Справа № 634/1352/21
Провадження № 1-кп/529/62/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Диканька Полтавської області у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000064 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Нова Чернещина Сахновщинського району Харківської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, який проходить військову службу за мобілізацією в частині НОМЕР_1 , рядовий , на посаді солдат - стрілець, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

09 серпня 2021 року близько 18 год. 20 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на жорстоке поводження з тваринами, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, грубо порушуючи загальноприйняті моральні принципи щодо поводження з тваринами, нехтуючи правилами суспільної моралі, із застосуванням жорстоких методів, з метою заподіяння травм та знущання над собакою, використовуючи фізичну силу, умисно, з розмаху кинув правою рукою цуценя у вікно будинку, від чого розбилося скло, а собака впала на землю та миттєво померла.

Отже, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 299 КК України, а саме: жорстоке поводження з тваринами, що належать до хребетних, що вчинено умисно та призвело до загибелі тварини.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторін кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого злочину, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. При цьому вказав, що дійсно 09 серпня 2021 року, перебуваючи на території домоволодіння своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки з останньою, він з розмаху кинув цуценя у вікно будинку, від чого розбилося скло, а собака впала на землю та миттєво померла. Обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що щиро кається у вчиненому, просив його суворо не карати.

Прокурор вказав, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 1 ст. 299 КК України визнав повністю, не заперечував фактичні обставини кримінального провадження, правильно розуміє та усвідомлює зміст обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, а також те, що обставини кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 299 КК України, іншими учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу цього обвинуваченого, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.

Суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття.

Згідно з ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

За змістом статтей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, бере до уваги наслідки вчинення кримінального правопорушення. В свою чергу, судом також враховується, що обвинувачений є мобілізованим та здійснює захист Вітчизни.

Враховуючи загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, вимоги ст. 65 КК України, те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд при призначенні покарання враховує також поведінку обвинуваченого під час кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття обвинуваченого, повне визнання ним вини як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 299 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на обвинуваченого обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

При призначенні покарання за ч. 1 ст. 299 КК України суд не застосовує додаткове покарання у вигляді конфіскації тварини, оскільки померла тварина не належала обвинуваченому ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України, ч. 1 ст. 163 Кримінально-виконавчого кодексу України нагляд за поведінкою ОСОБА_4 , звільненого від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку покласти на командира військової частини за місцем проходження ним військової служби, а у випадку його звільнення з військової служби - на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Виходячи з того, що по справі були понесені витрати на проведення судової експертизи у розмірі 6 864,40 грн, то відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 50, 65, 66, 67, 75, ч. 1 ст. 299 КК України, ст. ст. 349, 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини, за місцем проходження ним військової служби, а у випадку його звільнення з військової служби - до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання;

- повідомляти командира військової частини, за місцем проходження ним військової служби, а у випадку його звільнення з військової служби - уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання про зміну місця свого проживання чи роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з командиром військової частини, за місцем проходження ним військової служби, а у випадку його звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 Кримінального кодексу України, ч. 1 ст. 163 Кримінально-виконавчого кодексу України нагляд за поведінкою ОСОБА_4 , звільненого від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку покласти на командира військової частини за місцем проходження ним військової служби, а у випадку його звільнення з військової служби - на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи розмірі 6 864 (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн 40 коп.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду, за виключенням тих обставин, що не були досліджені в судовому засіданні, може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1