Єдиний унікальний номер судової справи 201/3491/22
Номер провадження 1-кп/201/608/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2022 року за № 000316 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця мс. Морозівка, Балаклійського району, Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2022 року за № 0000316 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 подано письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в межах вказаного кримінального провадження.

В обґрунтування доводів клопотання прокурор ОСОБА_3 посилався на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності та відповідного покарання, що загрожує у разі визнання його винним, може переховуватись від суду, а тому продовжує існувати передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик, який, на його переконання, є повністю доведеним.

Таким чином, на переконання прокурора, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_6 є недоцільним та не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просив клопотання задовольнити і продовжити строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого на 60 днів.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала клопотання прокурора, вважала за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому заперечував проти задоволення клопотання прокурора продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що у його підзахисного наявні міцні соціальні зв`язки та просив змінити на інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі .

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що клопотання исторони обвинувачення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, судом встановлено, що відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2022 року до ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 червня 2022 року, який в подальшому був неодноразово продовжений.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження продовження існування наведеного у клопотанні ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що прокурором доведена наявність достатніх підстав вважати, що такий ризик, як можливі спроби обвинуваченого переховуватись від суду, існує і не зменшився на час розгляду клопотання прокурора, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення спрямованого на протиправне позбавлення життя потерпілого, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, при цьому, судом враховуються дані про особу обвинуваченого, який не має постійного місця роботи і джерела доходу, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

А отже, наведені дані про особу обвинуваченого в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризику можливих спроб ОСОБА_6 переховуватись від суду, ступінь якого є досить високою.

Відтак, суд погоджується із заявленим прокурором ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність існування цього ризику доведеним у повній мірі.

Отже, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання захисника ОСОБА_5 на наявність у його підзахисного ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, суд не приймає до уваги, адже на підтвердження таких доводів стороною захисту не надано жодних документів.

Також, в даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, а тому звільнення з-під варти ОСОБА_6 суперечитиме завданням визначеним кримінальним законодавством.
Крім того, судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

З урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого правопорушення, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючому ризику та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою закінчується 03 грудня 2022 року вважає за доцільне продовжити тримання останнього під вартою строком на 60 днів до 28 січня 2023 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 199, 331, 369-372 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 28 січня 2023 року включно.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, є 28 січня 2023 року включно.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 30 хвилин 30 листопада 2022 року.

Суддя: ОСОБА_1