Справа № 136/1549/19
Провадження № 131/18/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2022 року

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2019 року за №0000120 від за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Турбів Липовецького району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта загальна середня, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Турбів Липовецького району Вінницької області та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта загальна середня, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 18.05.2019 року біля 15 год. 35 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), шляхом вільного доступу через відчинену хвіртку увійшли до подвір?я домогосподарства, в якому проживає ОСОБА_6 та розташоване в АДРЕСА_3 .
У подальшому, пересвідчившись у тому, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , почали піднімати із землі металеві листи, які знаходилися перед входом у житловий будинок, однак їх злочинні дії були помічені ОСОБА_7 .
В подальшому, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розуміючи те, що їхні дії викрито ОСОБА_8 , незважаючи на прохання останнього припинити протиправні дії відносно його майна, умисно, з метою обернення чужого майна на свою користь, відкрито заволоділи металевими листами чорного кольору загальною вагою 51 кг, загальна ринкова вартість яких станом на 18.05.2019 року становила 343 грн. 73 коп., після чого покинули місце вчинення злочину з викраденим майном на автомобілі «Тахі» у невідомому напрямку.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 343 грн. 73 коп.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за кваліфікуючою ознакою - грабіж, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_4 18.05.2019 року біля 15 год. 35 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), шляхом вільного доступу через відчинену хвіртку увійшли до подвір?я домогосподарства, в якому проживає ОСОБА_6 та розташоване в АДРЕСА_3 .
У подальшому, пересвідчившись у тому, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 почали піднімати із землі металеві листи, які знаходилися перед входом у житловий будинок, однак їх злочинні дії були помічені ОСОБА_6 .
В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розуміючи те, що їхні дії викрито ОСОБА_6 , незважаючи на прохання останнього припинити протиправні дії відносно його майна, умисно, з метою обернення чужого майна на свою користь, відкрито заволоділи металевими листами чорного кольору загальною вагою 51 кг, загальна ринкова вартість яких станом на 18.05.2019 року становила 343 грн. 73 коп., після чого покинули місце вчинення злочину з викраденим майном на автомобілі «Тахі» у невідомому напрямку.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоду на суму 343 грн. 73 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою - грабіж, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та просить суд призначити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні при зазначених вище обставинах визнав повністю, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, не заперечує щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щиро розкаюється у вчиненому, просить не позбавляти волі.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні при зазначених вище обставинах визнав повністю, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, не заперечує щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щиро розкаюється у вчиненому, просить не позбавляти волі.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинувачених, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинувачених та характеризуючих їх даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинувачених, які визнали себе винними та добровільно повідомили суду обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинувачених, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинувачених є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою - грабіж, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Також, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою - грабіж, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином; фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який офіційно непрацевлаштований, неодружений, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином; фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який офіційно непрацевлаштований, неодружений, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинувачених до своїх дій, а саме те, що у вчиненому вони щиро каються, та завіряють суд, що подібне більше не повториться.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України - є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України - є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 ; тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а також обсяг та вартість вкраденого майна, суд вважає, що ОСОБА_3 не представляє суспільної небезпеки і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, із звільненням від подальшого відбування призначеного покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 ; тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а також обсяг та вартість вкраденого майна, суд вважає, що ОСОБА_4 не представляє суспільної небезпеки і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, із звільненням від подальшого відбування призначеного покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 буде справедливим та достатнім і сприятиме їх виправленню та попередженню вчинення як ними нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням завдана на суму 343,73 грн. Цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених в рівних частинах слід стягнути судові витрати у справі на залучення експерта, в розмірі по 314, 00 грн., що в загальній сумі становить 628,00 грн.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до положень статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном 2 (два) роки.
Згідно вимог підпунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до положень статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном 2 (два) роки.
Згідно вимог підпунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів в розмірі по 314,00 (триста чотирнадцять гривень 00 копійок) грн., що в загальній сумі становить 628,00 (шістсот двадцять вісім гривень 00 копійок) грн.
Речові докази по кримінальному провадженню № 0000120, а саме: 3 частини металевих плит (листів) з чорного металу, загальною вагою 51 кг, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - повернути потерпілому, арешт накладений ухвалою Липовецького районного суду від 22.05.2019 року на дане майно скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Згідно змісту частини 2 статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: