Справа215/3441/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м.Кривому Розі кримінальне провадження №00000385 від 06.09.2022 щодо кримінального правопорушення за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, працює: КП «Криворізький психоневрологічний інтернат» ДОР, санітар, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

за ч. 1 ст. 369 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

05.09.2022 року ОСОБА_3 , 03.10.1955, приблизно о 21:00 годині, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2106 з реєстраційним номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Міцкевича, в Тернівському районі м. Кривий Ріг, неподалік від будинку №2, був зупинений невстановленими особами, які обмежили ОСОБА_3 в керуванні вищевказаним транспортним засобом, та викликали на місце працівників поліції.

05.09.2022 о 21.09 за вказаним викликом прибули поліцейські взводу № 1, роти № 1, батальйону №2, полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг, УПП в Дніпропетровській області, ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та старший лейтенант поліції ОСОБА_7 (надалі - поліцейські) які несли службу у складі екіпажу автопатруля «Буран 101» по охороні громадського порядку та публічної безпеки у квадраті патрулювання по території Тернівського районів м. Кривий Ріг.

Наблизившись до транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 , поліцейські виконуючи покладені на них повноваження, передбачені Законом України «Про Національну поліцію» в частині виконання повноважень поліції та посадової інструкції поліцейського, будучи у однострої поліцейських (у форменному одязі), визначеним ст. 20 ЗУ «Про Національну поліцію», під час перевірки документів ОСОБА_3 виявили, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння.

В той же час, приблизно о 21:29 годині 05.09.2022, поліцейські, на підставі закріплених правил у Кодексі України про адміністративні правопорушення, порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінетом Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року та розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, до цього відсторонивши ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, роз`яснили останньому, що йому необхідно буде пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або в закладі охорони здоров`я або за допомогою тесту на прилад «Драгер».

В цей час, ОСОБА_3 почувши вказану вимогу з боку працівників патрульної поліції в м. Кривий Ріг, розуміючи, що останні являються службовими особами, які постійно здійснюють функції представників влади, та уповноважені на складання адміністративних протоколів за вчинення адміністративних правопорушень, з метою уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, надав пропозицію службовій особі - поліцейському ОСОБА_6 та поліцейському ОСОБА_7 , надати їм неправомірну вигоду у сумі 10000 гривень, за невчинення ними дій, в його інтересах, з використанням наданого їм службового становища, пов`язаних з не притягненням ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Отримавши пропозицію від ОСОБА_3 отримати від нього неправомірну вигоду за невчинення вищевказаних дій, поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовились від пропозиції та роз`яснили останньому, що за дії направлені на надання пропозиції, обіцянки та надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення чи невчиння дій в інтересах того хто пропонує, обіцяє або надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища є передбачена Кримінальним кодексом України відповідальність.

Натомість, ОСОБА_3 не припиняючи свої умисні дії, з метою уникнення для себе адміністративної відповідальності знову надав пропозицію службовій особі поліцейському ОСОБА_6 та поліцейському ОСОБА_7 , надати їм неправомірну вигоду у сумі 10000 гривень, за невчинення ними дій, в його інтересах, з використанням наданого їм службового становища, пов`язаних з не притягненням ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, за ознаками у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

16 вересня 2022 року між сторонами кримінального провадження: прокурором ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника за дорученням ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.472 КПК України, за умовами якої:

1.Підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;

б) сприяти розслідуванню кримінального провадження.

Сторони погоджуються на призначення покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі та пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним, просить суд затвердити угоду.

Захисник ОСОБА_5 підтримала правову позицію свого підзахисного, просить суд затвердити угоду.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думки учасників процесу та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, доходить таких висновків.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим не допускається у кримінальному провадженні, якщо шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними мирової угоди.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України є не тяжким злочином.

На думку суду укладена сторонами угода про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди між сторонами є добровільним, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свобод та інтересів сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1, 2, 3 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 вересня 2022 року в кримінальному провадженні №0000385 від 06.09.2022 року між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцяти тисячам) грн..

Речові докази: 2 оптичні диски з відеозаписами слідчих дій зберігати в матеріалах справи.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: