В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 542/323/23

Кримінальне провадження № 1-кп/542/44/23

23 березня 2023 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2023 за № 0000002 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суємці Баранівського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 КК України, частиною 1 статті 122 КК України;

В С Т А Н О В И В :

31 грудня 2022 року близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні вищевказаного житлового будинку, стоячи навпроти ОСОБА_7 обличчям до обличчя, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на умисне нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, наніс один удар правою рукою, зжатою в кулак, в область лівої щоки ОСОБА_7 , від якого остання не втримала рівновагу та упала на підлогу, при цьому ударилась правою задньою поверхнею грудної клітки об стілець. Після чого, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 , яка знаходилась на підлозі та правою ногою у взутті наніс два удари в область лівого та правого стегон.

Згідно з висновком судово - медичної експертизи № 21 від 03.01.2023 у потерпілої ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: синці і набряк м`яких тканин на лівій щоці, на лівому і правому стегнах, ссадно на задній поверхні грудної клітки справа, які виникли від дії тупих предметів в час та при обставинах на які вказує потерпіла і які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Після чого, 31 грудня 2022 року, близько 21 години 10 хвилин, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які перебували у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні вищевказаного житлового будинку, стоячи навпроти ОСОБА_6 обличчям до обличчя, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на умисне нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, наніс один удар лівою рукою зжатою в кулак в область перенісся ОСОБА_6 , після удару останній не втримавши рівновагу упав на підлогу. Продовжуючи побиття, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , який знаходився на підлозі, та наніс один удар правою ногою у взутті з розмаху ззаду наперед в область голови, обличчя справа, потім наніс один удар правою ногою у взутті з розмаху ззаду наперед по тулубу ОСОБА_6 , а саме в область ребер зліва. В свою чергу ОСОБА_6 зжав руки в ліктях та закривав обличчя від ударів ОСОБА_4 . У цей час останній наніс ОСОБА_6 близько чотирьох ударів ногою у взутті з розмаху ззаду наперед по верхніх кінцівках.

Згідно з висновком судово - медичної експертизи № 78 від 23.01.2023 у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: перелом 10-го ребра зліва по лопатковій лінії відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, виникли від дії тупих предметів в час та при обставинах на які вказує підекспертний. Ссадна в лобній області справа, на переніссі, синці на нижньому повіці правого ока з набряком м`яких тканин, які виникли від дії тупих предметів в час та при обставинах на які вказує підекспертний відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ссадна в області ліктів і передпліч, а також синець в області лівого передпліччя, які могли виникнути при закриванні від ударів, тобто при самозахисті, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального Кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я ОСОБА_6 , ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Після чого, 31 грудня 2022 року, близько 21 години 20 хвилин, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які перебували у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні вищевказаного житлового будинку, стоячи навпроти ОСОБА_8 обличчям до обличчя, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на умисне нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, відштовхнув руками ОСОБА_8 , в результаті чого, остання не втримала рівновагу та упала на підлогу, при цьому ударившись лівою частиною тулуба, а саме: лівим плечем, лівою задньою поверхнею грудної клітки об бильце ліжка, при цьому у подальшому ударилась правою сідницею та правим коліном об шафу, яка знаходилась у вищевказаній кімнаті. Після чого, ОСОБА_8 піднялась на ноги та підійшла до ОСОБА_4 обличчям до обличчя. ОСОБА_4 стоячи перед останньою, наніс один удар долонею лівої руки в область правої щоки ОСОБА_8 , після удару ОСОБА_8 упала на підлогу. Після чого, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 , яка знаходилась на підлозі, та наніс їй один удар правою ногою у взутті в область лівого стегна.

Згідно з висновком судово - медичної експертизи № 22 від 03.01.2023 у потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: поперечні синці в області лівого плеча, округлі синці в області лівого стегна, на правому коліні, на задній поверхні грудної клітки зліва, ссадно на правій сідниці, які виникли від дії тупих предметів в час та при обставинах, на які вказує потерпіла і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Отже, своїми сукупними умисними діями, які виразилися у нанесені умисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , та у нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я ОСОБА_6 , ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 28 лютого 2023 року між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про примирення між потерпілими та підозрюваним.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали укладену угоду про примирення, просили її затвердити, при цьому обвинувачений та потерпілі підтвердили свою згоду на застосування щодо обвинуваченого узгодженої в угоді міри покарання.

Сторони угоди в судовому засіданні також зазначили, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, ч. 1 ст. 122 КК України визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про примирення між потерпілими та ним.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження та за ч. 1 ст. 122 КК України як нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Враховуючи, що між потерпілими та підозрюваним досягнуто угоди про примирення, суд розглядає справу відповідно до положень статтей 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що між потерпілими у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 28 лютого 2023 року укладено угоду про примирення, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень. Сторонами угоди було узгоджено покарання: за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 200 (двохста) годин громадських робіт; за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. Відповідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим визначено підозрюваному остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України узгоджено звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтей 468-471 КПК України, закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженої міри покарання. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у швидкому здійсненні правосуддя, призначення особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінального правопорушення, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч. 5 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що він має постійне місце проживання, в силу ст. 89 КК України не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, примирився із потерпілими, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до довідки КНП «Новосанжарська центральна лікарня» Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області № 05/31-03 від 03.01.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 перебуває під наглядом у лікаря-психіатра.

Згідно з актом судово-психіатричного експерта № 57 від 10.02.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням, іншим хворобливим станом психіки не страждає і не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості з порушенням поведінки. ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованих протиправних діянь, будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності і не виявляв ознак іншого хворобливого стану психіки. Ступінь розумової відсталості з порушеннями поведінки у ОСОБА_4 є таким, що не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних діянь і не позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. ОСОБА_4 не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілими та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, що інкримінується обвинуваченому є проступком.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, що інкримінується обвинуваченому є нетяжким злочином.

Судом встановлено, що потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 цілком розуміють наслідки затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України, а обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, а також характер обвинувачення та вид покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені потерпілими та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, відсутність претензій фінансового характеру у потерпілих, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між потерпілими та обвинуваченим угоди про примирення, призначення останньому узгодженого сторонами покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт на строк 200 годин; за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлений.

Під час судового провадження клопотань від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 28 лютого 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2023 за № 0000002, укладену між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілими та підозрюваним, обвинуваченим про примирення може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілими, їх представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; нероз`яснення їм наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам провадженням, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор, відповідно, мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому, потерпілим.

Суддя ОСОБА_1