Справа № 487/2274/22
Провадження № 1-кс/487/2507/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.11.2022 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 13.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 13.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, до шести місяців, тобто до 18.02.2023 року.
Клопотання мотивовано тим, що першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 13.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221, за яким ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Тримісячний строк досудового розслідування у цьому провадженні закінчується 18.11.2022 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не виявляється можливим у зв`язку з тим, що до завершення досудового слідства необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій: провести призначену 06.10.2022 постановою слідчого експертизу за експертною спеціальністю 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів», висновок якої долучити до матеріалів кримінального провадження; додатково допитати як свідка начальника відділу по роботі з персоналом ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 ; допитати як свідка заступника начальника управління забезпечення діяльності у південному регіоні Департаменту з питань виконання кримінальних покарань ОСОБА_8 ; допитати як свідка начальника сектору з питань контролю за виконанням судових рішень по південному регіону управління забезпечення діяльності у південному регіоні Департаменту з питань виконання кримінальних покарань ОСОБА_9 ; допитати як свідка начальника відділу обліку, розподілу та переведення засуджених осіб Управління контролю за виконанням судових рішень Департаменту з питань виконання кримінальних покарань ОСОБА_10 ; отримати процесуальні документи за результатами виконання постанов про проведення процесуальних дій на іншій території від 21.10.2022 та 25.10.2022 року; встановити місцезнаходження та допитати як свідків у кримінальному провадженні 6 осіб зі списку, який був переданий ОСОБА_5 ОСОБА_11 ; у встановленому законом порядку розсекретити матеріали, які стали підставам для проведення негласних слідчих (розшукових) дій; отримати відповідь на запит в порядку ст. 93 КПК України із Департаменту з питань виконання кримінальних покарань щодо організації та порядку збору інформації про утворені дільниці для військовополонених в установах виконання покарань, а також її передачі працівникам Департаменту та іншим підприємствам, установам та організаціям; отримати відповідь на запит в порядку ст. 93 КПК України із Державної міграційної служби України відомостей щодо отримання паспорту громадянина України, дозвільних документів для виїзду за межі території України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон) особи на ім`я ОСОБА_12 або ОСОБА_13 ; після отримання зазначеної вище інформації встановити місцезнаходження вказаної особи та допитати як свідка у кримінальному провадженні; на підставі зібраних доказів та з`ясованих фактичних обставин кримінального правопорушення повідомити про остаточну підозру ОСОБА_5 та іншим можливим особам, яких допитати за обставинами повідомленої підозри; провести інші слідчі (розшукові) дії направлені на встановлення об`єктивних обставин вчиненого кримінального правопорушення, необхідність у яких може виникнути за наслідками проведення вищезазначених процесуальних дій; виконати вимоги ст.ст. 290, 291, 293 КПК України з підозрюваними і захисниками та надати їм достатньо часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, та хоча строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження згідно ч. 5 ст. 219 КПК України не включається у строки, передбачені цією статтею, однак послідуючий строк для виконання вимог ст.ст. 291, 293 КПК України є строком досудового розслідування, оскільки згідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється до дня звернення до суду з обвинувальним актом; скласти та направити до суду обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування. Отримані в результаті вищезазначених слідчих і процесуальних дій докази будуть використані для підтвердження вини підозрюваної, а тому мають важливе значення для закінчення досудового розслідування та подальшого судового розгляду. З урахуванням обсягу вищевказаних процесуальних дій необхідний додатковий строк не менше 3 місяців. Закінчення досудового розслідування упродовж трьох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину є неможливим внаслідок особливої складності кримінального провадження, з об`єктивних причин, обумовлених специфікою процесуальних дій, необхідних для забезпечення належної якості досудового розслідування. Проведення вищевказаних слідчих та процесуальних дій мають суттєве значення для доведення вини підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення у суді.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку досудового розслідування, вказавши на необґрунтованість, безпідставність та невмотивованість поданого клопотання, недоведеність того, що зазначені слідчим дії мають значення для потреб досудового розслідування та не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин. Також, захисником було вказано на необґрунтованість підозри та відсутність доказів на підтвердження вини підозрюваної у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення; порушення підслідності даного кримінального провадження; сплив строку досудового розслідування, який за версією захисту закінчився 17.11.2022 року; порушення права на захист підозрюваної, у зв`язку з врученням підозри за відсутності захисника.
Підозрювана у судовому засіданні підтримала свого захисника, зазначила, що винною себе не вважає, та просила відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з його необґрунтованістю.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Слідчим суддею встановлено, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 13.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» (далі - Закон) Державна кримінально-виконавча служба України є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.
Частиною 1 ст. 6 вказаного Закону Державна кримінально-виконавча служба України здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.
Крім того, відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори є правоохоронними органами.
З огляду на це, ОСОБА_5 , будучи посадовою особою Управління забезпечення діяльності у південному регіоні Департаменту з питань виконання покарань Міністерства юстиції України, яке входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України та здійснюючи правозастосовні та правоохоронні функції, є працівником правоохоронного органу.
Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
Положеннями ст.ст. 1 та 2 Основного Закону України Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.
Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 (ратифікований Російською Федерацією 22 квітня 2004), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької, Луганської, Херсонської, Миколаївської, Запорізької, Харківської, Сумської, Чернігівської областей відноситься до території України.
Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907, IV Женевською конвенцією 1949, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Статтею 42 Додатку до IV Гаазької конвенції про закони і звичаї суходільної війни, 1907 року, визначено, що територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника. Окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.
Відповідно до Женевських конвенцій 1949 будь-які протиріччя, які виникають між двома державами і призводять до втручання збройних сил, є збройним конфліктом у розумінні статті 2, навіть якщо одна зі сторін конфлікту заперечує існування стану війни. При цьому не має значення, скільки триває конфлікт, або скільки нападів мало місце.
В той же час, 24.02.2022, військовослужбовці ЗС РФ на виконання наказу головного командувача рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України, здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, чим вчинили дії, спрямовані на зміну меж території та державного кордону України, в порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
З огляду на викладене, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, з 05:30 год. 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан, який Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 (затверджено Законом України № 2119-IX від 15.03.2022), № 259/2022 від 18.04.2022 (затверджено Законом України № 2212-IX від 21.04.2022), № 341/2022 від 17.05.2022 (затверджено Законом України № 2263-IX від 22.05.2022), № 573/2022 від 12.08.2022 (затверджено Законом України № 2500-IX від 15.08.2022) продовжено до 21.11.2022.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Херсонської області, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами, що підтверджується Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 (зі змінами та доповненнями), представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Херсонської області були сформовані підрозділи силового блоку, які виконують функції правоохоронних органів, тим самим вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.
Разом з тим, за версією органу досудового розслідування, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, будучи службовцем Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, з ідеологічних та корисливих мотивів, переслідуючи мету заподіяння шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, умисно вирішила сприяти підривній діяльності РФ у період воєнного стану, тобто передбачала, усвідомлювала характер своїх суспільно небезпечних дій і бажала настання суспільно небезпечних наслідків.
Так, громадянка України ОСОБА_5 , підтримуючи товариські відносини із ОСОБА_11 , яка проживає у м. Херсон (раніше перебувала на посаді начальника відділу по роботі з персоналом Державної установи «Дар`ївська виправна колонія № 10»), з березня 2022 року до 18 серпня 2022 року, більш точної дати у ході досудового розслідування не установлено, здійснювала із останньою спілкування використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_1 за допомогою месенджерів «Telegram» та «Whatsapp».
При цьому, під час спілкування із ОСОБА_11 , а також іншими своїми знайомими, які проживають у м. Херсон, зокрема, ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що Херсонська область є тимчасово окупованою територію російською федерацією, ОСОБА_5 неодноразово висловлювала своє прихильне ставлення до окупаційної влади та окремих її представників.
При цьому, 21.06.2022 об 11 год 44 хв, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на надання допомоги іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, використовуючи месенджер «Telegram», надала користувачу з прив`язаним номером мобільного телефону НОМЕР_2 з ідентифікатором «Двк-10 ОСОБА_11 », тобто ОСОБА_11 , достовірно знаючи про те, що остання з 31.05.2022 припинила трудові відносини з ДКВС України, та у червні 2022 року, але не пізніше 10.06.2022, більш точної дати у ході досудового розслідування не установлено, добровільно зайняла в незаконному правоохоронному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, посаду начальника відділу кадрів Управління служби виконання покарань по Херсонській області, після чого остання розпочала виконувати вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністрації рф на вищевказаній посаді, інформацію щодо персональних даних, місця проживання з прив`язкою до місцевості та приблизної адреси проживання, особистих номерів мобільних телефонів, адрес електронної пошти патріотично налаштованих працівників Державної кримінально-виконавчої служби України, які раніше проходили службу в установах Херсонської та Миколаївської областей та покинули вказані території у зв`язку із їх тимчасовою окупацією російською федерацією.
Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на надання допомоги іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, використовуючи месенджер «Telegram», 11.07.2022 о 13 год 43 хв шляхом направлення фотознімку документу у формі довідки користувачу з прив`язаним номером мобільного телефону НОМЕР_2 з ідентифікатором «Двк-10 ОСОБА_11 », надала інформацію щодо проходження військової служби у військовій частині Національної гвардії України патріотично налаштованого працівника Державної кримінально-виконавчої служби України, який раніше проходив службу в установі Херсонської області та покинув вказані території у зв`язку із їх тимчасовою окупацією російською федерацією та близькі родичі якого залишились на зазначених територіях.
Таким чином, за викладених обставин, внаслідок здійснення діяльності щодо передачі представнику незаконного правоохоронного органу, а саме Управління служби виконання по карань по Херсонській області, особистих та інших даних окремих патріотично налаштованих громадян України ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України; наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.
18.08.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: у державні зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.
19.08.2022 року ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва було застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» без можливості внесення застави строком до 16.10.2022 року включно.
31.08.2022 року ухвалою Миколаївського апеляційного суду залишено без змін зазначену вище ухвалу Заводського районного суду міста Миколаєва від 19.08.2022 року.
Постановою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_15 від 12.10.2022 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 13.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221, до трьох місяців, тобто до 18.11.2022 року.
13.10.2022 року ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва було застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» без можливості внесення застави строком до 18.11.2022 року включно.
27.10.2022 року ухвалою Миколаївського апеляційного суду залишено без змін зазначену вище ухвалу Заводського районного суду міста Миколаєва від 13.10.2022 року.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема, даними: протоколу про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем №64/688 від 09.08.2022. Під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_5 установлено, що остання використовуючи месенджер «Telegram», надала користувачу з прив`язаним номером мобільного телефону НОМЕР_2 з ідентифікатором «Двк-10 ОСОБА_11 », тобто ОСОБА_11 , яка перебуває на посаді начальника відділу кадрів Управління служби виконання покарань по Херсонській області у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території та виконує вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністрації РФ на вищевказаній посаді, шляхом направлення фотознімків документу «список працівників із окупованих територій», інформацію щодо персональних даних, місця проживання з прив`язкою до місцевості та приблизної адреси проживання, особистих номерів мобільних телефонів, адрес електронної пошти патріотично налаштованих працівників Державної кримінально-виконавчої служби України, які раніше проходили службу в установах Херсонської та Миколаївської областей та покинули вказані території у зв`язку із їх тимчасовою окупацією Російською Федерацією; протоколу про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем №64/688 від 09.08.2022 року. ОСОБА_5 , використовуючи месенджер «Telegram», 11.07.2022 надала користувачу з прив`язаним номером мобільного телефону НОМЕР_2 з ідентифікатором «Двк-10 ОСОБА_11 », тобто ОСОБА_11 , яка перебуває на посаді начальника відділу кадрів Управління служби виконання покарань по Херсонській області у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території та виконує вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністрації РФ на вищевказаній посаді, шляхом направлення фотознімку документу, а саме довідки, інформацію щодо проходження військової служби у військовій частині Національної гвардії України патріотично налаштованого працівника Державної кримінально-виконавчої служби України, який раніше проходив службу в установі Херсонської області та покинув вказані території у зв`язку із їх тимчасовою окупацією Російською Федерацією та близькі родичі якого залишились на зазначених територіях; протоколу обшуку від 18.08.2022, проведеного за місцем проживання ОСОБА_5 , у ході проведеного якого виявлено оригінал довідки з інформацію щодо проходження військової служби у військовій частині Національної гвардії України патріотично налаштованого працівника Державної кримінально-виконавчої служби України, який раніше проходив службу в установі Херсонської області та покинув вказані території у зв`язку із їх тимчасовою окупацією Російською Федерацією та близькі родичі якого залишились на зазначених територіях. Також, у мобільному телефоні, яким користується ОСОБА_5 виявлено листування з вищевказаними особами щодо обставин, які є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні; протоколу допиту свідка начальника відділу по роботі з персоналом ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 від 18.08.2022 року; протоколу допиту свідка заступника начальника управління начальника відділу організаційно-штатної роботи Служби персоналу (на правах управління) Департаменту з питань виконання кримінальних покарань ОСОБА_16 від 26.09.2022; протоколу допиту свідка начальника управління (керівник служби) Служби персоналу (на правах управління) Департаменту з питань виконання кримінальних покарань ОСОБА_17 від 26.09.2022; відповіді Департаменту з питань виконання покарань на запит у порядку ст. 93 КПК України, відповідно до якого заступник начальника відділу організаційно-штатної роботи Служби персоналу (на правах управління) Департаменту ОСОБА_5 не мала доступу до інформації про утворення дільниць для тримання військовополонених та посадовими обов`язками не визначено завдань та функцій для роботи з військовополоненими (лист від 21.10.2022 №19-11229/ТЩ/ВС); протоколу огляду вилученого 18.08.2022 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме в квартирі АДРЕСА_1 , який належить та яким користувалась ОСОБА_5 від 19.09.2022; протоколу допиту свідка колишнього працівника ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» ОСОБА_18 від 25.10.2022 року; протоколу допиту свідка колишнього працівника ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» ОСОБА_19 від 25.10.2022 року; протоколу допиту свідка військовослужбовця, колишнього працівника ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» ОСОБА_20 від 25.10.2022 року; протоколу допиту свідка начальника управління забезпечення діяльності у південному регіоні Департаменту з питань виконання кримінальних покарань ОСОБА_21 від 19.10.2022 року; протоколу огляду вилученого 18.08.2022 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме в квартирі АДРЕСА_2 мобільного телефону «Iphone 7» золотистого кольору, IMEI: НОМЕР_3 , з сім-карткою ПрАТ «ВФ України» № НОМЕР_1 , який належить та яким користувалась ОСОБА_5 .
Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 могла вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Тому доводи сторони захисту про відсутність доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, є безпідставними.
Згідно ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 КПК України. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Відповідно до ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Вимогами ст. ст. 276-278 КПК України не передбачена обов`язкова участь захисника при врученні письмового повідомлення про підозру, яке, серед іншого, може бути вручене у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.
Згідно ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного. Тобто, для захисту особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, одразу після вручення такого повідомлення залучається захисник. Отже, твердження захисника про порушення права підозрюваної за захист під час вручення повідомлення про підозру є необґрунтованими.
Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 КПК України, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 КПК України , до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
З дня повідомлення особі про підозру, за змістом ч. 3 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчене: протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 КПК України; протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім; протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 КПК України; протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Відповідно до ч. 4 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті; шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину; дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Згідно ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 КПК України, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 КПК України: 1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора; 2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; 3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками.
Відповідно до ч. 4 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.
Згідно ч. 1 ст. 2951 КПК України, випадках, передбачених статтею 294 КПК України, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
За змістом частин 4 та 5 ст. 2951 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру у разі його протиправності та необґрунтованості.
Крім підстав, передбачених частиною четвертою цієї статті, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, якщо слідчий не доведе, що додатковий строк необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, або для проведення чи завершення проведення експертизи, за умови що ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин, а також якщо досліджені під час вирішення цього питання обставини свідчать про відсутність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру, та/або підозрюваний причетний до цієї події кримінального правопорушення.
В судовому засіданні прокурором доведено, що закінчити досудове розслідування протягом трьох місяців неможливо, оскільки необхідно: провести призначену 06.10.2022 постановою слідчого комп`ютерно-технічну експертизу за експертною спеціальністю 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів», висновок якої долучити до матеріалів кримінального провадження; додатково допитати як свідка начальника відділу по роботі з персоналом ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 ; допитати як свідка заступника начальника управління забезпечення діяльності у південному регіоні Департаменту з питань виконання кримінальних покарань ОСОБА_8 ; допитати як свідка начальника сектору з питань контролю за виконанням судових рішень по південному регіону управління забезпечення діяльності у південному регіоні Департаменту з питань виконання кримінальних покарань ОСОБА_9 ; допитати як свідка начальника відділу обліку, розподілу та переведення засуджених осіб Управління контролю за виконанням судових рішень Департаменту з питань виконання кримінальних покарань ОСОБА_10 ; отримати процесуальні документи за результатами виконання постанов про проведення процесуальних дій на іншій території від 21.10.2022 та 25.10.2022 року; встановити місцезнаходження та допитати як свідків у кримінальному провадженні 6 осіб зі списку, який був переданий ОСОБА_5 ОСОБА_11 ; у встановленому законом порядку розсекретити матеріали, які стали підставам для проведення негласних слідчих (розшукових) дій; отримати відповідь на запит в порядку ст. 93 КПК України із Департаменту з питань виконання кримінальних покарань щодо організації та порядку збору інформації про утворені дільниці для військовополонених в установах виконання покарань, а також її передачі працівникам Департаменту та іншим підприємствам, установам та організаціям; отримати відповідь на запит в порядку ст. 93 КПК України із Державної міграційної служби України відомостей щодо отримання паспорту громадянина України, дозвільних документів для виїзду за межі території України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон) особи на ім`я ОСОБА_12 або ОСОБА_13 ; після отримання зазначеної вище інформації встановити місцезнаходження вказаної особи та допитати як свідка у кримінальному провадженні; на підставі зібраних доказів та з`ясованих фактичних обставин кримінального правопорушення, за наявності відповідних правових підстав, повідомити про остаточну підозру ОСОБА_5 та іншим можливим особам, яких допитати за обставинами повідомленої підозри; провести інші слідчі (розшукові) дії направлені на встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження, необхідність у яких може виникнути за наслідками проведення вищезазначених процесуальних дій; виконати, за наявності відповідних правових підстав, вимоги ст.ст. 290, 291, 293 КПК України з підозрюваними і захисниками та надати їм достатньо часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, оскільки згідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється до дня звернення до суду з обвинувальним актом; скласти та направити до суду, за наявності відповідних правових підстав, обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.
Отримані в результаті вищезазначених слідчих і процесуальних дій докази будуть використані для підтвердження або спростування вини підозрюваної, а тому мають важливе значення для закінчення досудового розслідування та подальшого судового розгляду.
Закінчення досудового розслідування в межах строків, визначених п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, є неможливим внаслідок особливої складності кримінального провадження, з об`єктивних причин, обумовлених специфікою процесуальних дій, необхідних для забезпечення належної якості досудового розслідування.
Згідно ч. 2 ст. ст. 2951 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані зазначити у відповідному клопотанні найкоротший строк, достатній для потреб досудового розслідування.
З наведено слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні обґрунтування вбачається, що найкоротший строк, достатній для потреб досудового розслідування для проведення та завершення процесуальних дій, складає п`ять місяців з моменту повідомлення про підозру. Згідно ч. 3 ст. 294 КПК України такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 КПК України, лише слідчим суддею.
Згідно ч. 5 ст. 36 КПК України, Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», підслідність кримінальних правопорушень, вчинених на тимчасово окупованій території, визначається Генеральним прокурором або першим заступником чи заступником Генерального прокурора, який виконує обов`язки Генерального прокурора. Матеріали досудового розслідування щодо кримінальних правопорушень, кримінальні провадження щодо яких знаходяться на стадії досудового розслідування, повинні бути передані у розумний строк органам досудового розслідування, визначеним Генеральним прокурором або першим заступником чи заступником Генерального прокурора, який виконує обов`язки Генерального прокурора.
За змістом постанови виконувача обов`язків Генерального прокурора ОСОБА_22 від 20.07.2022 року про визначення підслідності кримінального провадження встановлено, що Миколаївською обласної прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000221 від 13.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. Досудове розслідування у вказаному кримінальному проваджені здійснюється за фактом добровільного зайняття посад громадянами України працівниками Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території Херсонської області. Згідно з ч. 2 ст. 216 КПК України, слідчі органи безпеки здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, у тому числі передбачених статтею 111-1 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України, досудове розслідування вказаного кримінального правопорушення повинно здійснюватися слідчими Головного управління Служби безпеки України у Херсонській області. Однак, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону «Про правовий режим воєнного стану, в України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії в подальшому було продовжено. Згідно з переліком територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані), який затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022 року (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №138 від 29.06.2022 року), до таких територій відноситься, у тому числі, Херсонська міська територіальна громада, на території якої знаходиться Головне управління Служби безпеки України у Херсонській області. Оскільки територія Херсонської міської територіальної громади на даний час (постанова приймалась 20.07.2022 року) перебуває в тимчасовій окупації, це свідчить про наявність об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійснення ним ефективного досудового розслідування в умовах воєнного стану. У зв`язку з чим, з посиланням на норми ст.ст. 2, 7, 9, 28, 36, 110 КПК України та ч. 2 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», визначено підслідність кримінального провадження №0000221 від 13.06.2022 року за слідчими першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань. Розташованого у місті Миколаєві. Здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000221 доручено прокурорам Миколаївської обласної прокуратури.
Отже, твердження сторони захисту про неправомірність здійснення досудового розслідування слідчими першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, є безпідставними.
Крім того, як зазначалось раніше, 18.08.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: у державні зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.
Згідно п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Статтею 115 КПК України (частина 1) передбачено, що строки, встановлені КПК України, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.
Згідно ч. 4 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Отже, з системного аналізу норм п. 4 ч. 3 ст. 219 та ч.ч. 1, 4 ст. 115 КПК України, вбачається, що в даному кримінальному провадженні строк досудового розслідування підлягає обчисленню місяцями та закінчується у відповідне число останнього місяця.
Постановою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_15 від 12.10.2022 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 13.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221, до трьох місяців, тобто до 18.11.2022 року.
З огляду на викладене, твердження сторони захисту про закінчення строку досудового розслідування на момент розгляду клопотання, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Приймаючи рішення у справі, слідчий судді враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain, серія A, N 303-A, § § 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland, N 49684/99, § 2))
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що провести вищевказані слідчі та процесуальні дії у передбачений законом строк є неможливим з об`єктивних причин, враховуючи тривалість проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, ступень складності кримінального провадження, особливості розслідуваного злочину, а за такого клопотання підлягає задоволенню. Доводи, наведені стороною захисту, зазначеного висновку не спростовують. При цьому слідчий суддя враховує, що продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні сприятиме досягненню виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, та виконанню вимог ст. 9 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 219, 294, 295, 295-1, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 13.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, задовольнити частково.
Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 13.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, до п`яти місяців, а саме: до 18.01.2023 року включно.
Ухвала слідчого судді, прийнята за результатами розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування, оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали оголошено 23.11.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1