Справа № 171/1177/22
Провадження № 1-кп/177/113/22
У Х В А Л А

22.12.2022 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24.06.2022 року за №0000122, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України, суд,-

встановив:

В провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває вищевказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України.

20.12.2022 на адресу суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , яке обґрунтовано тим, що обвинуваченому інкримінуються вчинення тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ухвалою слідчого судді від 27.06.2022 року щодо підозрюваного був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, однак обвинувачений порушив вимоги домашнього арешту та повторно вчинив тяжкий злочин. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і продовжують існувати. Вважала, що підстави для скасування або зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який, відсутні.

В судовому засіданні прокурор своє клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 , кожен окремо, щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заперечували, просив замінити тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме, на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю.

Заслухавши учасників судового провадження, розглянувши клопотання прокурора та заперечення сторони захисту, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінально-процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд своїм рішенням має забезпечити не лише їх права, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Розглядаючи заявлене клопотання прокурора відносно ОСОБА_5 суд приходить до висновку про необхідність та доцільність його задоволення та продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15.07.2022 підозрюваному ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, який ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області, продовжено.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 29.12.2022, заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження та вчинення іншого кримінального правопорушення, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і виправдовують застосування обраного запобіжного заходу.

Беручи до уваги вищезазначені ризики, та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, те, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів у сфері обігу психотропних речовин, за умов не перебування ізольованим від суспільства в межах запобіжного заходу може вчити інше кримінальне правопорушення на що вказує факт порушення ОСОБА_5 умов домашнього арешту, який був до нього застосований ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду 27.06.2022, відсутність міцних соціальних зв`язків, що обумовлено тим, що останній, як встановлено ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ніде не працевлаштований, доказів законного отримання доходу не зазначив і не надав, не одружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, та може змінювати своє місце проживання, а тому для запобігання вказаним ризикам є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Разом з тим, суд зауважує, що ухвалою слідчого суді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15.07.2022 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 182 КПК України визначено розмір застави, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення. Частиною 7 ст. 182 КПК України, зокрема, передбачено, що підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню, підстав для зміни запобіжного заходу не має.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 19 лютого 2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів.

Суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7