444/3417/18
1-в/465/362/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2022 року місто Львів

головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
лікаря-психіатра ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
встановив:
Заступник генерального директора з експертизиКомунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 , звернувся до суду із заявою про продовження застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
В обґрунтування заяви зазначає, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 15.01.2021 виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , які були продовжені на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 02.06.2021 про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері, а тому за своїм психічним станом надалі потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Під час розгляду справи прокурор заяву підтримав.
Представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що ОСОБА_6 страждає на важке психічне захворювання - параноїдну шизофренію з безперервним перебігом, ремісії у його стані не вдалося досягнути, у хворого ОСОБА_6 відсутня критика як до свого психічного стану, так і до скоєного. Лікування повинно проводитись у стаціонарі під наглядом лікаря, в іншому випадку можуть бути непередбачувані наслідки. Відповідно до пояснень лікаря-психіатра ОСОБА_4 хворий ОСОБА_6 становить небезпеку для оточуючих.
Захисник не заперечив проти задоволення заяви, враховуючи висновок лікаря-психіатра та пояснення лікаря-психіатра, надані в судовому засіданні.
Особа, щодо якої розглядається заява, - ОСОБА_6 просив відпустити його додому, вважає, що він здоровий.
Дослідивши заяву та додані до неї документи, заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, з огляду на таке.

Встановлено, що ухвалою Жовківською районною суду Львівської області від 20.12.2018 щодо ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру із посиленим наглядом.

Ухвалою Луцького районного суду Волинської області від 23.11.2020 змінено щодо ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру з примусового лікування в умовах відділення посиленого нагляду на переведення відділення звичайного нагляду психіатричної лікарні за місцем реєстрації, для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 18.04.2022 року продовжено щодо ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення застосування такого заходу. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців (ст. 95 КК України).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до Висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №133 від 27.09.2022, ОСОБА_6 страждає параноїдною шизофренією, безперервний перебіг з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері, своїм психічним станом потребує продовження примусових заходів медичного характеру вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.
За переконанням суду, зазначений висновок комісії лікарів-психіатрів є переконливим та належним чином вмотивованим. Підстав ставити під сумнів правильність висновку суд не вбачає.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 видужав та стан його здоров`я значно покращився, внаслідок чого відпала б потреба в раніше застосованих примусових заходах медичного характеру, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність у стані ОСОБА_6 позитивної динаміки від проведеного лікування, суд вважає, що на даний час за своїм психічним станом останній потребує продовження примусового лікування в психіатричному закладі.

Таким чином, оскільки підстав для припинення або зміни застосованих відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру не встановлено, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, суд,-

постановив:

Заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» - задовольнити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1