я ОСОБА_7 .?

2)Чи знаходиться ОСОБА_7 на даний час в тимчасово хворобливому стані і чи може він давати раду своїм діям і керувати ними?

3)Чи потребує ОСОБА_7 застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру, якщо так то якого саме (у формі госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку)?

Проведення експертизи доручити експертам Дніпровській філії судово-психіатричної експертизи ДУ «Інститут психіатрії, судово-психічної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 84.

Направити ОСОБА_7 до Дніпровській філії судово-психіатричної експертизи ДУ «Інститут психіатрії, судово - психічної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 84 для проведення вищезазначеної експертизи та надати в розпорядження експертів матеріали справи про припинення примусових заходів медичного характеру.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру в формі госпіталізації до закладу психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на час проведення психіатричної експертизи, але не більше ніж строком на 6 (шість) місяців.

Виконання ухвали в частині доставлення ОСОБА_7 до Дніпровській філії судово-психіатричної експертизи ДУ «Інститут психіатрії, судово- психічної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 84 покласти на відділ поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, контроль за виконанням ухвали покласти на Шевченківську окружну прокуратуру м. Запоріжжя.

Зобов`язати директора КНП «ОКЗНПД» ЗОР надати до Дніпровській філії судово-психіатричної експертизи ДУ «Інститут психіатрії, судово - психічної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» всі необхідні для проведення експертизи документи в тому числі, що посвідчують особу ОСОБА_7 .

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1