Провадження № 1-кс/756/1772/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва заяву адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , про відвід прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000070 від 07.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 366 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду м. Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , про відвід прокурора Оболонської окружної прокуратури

м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000070 від 07.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування вимог заявник зазначив, що у провадженні Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000070 від 07.06.2021 року, в якому прокурора ОСОБА_4 було призначено процесуальним керівником.

На думку заявника, дії, які вчиняє прокурор ОСОБА_4 під час здійснення ним процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000070, викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості та дають підстави вважати, що він має особисту заінтересованість у результатах кримінального провадження. Так, прокурором ОСОБА_4 було погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_1 за відсутності об`єктивних та достатніх доказів винуватості ОСОБА_1 , а також з порушенням територіальної підслідності, оскільки правопорушення, які інкримінуються її підзахисному, відповідно до повідомлення про підозру, мали місце у Деснянському та Дарницькому районах міста Києва. При цьому, постанову про визначення підслідності, усупереч вимогам ч.2 ст. 218 КПК України, прокурором не прийнято, а клопотання захисника щодо визначення підслідності проігноровано. Про зацікавленість прокурора також свідчить його особиста участь у проведенні майже у всіх слідчих (розшукових) та процесуальних діях у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, захисник зазначила, що під час досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення відносно ОСОБА_1 були проведені несанкціоновані негласні слідчі дії, чим порушено конституційні права останнього. Вказане підтверджується тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_1 вручено не за його адресою проживання або роботи, а на вулиці, що свідчить, що за її підзахисним слідкували без належних на те підстав. Додатково заявник вказує на безпідставність втручання в процес досудового розслідування органів СБУ.

З урахуванням наведеного заявник просить відвести прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000070.

Заявник у судове засідання не з`явилася, на електронну адресу суду надіслала клопотання про розгляд заяви про відвід за її відсутності.

Прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 надав заяву про розгляд заяви про відвід за його відсутності, у задоволенні заяви просив відмовити через її необґрунтованість. Зазначив, що всі слідчі та процесуальні дії у вказаному кримінальному провадженню проводяться у відповідності до вимог КПК України, повноваження прокурора реалізуються у спосіб, встановлений ст. 36 КПК України. Вважає, що доводи адвоката ОСОБА_3 спрямовані на затягування досудового розслідування та уникнення відповідальності її підзахисним. Прокурором додатково надано постанови за результатами розгляду клопотань адвоката ОСОБА_3 .

Дослідивши заяву про відвід та додані до неї документи, документи, надані прокурором ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до наступного.

У провадженні Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000070 від 07.06.2021, за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 366 КК України.

Прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 є процесуальним керівником у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є в тому числі охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення повного розслідування, з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства

Згідно з положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені процедурою, визначеною кримінальним процесуальним законом.

Приписами ч. 2 ст. 80 КПК України закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід прокурору, слідчому з підстав, передбачених ст. 77 КПК України.

Відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Вимога щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження є головним обов`язком прокурора, слідчого, що зафіксовано в ч. 2 ст. 9 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду, прокурора, слідчого, дізнавача слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Причому суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Щодо доводів адвоката ОСОБА_3 про особисту заінтересованість прокурора, яка виражається в його особистій участі у проведенні слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000070 від 07.06.2021, слідчий суддя зазначає, що п.4 ч.2 ст. 36 КПК України безпосередньо передбачена можливість прокурора особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному кодексом, що також знайшло відображення у Главі 20 КПК України, яка присвячена порядку проведення слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 218 КПК України передбачено, що прокурор у разі самостійного встановлення обставин, що свідчать про необхідність визначення іншої підслідності, протягом десяти днів з дня встановлення таких обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності.

Згідно з ч.3 ст. 218 КПК України, якщо місце вчинення кримінального правопорушення невідоме або його вчинено за межами України, місце проведення досудового розслідування визначає відповідний прокурор з урахуванням місця виявлення ознак кримінального правопорушення, місця перебування підозрюваного чи більшості свідків, місця закінчення кримінального правопорушення або настання його наслідків тощо.

Усупереч твердженням заявника про те, що прокурором ОСОБА_4 залишено її клопотання про визначення підслідності без відповідного процесуального реагування, останнім надана постанова від 31.10.2022, винесена за результатами розгляду вищевказаного клопотання. З постанови прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 31.10.2022 вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000070 від 07.06.2021 здійснюється за фактом того, що службові особи ТОВ «Нано Фреш» (код 37889335), спільно зі службовими особами КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», заволоділи бюджетними коштами під час виконання робіт з дератизації та дезінсекції у житлових будинках та прилеглих територіях Оболонського, Дарницького та Деснянського районів м. Києва. На даний час вказане кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування. З урахуванням того, що ознаки кримінального правопорушення були виявлені також на території Оболонського району м. Києва, у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , було відмовлено.

Частиною 1 статті 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 277 КПК України повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

В рішеннях Європейського суду існує розширене трактування терміну обґрунтована підозра, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, SeriesA, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). Будь-яка стороння особа може бути переконаною в тому, що ця особа причетна до данного кримінального провадження.

Таким чином, прокурор на етапі погодження письмового повідомлення про підозру лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначає, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для повідомлення їй підозри.

У той же час, діючим КПК України не передбачений перелік місць, де саме повинно відбуватись вручення письмового повідомлення про підозру, а ч.4 ст. 278 КПК України, якою регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру, лише передбачено, що дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оцінюючи доводи адвоката ОСОБА_3 , викладені в заяві про відвід та зазначені у судовому засіданні в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що зазначені заявником підстави для відводу прокурору є непереконливими, оскільки вони не випливають із співіснування достатньо чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто не кореспондуються з нормами ст. 77 КПК України, а особиста безсторонність прокурора презюмується поки не надано доказів протилежного.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Аналізуючи мотиви для відводу прокурора по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000070, слідчий суддя дійшов висновку про те, що заявником не було зазначено жодної передбаченої законом підстави для відводу прокурора та не надано належних та допустимих доказів, які би вказували на упередженість прокурора під час здійснення його процесуальних обов`язків, а усі доводи, наведені заявником зводяться до її незгоди з прийнятими процесуальними рішеннями прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, слід зазначити, що нормами діючого кримінального процесуального законодавства, зокрема, Главою 26 КПК України, регулюється порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, а тому заявник не позбавлений права на звернення до суду зі скаргою у визначеному законом порядку у разі виявлення відповідних порушень своїх прав та законних інтересів.

Враховуючи викладені обставини слідчий суддя вважає, що відсутні обставини, які могли б свідчити про упередженість та особисту заінтересованість прокурора ОСОБА_4 під час здійснення останнім процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000070, у зв`язку з чим заява адвоката ОСОБА_3 про відвід прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 77, 80, 81, 83 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , про відвід прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000070 від 07.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 366 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1