Справа № 755/2281/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м.Києва колегіально у складі трьох суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0011396 від 14 грудня 2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно непрацюючого, розлученого, який має двох малолітніх дітей, 2017 та 2021 років народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

представника потерпілого ОСОБА_19

захисників ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

в с т а н о в и л а:

14.12.2018 року приблизно о 03 годині 20 хвилин ОСОБА_11 разом з ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами на автомобілі «Форд Мондео», державний номер НОМЕР_1 , приїхали до автомобільної заправної станції «КЛО», що розташована за адресою: м. Київ, пр-т Визволителів 8-А.

Знаходячись на території заправної станції, ОСОБА_11 вийшов з автомобіля «Форд Мондео», державний номер « НОМЕР_1 », та у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, які знаходилися в касовому апараті заправної станції «КЛО».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 одягнув на обличчя маску типу «балаклава» з метою приховати обличчя, заздалегідь приготувавши електрошокер, зайшов до приміщення АЗС, де з метою подолання опору з боку потерпілого касира-оператора ОСОБА_22 , який знаходився за межами касової зони, здійснив погрозу застосування насильства, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_22 , що виразилось у приведенні в дію електрошокера, та зайшов за межі касової зони, де виставив у напрямку касира-оператора ОСОБА_22 електрошокер, тим самим продемонстрував намір застосувати насильство, внаслідок чого потерпілий перестав чинити опір та покинув межі касової зони.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_11 , скориставшись тим, що касир покинув межі касової зони, безперешкодно дістав з касового апарату гроші в сумі 921 грн та, утримуючи їх при собі, покинув приміщення АЗС, після чого намагався покинути місце вчинення злочину, однак був затриманий працівниками поліції.

Допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_11 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, обставини вчинення кримінального правопорушення визнав, однак не погодився із кваліфікацією пред`явленого обвинувачення за ч. 3 ст. 187 КК України, та показав, що 14.12.2018 року приблизно о 03 годині 20 хвилин на автомобілі «Форд Мондео» разом з ОСОБА_12 та трьома знайомими хлопцями приїхали до АЗС «КЛО», що розташована по пр-ту Визволителів, 8-А в м. Києві. Він (ОСОБА_11) вийшов із автомобіля першим та вирушив до приміщення АЗС «КЛО» з метою заплатити за пальне, однак на вході до АЗС у нього раптово виник умисел, направлений на пограбування працівників АЗС, з цією метою він ( ОСОБА_11 ) одягнув балаклаву, дістав електрошокер, зайшов до приміщення АЗС, наблизився до касової зони та почав погрожувати електрошокером касиру, привівши електрошокер в дію, щоб викликати страх у потерпілого і забрати гроші, внаслідок чого касир покинув межі касової зони, а він ( ОСОБА_11 ) зайшов до касової зони, безперешкодно дістав гроші з касового апарату в розмірі близько 1000 грн., після чого покинув приміщення АЗС та намагався втекти з місця події, однак був затриманий працівниками ДСО. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_11 додав, що не вступав в злочинну змову з ОСОБА_12 , про намір пограбувати АЗС ОСОБА_12 не знав, під час події ОСОБА_12 знаходився в приміщенні АЗС, однак жодних дій не вчиняв, до касової зони не заходив, а коли побачив злочинні дії, почав кричати касиру, щоб той натиснув тривожну кнопку.

Допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_12 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав, що 13.12.2018 року близько 18 години йому зателефонував знайомий хлопець та запропонував зустрітись, він ( ОСОБА_24 ) погодився та о 20 годині 30 хвилин того ж дня прийшов на узгоджене місце в районі Русанівської набережної, де в кафе зустрівся зі своїми знайомими та почав вживати з ними алкогольні напої. ОСОБА_11 також був одним із вказаних знайомих, однак з ним ОСОБА_12 раніше майже не спілкувався. Потім один зі знайомих, а саме ОСОБА_25 запропонував поїхати до дівчат на його автомобілі марки «Форд Мондео», а тому вони разом сіли в автомобіль та вирушили. Через деякий час в автомобілі майже закінчилось пальне, а тому вони заїхали на АЗС «КЛО», що за адресою: м. Київ, пр-т. Визволителів, 8-а. ОСОБА_11 вийшов із автомобіля першим та направився до приміщення АЗС, а він ( ОСОБА_24 ) пішов за ним з метою придбання води та сигарет. Маски чи електрошокера у ОСОБА_11 в той момент не було видно. Потім, коли вони зайшли до приміщення АЗС, ОСОБА_11 одягнув на обличчя маску, дістав електрошокер, привів його в дію та почав вимагати у касира кошти, чим злякав його, касир вибіг з-за каси, після чого ОСОБА_11 зайшов до касової зони, але що саме він там робив, ОСОБА_12 не бачив, потім він ( ОСОБА_11 ) вийшов із-за касової зони та направився на вулицю. Він ( ОСОБА_12 ) знаходився в цей час в приміщенні АЗС та намагався викликати поліцію, набрав номер служби «102», однак не зміг цього зробити через розряджений мобільний телефон, а тому попрохав касира натиснути тривожну кнопку. Потім приїхали працівники ДСО, які затримали його та ОСОБА_11 , а вже після цього приїхали працівники поліції. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_12 додав, що про умисел ОСОБА_11 вчинити злочин не здогадувався, у змову з ним не вступав, більш того, жодних протиправних дій в приміщенні АЗС не вчиняв та навпаки намагався допомогти запобігти злочину.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

На обґрунтування винуватості ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, сторона обвинувачення, посилається на докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом.

Так, допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_19 показав, що подія відбулася в грудні 2018 року, точну дату та час не пам`ятає, за адресою: м. Київ, пр-т. Визволителів, 8-А. В цей день йому зателефонував старший оператор та повідомив, що на АЗС «КЛО» була «пограбована» каса. На питання про те, чи були затримані «грабіжники», оператор повідомив, що вони були затримані на місці. ОСОБА_19 , який на той час працював на посаді начальника АЗС, одразу виїхав на місце події, де він побачив працівників ДСО, поліцейських та обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_24 . Зі слів старшого касира ОСОБА_26 та переглянутого запису із камер відеоспостереження, які встановлені в приміщені АЗС, йому ( ОСОБА_19 ) стало відомо, що стався напад на АЗС, а саме до приміщення АЗС зайшли двоє чоловіків, один із зловмисників, обвинувачений ОСОБА_11 , зайшов до касової зони, тобто спеціально огороджену зону з касовими апаратами, та, погрожуючи електрошокером касиру ОСОБА_27 , дочекавшись, що останній відійде від касового апарату, підійшов та забрав грошові кошти в сумі близько 941 грн., після чого пішов до автомобіля, що знаходився біля АЗС, а інший чоловік, обвинувачений ОСОБА_12 , в цей час стояв неподалік касової зони, не заходив до неї та не вчиняв жодних дій.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 суду показав, що в день події, точну дату та час не пам`ятає, працював разом із ОСОБА_29 на АЗС «КЛО», що розташована за адресою: м. Київ, пр-т. Визволителів, 8-А. Близько 2 години він знаходився на складі в приміщенні АЗС, в цей час до нього зайшов касир ОСОБА_30 та повідомив, що невідомі особи намагаються здійснити «пограбування». Коли вони разом зайшли до приміщення АЗС, то побачили двох чоловіків, один із них, обвинувачений ОСОБА_11 , був в масці та знаходився в касовій зоні, у нього в руках знаходився предмет, схожий на електрошокер. Потім ОСОБА_26 та ОСОБА_30 вибігли на вулицю та побачили, що в приміщенні АЗС знаходиться ще одна людина, обвинувачений ОСОБА_12 . ОСОБА_26 вирішив затримати правопорушника, зайшов до приміщення АЗС та ударив ОСОБА_12 . Через декілька хвилин приїхали працівники охорони та затримали нападників. Пізніше були викликані працівники поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 суду показав, що обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 особисто не знає, відносин з ними не має. 14.12.2018 року, точний час не пам`ятає, перебував на території АЗС «КЛО», що розташована по пр-ту Визволителів 8-А в м. Києві. Працівники поліції запропонували йому бути присутнім під час обшуку автомобіля в якості понятого, він погодився. В ході вказаного обшуку він ( ОСОБА_31 ) бачив як із салону автомобіля «Форд Мондео» вилучали предмет, схожий на зброю, маску для обличчя та ніж. За результатами обшуку було складено протокол, який свідок підписав, зауважень до вказаного протоколу не було. Крім цього, ОСОБА_31 додав, що з обвинуваченими на місці події не спілкувався, деталі злочину йому не відомі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 суду показав, що 14.12.2018 року, точний час не пам`ятає, разом зі своїми напарниками ОСОБА_35 та ОСОБА_36, здійснював патрулювання вулиць, в ході якого вони отримали повідомлення про те, що спрацювала тривожна кнопка на АЗС «КЛО», що розташована по пр-ту Визволителів, 8-А в м. Києві. На автомобілі вони приїхали за вказаною адресою та побачили як із приміщення заправної станції вибіг хлопець, це був обвинувачений ОСОБА_11 , а позаду нього вибіг працівник АЗС та щось кричав. Після цього, він ( ОСОБА_32 ) вийшов із службового автомобіля і затримав ОСОБА_11 , зняв з нього маску, одягнув кайданки та одразу викликав слідчо-оперативну групу, працівники якої проводили подальші процесуальні дії. Іншого чоловіка, обвинуваченого ОСОБА_12 , затримали в приміщенні АЗС.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 суду показав, що 14.12.2018 року зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_11 в кафе. В ході зустрічі ОСОБА_11 дістав пістолет, почав ним розмахувати, а тому ОСОБА_25 пістолет у нього забрав. Пізніше вони вийшли з кафе та сіли до автомобіля марки «Форд Мондео», окрім ОСОБА_11 з ними в автомобілі перебував ОСОБА_12 . Потім, ОСОБА_11 запропонував йому ( ОСОБА_25 ) поїхати до дівчат, він погодився. В ході поїздки вони заїхали на заправну станцію «КЛО», що розташована по пр-ту Визволителів, 8-а, де він ( ОСОБА_25 ) попросив ОСОБА_11 купити сигарет та воду, а сам почав заправляти автомобіль. В цей час ОСОБА_11 пішов до приміщення АЗС «КЛО», з якого пізніше вийшов вже з грошима в руках та повідомив, що «пограбував» АЗС. Дуже швидко приїхали працівники ДСО, затримали їх та обшукали автомобіль, після чого викликали поліцію. Крім цього, свідок ОСОБА_25 повідомив, що не знав про те, що ОСОБА_11 планує «пограбувати» АЗС, а момент вчинення правопорушення він ( ОСОБА_25 ) не бачив, оскільки знаходився біля свого автомобіля. Які саме дії вчиняв ОСОБА_12 , свідок також не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_33 суду показав, що подія відбулась 14.12.2018 року, точний час не пам`ятає, в приміщенні АЗС «КЛО», за адресою: м. Київ, пр-т. Визволителів, 8-а. Під час вчинення злочину, він знаходився на другому поверсі АЗС, слідкував за камерами відео-нагляду. Він спустився на перший поверх в приміщення, де знаходиться каса, вже після того, як особи, що намагались здійснити розбійний напад, були затримані працівниками поліції. Крім цього, свідок зазначив, що одним із затриманих осіб був обвинувачений ОСОБА_11 , який заходив за касову зону.

Крім того, відповідно до ст.23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Даний обов`язок закону стороною обвинувачення був виконаний частково. Свідки ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , неодноразово викликалися в судові засідання, однак до суду на виклики не з`явилися. Судом було вжито всі можливі заходи для забезпечення явки в судове засідання свідків. Із метою дотримання розумних строків розгляду справи, сторона обвинувачення відмовилась від допиту вказаних свідків.

У той же час, судом було вжито всі можливі заходи для забезпечення явки в судове засідання потерпілого ОСОБА_22 , зокрема було надано судове доручення з метою встановлення його місцезнаходження, однак вказане доручення не було виконано, що позбавило суд можливості допитати потерпілого ОСОБА_22 .

Також в судовому засіданні були дослідженні наступні докази.

Так, з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.12.2018 року вбачається, що 14.12.2018 року о 03 годині 25 хвилин за адресою: м. Київ, пр-т. Визволителів, 8А, на території АЗС «КЛО», невідомі особи здійснили напад на касира АЗС із застосуванням предмета, схожого на електрошокер, та заволоділи грошовими коштами у сумі 1026 грн.

Згідно протоколу огляду місця події від 14.12.2018 року та ілюстративної таблиці до нього, об`єктом огляду являється приміщення АЗС «КЛО», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Визволителів, 8А. Оглядом встановлено, що вхід до приміщення здійснюється через розсувні двері, які ведуть до самого приміщення АЗС «КЛО». При вході до приміщення АЗС встановлено, що за вказаними вхідними дверима розташований коридор, на відстані 2,5 м від вхідних дверей розташовані сходи, які ведуть на 2-й поверх приміщення АЗС «КЛО», де знаходиться кімната охорони. Подальшим оглядом встановлено, що на відстані 1,5 м, від лівої сторони від центрального входу до приміщення АЗС «КЛО» виявлено скляні двері, розміром 1х2 м, які ведуть до приміщення АЗС, в ході огляду якого встановлено, що на відстані приблизно 15 м від дверей, прямо по ходу огляду знаходиться касова зона АЗС, до складу якої входить стіл, касовий апарат з терміналом про оплату. Під час огляду касового апарату виявлено відкриту шухляду для зберігання грошових коштів, в середині якої виявлено ключ, квитанція, грошові кошти в сумі 5 грн. При обробленні касового апарату дактилоскопічним порошком за допомогою магнітного пензля будь-яких слідів виявлено не було. В ході огляду приміщення АЗС «КЛО» в даному приміщенні було виявлені камери відеоспостереження, відеозапис яких було записано на електронний носій інформації (флешку) чорного кольору з написом «Verbatim», яку в присутності 2-х понятих було вилучено. Під час проведення подальшого огляду на прилеглій території до приміщення АЗС виявлено чоловіка, який представився ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 . Крім того, виявлено чоловіка, який представився ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , поруч з яким виявлено грошові кошти, поруч з ними кайданки, предмет, схожий на газовий балончик, предмет, схожий на електрошокер, крім того, виявлено чоловіка, який представився ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , також на прилеглій території до АЗС «КЛО» виявлено автомобіль марки «Форд», державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору.

З протоколу обшуку від 14.12.2018 року та ілюстративної таблиці до нього вбачається, що під час невідкладного обшуку автомобіля «Форд», державний номер НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, пр-т. Визволителів, 8А, на території АЗС «КЛО», у кишені лівих передніх дверей було виявлено предмет, схожий на ніж «метелик», поблизу ручки перемикання передач було виявлено предмет, схожий на ніж, під килимком, поблизу водійського сидіння, було виявлено предмет чорного кольору, схожий на пістолет № НОМЕР_2 , під переднім пасажирським сидінням було виявлено маску. Крім того, під час проведення невідкладного обшуку вказаного автомобіля було виявлено та вилучено в замку запалення ключ від автомобіля та вилучено автомобіль «Форд» державний номер НОМЕР_1 .

Також з протоколу обшуку від 14.12.2018 року, ілюстративної таблиці та відеозапису до нього вбачається, що об`єктом обшуку являється громадянин ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Визволителів, 8-А . В ході обшуку вказаного громадянина було вилучено гаманець чорного кольору, в якому виявлено грошові кошти у сумі 50 копійок, технічний паспорт на автомобіль «Форд Мондео», державний номер НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Самсунг» (розряджений). Також в гаманці знаходилось водійське посвідчення на чуже ім`я.

Окрім цього, з протоколу обшуку від 14.12.2018 року, ілюстративної таблиці та DVD-диску до нього вбачається, що об`єктом обшуку являється громадянин, який представився ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Визволителів, 8-А , у лівій кишені якого виявлені ключі. Також біля вказаного громадянина на землі було виявлено та вилучено грошові кошти номіналом 1 (одна) гривня у кількості 97 купюр, номіналом 2 гривні у кількості 18 штук, номіналом 5 гривень у кількості 27 купюр, номіналом 10 гривень у кількості 11 штук, номіналом 20 гривень у кількості 11 купюр, номіналом 50 гривень у кількості 2 штуки, номіналом 100 гривень у кількості 2 штуки, номіналом 200 гривень у кількості 2 штуки, а також предмет, схожий на ліхтар з електрошокером, кобура чорного кольору, сумка чорного кольору. А також на шиї громадянина виявлено предмет, схожий на балаклаву, чорного кольору. Біля громадянина виявлено та вилучено предмет, схожий на газовий балончик «Терен 1-Б», та мобільний телефон марки «Мейзу» IMEI НОМЕР_3 , IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 .

З протоколу обшуку від 14.12.2018 року, ілюстративної таблиці та відеозапису до нього вбачається, що об`єктом обшуку являється громадянин ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючий за адресою: м. Київ, пр. Визволителів, 8-А . Під час особистого обшуку вказаного громадянина було вилучено з кишені куртки гаманець, з кишені штанів грошові кошти у сумі 20 гривень та ключі з брилоком, в кишені куртки мобільний телефон «Самсунг», в кишені штанів грошові кошти у сумі 50 гривень.

Також з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.01.2019 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_22 впізнав особу, зображену на фото № 2, як особу, яка 14.12.2018 року приблизно о 03 годині 20 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т. Визволителів, 8А, в приміщенні АЗС «КЛО» вчинила розбійний напад на нього разом з іншою особою та заволоділа грошовими коштами.

Крім цього, з протоколу огляду відеозапису від 16.01.2019 року вбачається, що предметом огляду є паперовий конверт, при відкритті конверту виявлено диск DVD-R, із зазначенням на ньому «Videx 16х 4.7 Gb 120 min» з написом «АЗС КЛО 14.12.2018» із записами, датованими 14.12.2018. Диск заводського виготовлення, круглої форми, стандартного розміру. В присутності понятих вищезазначений диск вставлений в DVD- Rom персонального комп`ютера «НР». На даному диску знаходяться наступні відеофайли, а саме:

«DVR_ch2_main_2000_3000»,

« DVR_ch3_main_2000_3000 »,

«DVR_ch3_main_2000_3000_1»,

«DVR_ch4_main_2000_3000»,

«DVR_ch6_main_2000_3000»,

та відео програвач «CABARC».

Після відкриття файлу «DVR_ch2_main_2000_3 000», відкривається відеозапис тривалістю 10 хвилин. На відеозаписі зображено вид з камери відеоспостереження у приміщенні АЗС «КЛО», яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 8-А, а саме касову зону АЗС на касу № 2. В правому верхньому куті відеозапису білими цифрами зображено дату та час відеозапису: 2018-12-14 03:20:00, в лівому нижньому куті зображено напис «КАМ З». О 03:21:25 14.12.2018 з нижньої правової зони спостереження йде особа чоловічої статі (надалі касир № 1), одягнутий в жовту сорочку, темні штани, підходить до каси № 2. О 03:25:26 з верхнього правого кута спостереження у приміщення АЗС увійшла особа чоловічої статі (надалі чоловік № 1), одягнута в темні штани, чорну куртку та з маскою на обличчі. О 03:21:38 чоловік № 1 підходить до каси № 2 та відкриває касовий апарат, в якому знаходяться предмети, схожі на грошові кошти, та дістає їх звідти. Чоловік № 1 о 03:21:47, тримаючи в правій руці предмет, зовні схожий на електрошокер, а в лівій руці предмети, зовні схожі на грошові кошти, обходить касову зону, в цей час касир № 1 та чоловік № 3 , який одягнутий в темну куртку і штани, вибігають з приміщення АЗС «КЛО». За ними виходить чоловік № 1. Після цього о 03:22:26 до приміщення АЗС з правої верхньої сторони спостереження увійшов чоловік № 3 , який швидко наблизився до чоловіка № 2 та збив його з ніг, чоловік № 2 опинився на підлозі та о 03:22:28 забіг касир № 1. О 03:22:56 касир № 1 залишається поруч з чоловіком № 2, а чоловік № 3 виходить з приміщення АЗС. О 03:24:16 до приміщення АЗС увійшов чоловік, який одягнутий в чорний формений одяг зі знаками відрізнення (співробітник поліції № 1) та застосував до чоловіка № 2 кайданки, після чого вивів його з приміщення АЗС.

Після відкриття файлу «DVR_ch3_main_2000_3 000», відеозапис тривалістю 10 хвилин. На відеозаписі зображено вид з камери відеоспостереження у приміщенні АЗС «КЛО», яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 8-А., а саме касову зону АЗС на каси № 1 та № 2 (зліва на право). В правому верхньому куті відеозапису білими цифрами зображено дату та час відеозапису: 2018-12-14 03:20:00, в лівому нижньому куті зображено напис «КАМ З». О 03:21:25 14.12.2018 з нижньої правової зони спостереження йде особа чоловічої статі (надалі касир № 1), одягнутий в жовту сорочку та темні штани, підходить до каси № 2. О 03:25:26 з верхнього правого кута спостереження у приміщення АЗС увійшла особа чоловічої статі (надалі чоловік № 1), одягнута в темні штани, чорну куртку та з маскою на обличчі. Одразу за чоловіком № 1 до приміщення АЗС увійшла особа чоловічої статі (надалі чоловік № 2), яка була одягнута в темну куртку та штани, а в подальшому зупинилась біля каси № 1 та стелажів з продукцією. В цей час о 03:21:30 чоловік № 1 обійшов касову зону, зайшов до внутрішньої зони кас, тримаючи у правій руці предмет, схожий на електрошокер, направив його в сторону касира № 1 , який знаходився біля каси № 1 (скріншот №1). Касир № 1 підняв свої руки до гори та почав відходити назад, вздовж кас № 1 та № 2. О 03:21:33 та в подальшому на зображенні видно, як предмет, схожий на електрошокер приводиться в дію, а саме видно яскраві короткочасні спалахи світла білого і фіолетового кольорів, (скріншот № 2). О 03:21:38 чоловік № 1 підходить до каси № 2 та відкриває касовий апарат, в якому знаходяться предмети, схожі на грошові кошти, та дістає їх звідти (скріншот № З, 4). В цей час чоловік № 2 продовжує стояти навпроти каси № 1 зі зворотного боку. Чоловік № 1 о 03:21:47, тримаючи в правій руці предмет, зовні схожий на електрошокер, а в лівій руці предмети, зовні схожі на грошові кошти, обходить касову зону, в цей час касир № 1 та чоловік № 3 , який одягнутий в темну куртку і штани, вибігають з приміщення АЗС «КЛО». За ними виходить чоловік № 1. Після цього о 03:22:26 до приміщення АЗС з правої верхньої сторони спостереження увійшов чоловік № 3 , який швидко наблизився до чоловіка № 2 та збив його з ніг, чоловік № 2 опинився на підлозі та о 03:22:28 забіг касир № 1. О 03:22:56 касир № 1 залишається поруч з чоловіком № 2, а чоловік № 3 виходить з приміщення АЗС. О 03:24:16 до приміщення АЗС увійшов чоловік, який одягнутий в чорний формений одяг (співробітник поліції № 1) та застосував до чоловіка № 2 кайданки, після чого вивів його з приміщення АЗС.

Після відкриття файлу «DVR_ch3_main_2000_3 000_1», відкривається відеозапис тривалістю 10 хвилин. На відеозаписі зображено вид з камери відеоспостереження заправні колонки АЗС «КЛО», яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 8-А. В правому верхньому куті відеозапису білими цифрами зображено дату та час відеозапису: 2018-12-14 03:20:00, в лівому нижньому куті зображено напис «КАМ 3». О 03:20:16 14.12.2018 з лівого верхнього кута спостереження на другий під`їжджає транспортний засіб марки «Ford» моделі «Mondeo», чорного кольору, д.н. НОМЕР_1 та о 03:20:26 зупиняється. О 03:21:06 відкрились передні пасажирські двері, з яких вийшов чоловік № 1 з чорною сумкою через плече, у якого предмет, схожий на електрошокер (скріншот № 6), та в подальшому на зображенні видно, як предмет, схожий на електрошокер приводиться в дію, а саме видно яскраві короткочасні спалахи світла білого і фіолетового кольорів. О 03:21:35 з транспортного засобу через ліві задні двері вийшов чоловік № 2, у якого правій руці знаходиться предмет чорного кольору, зовні схожий на шапку/маску. О 03:21:39 через задні праві двері вийшов чоловік № 4, одягнений в темну куртку і шапку, о 03:21:49 з тих же дверей вийшов чоловік № 5, який одягнутий в темні штани, помаранчеву куртку. Чоловік № 6 (водій транспортного засобу) вийшов через передні ліві двері автомобіля, обійшов його, присів за багажником вказаного автомобіля. О 03:22:12 з правої сторони кута спостереження підійшов чоловік № 7 (оператор - заправник АЗС, який був одягнутий в помаранчевий формений одяг), почав виконувати заправку автомобіля. О 03:22:45 чоловік № 5 пересувається у правий кут спостереження та зникає з поля зору камер відеоспостереження. О 03:23:16 з`являється чоловік № 1 , на обличчі якого знаходиться чорна маска, тримаючи у правій руці предмет, зовні схожий на електрошокер, підходить до ТЗ «Ford Mondeo». О 03:23:28 до чоловіка № 1 підходить чоловік № 6, у яких між собою виникає спір, під час якого вони активно жестикулюють руками та штовхаються. Чоловік № 1 пересувається по території АЗС. О 03:24:19 на територію АЗС «КЛО» заїхав автомобіль марки Skoda сріблястого кольору, з написом «Поліція». З указаного автомобіля вийшли два працівника поліції, які застосували кайданки до чоловіка № 1 та вклали його на землю, потім - до чоловіка № 6, якого також вклали на землю. О 03:22:55 зі сторони приміщення АЗС співробітник поліції у форменому одязі вивів до автомобіля поліції чоловіка № 2, до якого були застосовані кайданки. Чоловіків № 1 , № 2, № 6 помістили біля автомобіля поліції.

Після відкриття файлу « DVR_ch4_main_2000_3 000 », відкривається відеозапис тривалістю 10 хвилин. На відеозаписі зображено вид з камери відеоспостереження у приміщенні АЗС «КЛО», яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 8-А, а саме касову зону АЗС на каси № 1 та № 2 (зліва на право). В правому верхньому куті відеозапису білими цифрами зображено дату та час відеозапису: 2018-12-14 03:20:00, в лівому нижньому куті зображено напис «КАМ 4». О 03:21:25 14.12.2018 з нижньої правової зони спостереження йде особа чоловічої статі (надалі касир № 1), одягнутий в жовту сорочку і темні штани, підходить до каси № 2. О 03:25:26 у приміщення АЗС увійшла особа чоловічої статі (надалі чоловік № 1), одягнута в темні штани, чорну куртку та з маскою на обличчі. Одразу за чоловіком № 1 до приміщення АЗС увійшла особа чоловічої статі (надалі чоловік № 2), яка була одягнута в темну куртку та штани, в подальшому зупинилась біля каси № 1 та стелажів з продукцією. В цей час о 03:21:30 чоловік № 1 обійшов касову зону, зайшов до внутрішньої сторони кас, тримаючи у правій руці предмет, схожий на електрошокер, направив його в сторону касира № 1 , який знаходився біля каси № 1 (скріншот №1). Касир № 1 підняв свої руки до гори, почав відходити назад, вздовж кас № 1 та № 2. О 03:21:33 та в подальшому на зображенні видно, як предмет, схожий на електрошокер приводиться в дію, а саме видно яскраві короткочасні спалахи світла білого і фіолетового кольорів, (скріншот №2). О 03:21:38 чоловік № 1 підходить до каси № 2 та відкриває касовий апарат, в якому знаходяться предмети, схожі на грошові кошти, дістає їх звідти (скріншот № 3, 4). В цей час чоловік № 2 продовжує стояти навпроти каси № 1 зі зворотного боку. Чоловік № 1 о 03:21:47, тримаючи в правій руці предмет, зовні схожий на електрошокер, а в лівій руці - предмети, зовні схожі на грошові кошти, обходить касову зону, в цей час касир № 1 та чоловік № 3 , одягнутий в темну куртку і штани, вибігають з приміщення АЗС «КЛО». За ними виходить чоловік № 1. Після цього о 03:22:26 до приміщення АЗС увійшов чоловік № 3 , який швидко наблизився до чоловіка № 2 та збив його з ніг, чоловік № 2 опинився на підлозі та о 03:22:28 забіг касир № 1. О 03:22:56 касир № 1 залишається поруч з чоловіком № 2, а чоловік № 3 виходить з приміщення АЗС. О 03:24:16 до приміщення АЗС увійшов чоловік, який одягнутий в чорний формений одяг (працівник поліції № 1) та застосував до чоловіка № 2 кайданки, після чого вивів його з приміщення АЗС.?

Після відкриття файлу « DVR_ch6_main_2000_3 000 , відкривається відеозапис тривалістю 10 хвилин. На відеозаписі зображено вид з камери відеоспостереження у приміщенні АЗС «КЛО», яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 8-А. В правому верхньому куті відеозапису білими цифрами зображено дату та час відеозапису: 2018-12-14 03:20:00, в лівому нижньому куті зображено напис «КАМ 6». 0 03:20:05 до приміщення АЗС увійшла особа чоловічої статі, яка була одягнута в жовтий формений одяг (співробітник АЗС ) та направився до кас і вийшов о 03:20:25. О 03:25:26 у приміщення АЗС увійшла особа чоловічої статі (надалі чоловік № 1), одягнута в темні штани, чорну куртку та з маскою на обличчі, сумкою через плече на ремені. Одразу за чоловіком № 1 до приміщення АЗС увійшла особа чоловічої статі (надалі чоловік № 2), яка була одягнута в темну куртку та штани, зупинилась біля каси № 1 та стелажів з продукцією. В цей час о 03:21:30 чоловік № 1 обійшов касову зону, зайшов до внутрішньої зони кас, тримаючи у правій руці предмет, схожий на електрошокер, направив його в сторону касира № 1 , який знаходився біля каси № 1. Касир № 1 підняв руки до гори та почав відходити назад, вздовж кас № 1 та № 2. О 03:21:33 та в подальшому на зображенні видно, як предмет, схожий на електрошокер, приводиться в дію, а саме видно яскраві короткочасні спалахи світла білого і фіолетового кольорів, о 03:21:38 чоловік № 1 підходить до каси № 2 .В цей час чоловік № 2 продовжує стояти навпроти каси № 1 зі зворотного боку. Чоловік № 1 о 03:21:47, тримаючи в правій руці предмет, зовні схожий на електрошокер, а в лівій - предмети, зовні схожі на грошові кошти, обходить касову зону, в цей час касир № 1 та чоловік № 3 , який одягнутий в темну куртку і штани, вибігають з приміщення АЗС «КЛО». За ними виходить чоловік № 1 , який у правій руці тримає предмет, зовні схожий на електрошокер. (скріншот № 7) Після цього о 03:22:26 до приміщення АЗС увійшов чоловік № 3 , який швидко наблизився до чоловіка № 2 та збив його з ніг, чоловік № 2 опинився на підлозі та о 03:22:28 забіг касир № 1. О 03:22:56 касир № 1 залишається поруч з чоловіком № 2, а чоловік № 3 виходить з приміщення АЗС. О 03:24:16 до приміщення АЗС увійшов чоловік, який одягнутий в чорний формений одяг (працівник поліції № 1) та застосував до чоловіка № 2 кайданки, після чого вивів його з приміщення АЗС.

Відповідно до заяви про залучення до провадження як потерпілого, ОСОБА_19 просить залучити його як законного представника потерпілого до кримінального провадження у зв`язку з тим, що 14.12.2018 року було здійснено розбійний напад на ОСОБА_22 та під погрозою застосування електрошокера було вчинено заволодіння майном ТОВ «Конверс лінк», а саме грошовими коштами на суму 921 грн.

Згідно повідомлення ТОВ «Конверс лінк», 14 грудня 2018 року на АЗС за адресою: м. Київ, пр-т Визволителів, 8-а, торгова виручка до каси підприємства надійшла на 921 грн менше у зв`язку із вчиненням злочину.

Також в судовому засіданні були досліджені речові докази.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 305 від 21.07.2022 року, ОСОБА_11 в період часу, до якого відноситься діяння, у вчиненні якого він обвинувачується, та на час проведення даної експертизи страждав та страждає на Епізодичне вживання канабіноїдів та епізодичне зловживання алкоголем, вживання із шкідливими наслідками (згідно з МКХ-10: F 19.1). Він міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. Крім того, ОСОБА_11 в період часу, до якого відноситься діяння, у вчиненні якого він на даний час звинувачується, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Оцінюючи та аналізуючи докази в їх сукупності, суд звертає особливу увагу на один із конституційних принципів, закладених в ст. 62 Конституції України, щодо прав, свобод та обов`язків людини і громадянина, де визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, тому що доведення вини - це завдання сторони обвинувачення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При ухваленні вироку колегія суддів вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Отже, допитавши обвинувачених, представника потерпілого, свідків, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності та їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, доведена.

Частиною 3 ст. 187 КК України передбачено відповідальність за розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.

Згідно з диспозицією ст. 187 КК України, розбій - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

Виходячи з висновків Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладених у постанові від 25 вересня 2018 року у справі № 405/2104/16-к, за загальним визначенням розбій, як злочин проти власності, це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Погроза має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована, а у потерпілого дійсно таке враження склалося. Метою погрози є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим.

Отже, для кваліфікації діяння за ст. 187 КК України, не має значення, чи мав винний намір приводити погрозу насильством, небезпечним для життя або здоров`я, до виконання.

Так, оцінивши дослідженні докази у кримінальному провадженні, у тому числі й показання представника потерпілого та свідків, судом беззаперечно встановлено, що у той момент, коли ОСОБА_11 направив на потерпілого ОСОБА_22 електрошокер та привів його в дію, тим самим демонструючи намір застосувати насильство та висунув вимогу віддати гроші, потерпілий, злякавшись за своє життя, перестав чинити опір та покинув межі касової зони. Тобто, на думку колегії суддів, у момент висунення вимоги про передачу коштів, погроза застосування електрошокера потерпілим сприймалася як така, що дійсно може бути реалізована, оскільки обвинувачений демонстрував приведений в дію електрошокер та виражав на адресу потерпілого ОСОБА_22 словесні погрози, а тому у потерпілого виникло чи могло виникнути враження того, що у випадку невиконання ним вимог ОСОБА_11 , погроза застосування насильства, небезпечного для його життя чи здоров`я, буде негайно реалізована.

Зазначене підтверджуються, зокрема, переглянутим відеозаписом із камер відеоспостеження, що розміщені в приміщенні АЗС «КЛО», показаннями представника потерпілого ОСОБА_19 , свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_33 , які зокрема показали, що перебуваючи в приміщенні АЗС обвинувачений ОСОБА_11 , який був в масці та тримав у руці електрошокер, зайшов до касової зони, а саме до спеціальної огородженої зони з касовими апаратами та, погрожуючи приведеним в дію електрошокером потерпілому ОСОБА_22 , подолав опір з боку потерпілого та змусив його відійти від касового апарату, внаслідок чого безперешкодно підійшов та забрав грошові кошти з касового апарату. Крім цього, викладені обставини підтвердив і сам обвинувачений ОСОБА_11 .

При цьому, зовнішній вигляд ОСОБА_11 , який намагався приховати обличчя, закривши його чорною маскою перед входом до приміщення АЗС, та тримав у руці електрошокер, вказують на те, що останній заздалегідь готувався до нападу, отже ОСОБА_11 поставив собі за мету протиправно заволодіти грошовими коштами, заздалегідь приготував для цього відповідний одяг та електрошокер, реалізував свій злочинний намір шляхом вільного доступу до приміщення АЗС з одночасним висуненням до касира вимоги про передачу йому грошей, погрожуючи електрошокером, тобто незаконно проник до спеціальної обгородженої зони з касовими апаратами приміщення АЗС з протиправною метою. Отже, спеціальна обгороджена зона з касовими апаратами приміщення АЗС сприймалася ним як місце знаходження необхідного йому майна (грошей), а вторгнення в приміщення АЗС, хоча і без будь-яких перешкод, охоплювалось як дія.

Наведене вказує на наявність в діях ОСОБА_11 ознак розбою, поєднаного як із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, так із проникненням у приміщення.

Саме така позиція застосування практики викладена в Постанові Верховного Суду України від 15.11.2012 року у справі № 5-15кс12, відповідно до якої якщо суб`єкт злочину поставив собі за мету заволодіти майном певного виду (якості, значення тощо), місце знаходження якого зумовлює вибір конкретного способу посягання, реалізація якого передбачає входження чи потрапляння в приміщення, незважаючи на режим доступу до нього (вільний/заборонений), то фізичне опинення в такому приміщенні з означеною ціллю є незаконним, а з вчиненням наступних дій із застосуванням насильства чи погроз його застосування з метою заволодіння майном має кваліфікуватися як розбій, поєднаний з проникненням у приміщення.

Отже, враховуючи викладене, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у приміщення.

Щодо доводів сторони захисту про те, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України, оскільки погроза застосування насильства за допомогою електрошокеру не могла бути небезпечною для життя та здоров`я потерпілого, то колегія суддів вважає такі доводи неспроможними враховуючи наступне.

Відповідно до рекомендації постанови Пленуму Верховного Суду України №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року, небезпечне для життя чи здоров`я насильство - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

Водночас, обвинувачений ОСОБА_11 привів в дію електрошокер та погрожував потерпілому його застосувати, і ця обставина була підтвержена ним в судовому засіданні, а відтак погроза застосування насильства за допомогою електроструму могла сприйматись потерпілим як така, що дійсно може бути реалізована та спричинити шкоду життю чи здоров`ю потерпілого в тому разі, якщо потерпілий не виконає вимоги нападника.

Що стосується посилання захисника обвинуваченого про визнання недопустимими та неналежними: витягу з ЄРДР, зберігальної розписки від 14.12.2018 року, постанови про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 15.12.2018 року, доручення начальника СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_38 від 14.12.2018 року, доручення слідчого ОСОБА_39 від 14.12.2018 року, повідомлення про підозру ОСОБА_11 від 14.12.2018 року, постанови про призначення групи прокурорів від 14.12.2018 року, повідомлення про початок досудового розслідування від 14.12.2018 року, постанови начальника СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_40 від 14.12.2018 року про призначення групи слідчих, клопотання слідчого ОСОБА_39 від 15.12.2018 року, ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_41 від 15.12.2018 року, протокол огляду місця події від 14.12.2018 року, протокол особистого обшуку ОСОБА_11 від 14.12.2018 року, то колегія суддів, оцінюючи обставини, на які посилається захисник, вважає їх необґрунтованими, безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно ж до ч 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, а недопустимими визнаються докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Питання допустимості доказів досить тісно пов`язане як з правом на справедливий судовий розгляд, так і з презумпцією невинуватості. Загальне правило полягає в тому, що докази, отримані неналежним або незаконним чином, не можуть братися до уваги під час розгляду справи в суді. При цьому потрібно виходити з того, що оцінка конкретного доказу з погляду допустимості чи недопустимості вирішується в кожному випадку окремо.

Так, ч. 2 ст. 87 КПК визначає обов`язок суду визнавати істотне порушення прав людини і основоположних свобод, зокрема, в разі «здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов».

Відповідно до постанови Верховного Суду від 28.01.2020 року, справа №359/7742/17, докази можуть визнаватися недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.

Зокрема, стосовно доводів захисника обвинуваченого про необхідність визнання недопустимим доказом витягу з ЄРДР у зв`язку з відсутністю у ньому відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та зміну раніше повідомленої їм підозри, колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, зважаючи на те, що відповідно до положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджений Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 року № 298, до витягу з ЄРДР включається інформація, зокрема, про прізвище, ім`я, по батькові та дату народження особи, якій повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї, в той же час у положенні не зазначено про необхідність включення до витягу відомостей щодо дати та часу повідомлення особі про підозру або дати та часу зміни раніше повідомленої підозри. Крім того, захисник посилається на те, що при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження виявив відсутність у витязі з ЄРДР даних про слідчих ОСОБА_42 і ОСОБА_43 та те, що реєстратором вказаних відомостей зазначений слідчий ОСОБА_39 . У той же час, у витязі з ЄРДР, який міститься у матеріалах кримінального провадження та був наданий суду стороною обвинувачення, наявні відомості про склад групи слідчих у кримінальному провадженні, до складу якої входять, зокрема, ОСОБА_42 і ОСОБА_43 , а реєстратором вказаних відомостей зазначений слідчий ОСОБА_42 .

Щодо доводів захисника обвинуваченого про необхідність визнання недопустимим доказом постанови про призначення групи прокурорів від 14.12.2018 року, зважаючи на те, що у постанові відсутній підпис відповідної посадової особи, а саме першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_44 , то такі доводи колегія суддів вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах кримінального провадження, що були надані суду стороною обвинувачення, наявний оригінал вказаної постанови, яка містить підпис ОСОБА_44 та відповідає вимогам ст. 110 КПК України, достатніх доказів фальсифікації постанови, як про це зазначає захисник, суду надано не було.

Доводи захисника про розбіжність у номері кримінального провадження, внесеного до ЄРДР, вказаного у постанові про визнання групи прокурорів, то у вказаній постанові було правильно зазначено номер кримінального провадження у вступній її частині та допущено технічну помилку у її резолютивній частині, що не може свідчити про допущені істотні порушення вимог КПК та необхідність визнання вказаного доказу недопустимим.

Що стосується доводів захисника обвинуваченого про необхідність визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 14.12.2018 року та протоколу особистого обшуку ОСОБА_11 від 14.12.2018 року враховуючи те, що вказані слідчі дії проводились без участі захисника, то колегія суддів, дослідивши вказані докази, приходить до висновку про те, що вказані протоколи складені у відповідності вимогам чинного законодавства, підписані учасниками слідчих дій та жодних зауважень від їх учасників, у тому числі і ОСОБА_11 , не містять, отже не свідчить про істотні порушення прав та свобод людини, у зв`язку з чим відсутні підстави визнання вказаних доказів недопустимими.

Щодо доводів захисника про розбіжності у сумі викрадених грошових коштів, зазначених у різних процесуальних документах, то оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази, зокрема заяву представника потерпілого ОСОБА_45 про залучення до участі у кримінальному провадженні як потерпілого та повідомлення ТОВ «Конверс Лінк», колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення правильно встановлено суму викрадених грошових коштів, а саме 921 грн. Вказана сума викраденого не заперечувалась і самим обвинуваченим.

Отже, надавши оцінку доводам сторони захисту про визнання доказів недопустимими, колегія суддів з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, зважаючи на те, що зазначені докази не є єдиними доказами у кримінальному провадженні, а також про те, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати надмірного формалізму, приходить до висновку про те, що допущені порушення не є такими, які б безумовно свідчили про необхідність визнання їх недопустимими, крім того, зазначені у вказаних доказах відомості узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні, а тому колегія суддів не знаходить підстав для визнання вказаних документів недопустимими і неналежними доказами та виключення їх з доказів у кримінальному провадженні.

Водночас, зважаючи на те, що потерпілий ОСОБА_22 не був безпосередньо допитаний в судовому засіданні, суд вважає необхідним визнати недопустимим протокол одночасного допиту потерпілого ОСОБА_22 та підозрюваного ОСОБА_12 та виключити його із доказів у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно обвинувального акту, 14.12.2018 року приблизно о 03 годині 20 хвилин на автомобілі «Форд Мондео», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_12 разом з ОСОБА_11 та трьома іншими невстановленими особами приїхали до автомобільної заправної станції «КЛО», що розташована по пр-ту Визволителів 8-А в м. Києві.

Перебуваючи на автомобільній заправці, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_11 вийшли з автомобіля «Форд Мондео», державний номер « НОМЕР_1 », та відійшли за ріг заправки, де вступили в злочинну змову щодо заволодіння грошовими коштами, які знаходилися в касовому апараті заправної станції «КЛО», що розташована по пр-ту Визволителів 8-А в м. Києві.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно та узгоджено за заздалегідь розробленим планом з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 одягнув балаклаву з метою приховати обличчя, заздалегідь заготувавши предмет у вигляді електрошокеру, зайшов до приміщення АЗС. При цьому, ОСОБА_12 зайшов одразу за ОСОБА_11 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 зупинився навпроти каси і став спостерігати за навколишньою обстановкою, з метою подолання можливого опору з боку потерпілого, а ОСОБА_11 , погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого касира-оператора ОСОБА_22 , що виразилось у приводження в дію електрошокера, який тримав в руці, зайшов за межі касової зони.

В подальшому, ОСОБА_11 наставив у напрямку касира-оператора ОСОБА_22 вказаний електрошокер, тим самим демонструючи намір застосувати насильство, внаслідок чого останній перестав чинити опір та покинув межі касової зони.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_11 , скориставшись тим, що касир покинув межі касової зони, безперешкодно дістав з касового апарату гроші в сумі 921 грн та, утримуючи їх при собі, покинув приміщення АЗС, а ОСОБА_12 залишився в приміщенні АЗС, де його було затримано працівниками поліції.

ОСОБА_11 підійшов до автомобіля «Форд Мондео», державний номер НОМЕР_1 , та намагався залишити місце вчинення злочину, однак також був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, згідно обвинувального акту, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Між тим, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, зокрема показання обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , представника потерпілого та свідків, письмові та речові докази, колегія суддів приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, не доведена виходячи з наступного.

Так, допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зазначають про те, що раніше майже не спілкувались, в день події опинились разом у спільній компанії, а на місці події, тобто в приміщенні АЗС, опинились внаслідок збігу обставин, а тому попередньої змови на вчинення розбою у них не було. Про зазначені обставини свідчить і те, що ОСОБА_11 зайшов у приміщення АЗС першим, при цьому одягнув маску та дістав підготовлений раніше електрошокер, а ОСОБА_12 , в свою чергу, зайшов до приміщення АЗС пізніше, не намагався прикрити своє обличчя, жодних спеціальних предметів, пристосованих для вчинення злочину, при собі не мав. Крім цього, перебуваючи в приміщенні АЗС ОСОБА_11 самостійно здійснив усі необхідні, на його думку, дії, направлені на вчинення розбійного нападу, а саме зайшов за касову зону, погрожував касиру застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, самостійно взяв грошові кошти з касового апарату, після чого направився до виходу, а ОСОБА_12 в цей час, стояв в приміщенні АЗС, жодних протиправних дій не вчиняв, нікому не погрожував, допомогу ОСОБА_11 будь-яким способом не надавав, натомість він ( ОСОБА_24 ) намагався запобігти злочину, висловивши прохання до касира натиснути тривожну кнопку. Показання обвинуваченого ОСОБА_12 є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з іншими доказами, зокрема, підтверджуються переглянутим у судовому засіданні відеозаписом із камер відеоспостереження, що розміщені в приміщенні АЗС, показаннями представника потерпілого та свідків, які також зазначають про те, що жодних протиправних дій як в приміщенні АЗС, так і за його межами ОСОБА_12 не вчиняв. Вказані обставини не були спростовані стороною обвинувачення, а підстав ставити під сумнів показанням обвинувачених та свідків щодо дій обвинуваченого ОСОБА_12 , колегія суду не знаходить.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_12 повідомив суду про те, що, усвідомивши злочинні наміри ОСОБА_11 , намагався викликати поліцію за допомогою власного мобільного телефону, набравши на мобільному телефоні номер служби «102», однак не зміг цього зробити, оскільки мобільний телефон розрядився, водночас суд був позбавлений можливості перевірити вказані обставини в судовому засіданні під час дослідження речових доказів у зв`язку з технічною несправністю мобільного телефону.

Отже, зазначені обвинуваченим обставини не були спростовані в судовому засіданні.

Щодо доводів сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_12 за заздалегідь розробленим планом з ОСОБА_11 зайшов до приміщення АЗС одразу за ним, зупинився навпроти каси і став спостерігати за навколишньою обстановкою з метою подолання можливого опору з боку потерпілого, а опинившись в критичній стресовій ситуації злякався відповідальності за свої дії та імітував спробу запобігти ОСОБА_11 вчинити вказаний злочин, то колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях та не підтвердженні належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, жоден із наданих стороною обвинувачення доказів як сам по собі, так і в сукупності з іншими, з точки зору достатності та взаємозв`язку, не дає достатніх підстав стверджувати поза розумним сумнівом про винуватість ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За таких обставин, слід зазначити, що згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Ст. 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинна відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких між іншим, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Так, зокрема, згідно з ст. ст. 8, 9, 17 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання про недоведеність вчинення ОСОБА_12 в межах пред`явленого йому обвинувачення у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Отже, ОСОБА_12 у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України необхідно визнати невинуватим та виправдати у зв`язку з недоведенням вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

У той же час, враховуючи межі висунутого ОСОБА_11 обвинувачення та керуючись принципом презумпції невинуватості, колегія суддів вважає за необхідне виключити з обвинувачення кваліфікуючу ознаку - вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб у зв`язку із виправданням ОСОБА_12 .

На підставі викладеного, колегія суддів вважає доведеною вину ОСОБА_11 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням у приміщення, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_11 , колегія суддів у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який неодружений, не працюючий, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий. Також суд враховує його вік та стан здоров`я, відшкодування потерпілому матір`ю обвинуваченого ОСОБА_11 завданої моральної шкоди.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_11 кримінального правопорушення, та з урахуванням особи обвинуваченого, колегія суддів не знаходить підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі. Таке покарання колегія суддів вважає необхідним та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст. ст. 6, 19, 32, 62 Конституції України, ст. ст. 2, 3, 7, 8, 9, 17, 23, 41, 94, 214, 223, 246, 258, 260, 278, 284, 291, 370, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 / семи / років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 обчислювати з 06.09.2020 року.

Зарахувати ОСОБА_11 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, а саме з 14.12.2018 року по 11.04.2019 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни.

ОСОБА_12 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 187 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведенням вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

Речові докази у справі, а саме:

- DVD-R диском, із зазначенням на ньому «Videx 16х 4.7 Gb 120 min» з написом «АЗС КЛО 14.12.2018», цифровий носій «Verbatim» - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- грошові кошти у загальній сумі 377 гривень - конфіскувати в дохід держави;

- кайданки, сірого кольору, газовий балон «Терен-1 Б», ліхтарик з електрошокером, марки «POLICE200000KV» чорного кольору, шапка чорного кольору, схожа на балаклаву, пістолет Флобера S/N: НОМЕР_11 , гумова маска для обличчя, складний ніж, кобура чорного кольору, - знищити.

- мобільний телефон «Samsung», гаманець чорного кольору, грошові кошти у сумі 70 гривень, гаманець з пластиковими картками, ключі з брелками, - повернути ОСОБА_12 ;

- грошові кошти у сумі 921 гривня, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_19 , - повернути власнику;

- мобільний телефон «MEIZU» золотого кольору, сумка чорного кольору, - конфіскувати в дохід держави;

- ключі від ТЗ «Ford Mondeo», державний номер « НОМЕР_1 », транспортний засіб «Ford Mondeo», державний номер « НОМЕР_1 », що передані у камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, згідно квитанції № 014325, - повернути ОСОБА_25 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Головуючий суддя:

Судді: 1.

2.