Справа № 496/503/22
Провадження № 1-кп/496/242/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, освіта середньо-спеціальна, працюючого водієм ТОВ «Авантра Транс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

09.10.2021 року, ОСОБА_6 приблизно о 21 годині 15 хвилин, допустив порушення вимог пунктів 2.3 (б); 13.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено: п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 13.1. «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

У зазначений день та час, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автопоїздом у складі тягача «MAN TGX 18.480», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа «SCHWARZMULLER SPA-ЗЕ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись у першій смузі руху (за наявності трьох смуг для руху в кожному напрямку) прямої ділянки сухого, чистого асфальтобетонного покриття на 455 км автодороги Київ-Одеса Одеського району Одеської області, збоку м. Одеса, в напрямку м. Києва, в умовах темної пори доби, вкрай уважним не був, за дорожньою обстановкою не стежив, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розраховував на їх відвернення, а саме: маючи можливість заздалегідь виявити автобус «ЗАЗ І-VAN» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , який відновлював рух після висадки пасажирів на першій смузі попутного напрямку руху, частково на правому асфальтобетонному узбіччі, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автопоїзда з задньою частиною автобуса «ЗАЗ І-VAN».

У результаті дорожньо-транспортної події, пасажирка автобуса ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови: розтрощення голови з екстракцією головного мозку; закритої травми тулуба: рваної рани правої сідниці; перелому грудини поміж 2-3-м ребрами; розтрощення 1-12-го лівих ребер; перелому 1-9-го правих ребер по лопатковій лінії; багатоуламкового перелому правої лопатки; розриву лобкового симфізу; розтрощення легень, серця, печінки, селезінки; травми кінцівок: рваної рани в ділянці правого плечового суглоба; множинних саден правої кисті та пальців; синця в ділянці лівого плечового суглоба; садна лівого передпліччя з переходом на кисть; рваної рани лівого стегна; рваної рани лівої гомілки; рваної рани правої гомілки; відкритого багатоуламкового перелому правої плечової кістки; закритого перелому лівої променевої кістки; відкритого перелому лівої стегнової кістки; відкритого багато уламкового перелому обох кісток гомілок. Смерть ОСОБА_8 знаходиться у прямому причинному зв`язку з наявними у неї тілесними ушкодженнями.

Пасажир автобуса ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, тулуба та кінцівок: закрита черепно-мозкова травма у вигляді синців обличчя, крововиливу в м`які тканини голови, перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під м`які мозкові оболонки; закрита травма грудної клітки та органів грудної порожнини у вигляді розриву легенів з крововиливом у плевральні порожнини (по 450 мл); закрита травма живота у вигляді розриву печінки, селезінки, з крововиливом у черевну порожнину (900 мл); відкритий перелом обох кісток правої гомілки в нижній третині, відкритий багатоуламковий перелом кісточки лівої великогомілкової кістки, садна обох гомілок. Смерть ОСОБА_10 находиться в прямому причинному зв`язку з отриманим тілесними ушкодженнями. Безпосередньо причиною смерті став шок.

Пасажир автобуса ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді розриву часткового крижово-поздовжнього зчленування зліва, перелому латеральної маси куприка зліва зі зміщенням уламків, перелому обох вертлюгових западин, перелому сідничних кісток зі зміщенням уламків, розходження лонного зчленування, перелому поперекових відростків 5-го поперекового хребця без значного зміщення відламків, перелому зовнішньої щиколотки лівої малогомілкової кістки, що супроводжувалось травматичним шоком, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Пасажир автобусу ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми в форматі струсу головного мозку, забійних ран правої скронево-тім`яної ділянки, закритого перелому 10-го правого ребра, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажир автобуса ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми в форматі струсу головного мозку легкого ступеню, забійної рани голови, перелому кісток лицевого черепу, забою верхніх часток обох легень, закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням, садна правої поперекової області, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажир автобуса ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток лівої гомілки, черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забійних ран голови та шиї які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажир автобуса ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_8 , отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови, різаної рани другого пальця правої стопи, перелому проксимальної фаланги третього пальця правої стопи з травматичним її відчленуванням, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажир автобуса ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_9 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого скалкового перелому правої плечової кістки в верхній третині зі зміщенням уламків, підшкірна гематома правого плеча, закритих переломів 6-8-го ребер зліва які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажир автобуса ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому фаланги 5-го пальця лівої стопи, синця лівого стегна, садна лівої стопи, забою шийного відділу хребта та струсу шийного відділу спинного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Згідно висновку експертів №21-6516/6578 компьютерно-технічної та авто технічної експертизи від 17.12.2021 року, ОСОБА_6 належним виконанням вимог пунктів: 2.3 (б); 13.1 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді і його фактичні дії перебувають у причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 себе винним визнав та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому зазначив, що він працював на той час в ТОВ «Аванта Транс», та обіймав посаду водія, також за ним було закріплено автомобіль «MAN TGX 18.480» реєстраційний номер НОМЕР_1 . У нього були заплановані вихідні дні та як раз випала можливість здійснити приватні перевезення вантажу, так звана «халтура». Оскільки йому вкрай були необхідні кошти на операцію для матері, тому він взяв з 09.10.2021 року по 10.10.2021 року в оренду вказаний автомобіль у фірми ТОВ «Аванта Транс» на підставі договору оренди з директором, для того щоб підзаробити. 09.10.2021 року він їхав з м. Одеси до м. Києва на замовлення пустим транспортним засобом та під час керування транспортним засобом перестроювався з однієї смуги дороги на іншу, був не уважним, не заметів автобус «ЗАЗ І-VAN» під час перестроювання та допустив порушення правил дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з задньою частиною автобуса. Потерпілим він відшкодував шкоду приблизно 500 тисяч гривень. У скоєному обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся.

Потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 до судового засідання не з`явилися, однак надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, міру покарання просили призначити на розсуд суду, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають.

Представник потерпілих ОСОБА_20 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_21 , яка є законним представником неповнолітнього ОСОБА_22 , малолітніх ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 до судового засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 - адвокатОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав поданні позови.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена, його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяло тяжке тілесне ушкодження та спричинило загибель кількох осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановленні.

На підставі статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Норми Кримінального Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Відповідно до вимог п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, відповідно до якого при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Під час розгляду, судом було встановлено, що ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.286 КК України, який є тяжким, але вчинений з необережності (форма вини - необережність), тобто умисел на вчинення злочину відсутній.

Також судом ураховуються дані про особу обвинуваченого, зокрема, те що він до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, одружений, має постійне місце проживання, за останнім місцем праці та місцем проживання характеризується позитивно, є особою з інвалідністю ІІІ групи безстроково.

Судом також враховано ставлення ОСОБА_6 до вчиненого, те що він відшкодував шкоду потерпілим, також до матеріалів справи надано нотаріально завірені заяви потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , про те, що вони не мають матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_6 у зв`язку із відшкодуванням моральної та матеріальної шкоди, при цьому просили не позбавляти його волі.

Враховуючи наведене та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілим, відношення їх, які просили не позбавляти волі обвинуваченого, та не мають матеріальних та моральних претензій, а також особу винного, який раніше не судимий, одружений, є особою з інвалідністю ІІІ групи, характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, крім того, відсутні обставини, що обтяжують покарання.

При цьому суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, який відносяться до злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту і полягає в тому, що вчинився джерелом підвищеної небезпеки, а саме транспортним засобом і заподіяв тілесні ушкодження, матеріальну шкоду і загибель людей, внаслідок порушення водієм одразу кількох пунктів правил дорожнього руху та його тяжким і незворотнім наслідкам, тому суд дійшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши основне покарання, застосувавши ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкції ч. 3 статті 286 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.п.1-4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», судам при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, необхідно суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілого, що в даному випадку також судом не дотримано, адже судове рішення не містить оцінки думки потерпілого щодо міри призначеного обвинуваченому покарання.

Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, в розумінні статей 50, 65 КК України.

По справі потерпілими заявлено цивільні позови: законного представника ОСОБА_21 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_22 , малолітніх ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 до ТОВ «Аванта Транс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення (том 2 а.с. 1-10), яким згодом уточнено та збільшено позовних вимог (т. 2 а.с. 175-176), згідно якого просить стягнути з ТОВ «Аванта Транс»:

- на користь ОСОБА_26 моральну шкоду у розмірі 500 000 грн.,

- на користь законного представника ОСОБА_21 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_22 , малолітніх ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 моральну шкоду по 500 000 грн. на кожну дитину .

Цивільний позов:

-ОСОБА_11 до ТОВ «Аванта Транс», третя особа: ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчиненням кримінального правопорушення (том 1, а.с. 77-87), згідно якого просить стягнути з ТОВ «Аванта Транс», моральну шкоду у розмірі 300 000 грн.;

-ОСОБА_28 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_14 до ТОВ «Аванта Транс», третя особа: ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчиненням кримінального правопорушення (том 1, а.с. 133-143), відповідно до якого просить стягнути з ТОВ «Аванта Транс» моральну шкоду у розмірі 200 000 грн.;

-ОСОБА_16 до ТОВ «Аванта Транс», третя особа: ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчиненням кримінального правопорушення (том 1, а.с. 170-179), відповідно до якого просить стягнути з ТОВ «Аванта Транс» моральну шкоду у розмірі 150 000 грн.

05.07.2022 року та 01.09.2022 року ТОВ «Аванта Транс» до суду надано відзиви на позовні заяви ОСОБА_16 , ОСОБА_28 , ОСОБА_11 , законного представника ОСОБА_21 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_22 , малолітніх ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , відповідно до яких просить відмовити у задоволенні вказаних позовів (том 2, а.с. 28-29, 86-88).

Обвинувачений ОСОБА_6 , як третя особа повідомив, що у вирішенні позову покладається на суд.

Згідно ст.ст.128, 129 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, який розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Отже, з наведеної норми вбачається, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах та заподіяв відповідну шкоду у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків.

На думку суду, жодних доказів, які б підтверджували перебування ОСОБА_6 у трудових відносинах із ТОВ «Аванта Транс» під час судового розгляду суду надано не було. Дана обставина категорично заперечується представником цивільного відповідача та не підтверджується долученими до позову доказами.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 дійсно був прийнятий на роботу до ТОВ «Аванта Транс» та обіймає посаду водія, а також за ним було закріплено автомобіль «MAN TGX 18.480» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Однак, у день скоєння ДТП ОСОБА_6 використовував автомобіль для власних потреб на підставі заяви від 08.10.2021 року та наказу № 08/10/21-01 директора ТОВ «Аванта Транс» про те, що автомобіль «MAN TGX 18.480» реєстраційний номер НОМЕР_1 надано ОСОБА_6 для особистого користування. Приймання-передачу автомобіля у тимчасове користування підтверджено Актом приймання-передачі від 08.10.2021 р., відповідно до якого ТОВ «Аванта Транс» передало, а ОСОБА_6 прийняв у строкове користування автомобіль «MAN TGX 18.480» реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом марки SCHWARZMULLER моделі SPA- ЗЕ реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відтак, за таких обставин під час скоєння зазначеної вище ДТП, ОСОБА_6 володів та користувався автомобілем на законних підставах - автомобіль передано йому у тимчасове користування для власних потреб, а не для виконання трудових обов`язків. Тому, відповідно до вимог норми ст.1187 ЦК України, саме ОСОБА_6 є власником джерела підвищеної небезпеки.

Отже, під час скоєння ДТП ОСОБА_6 , керуючи автомобілем, не виконував трудові обов`язки перед ТОВ «Аванта Транс», а користувався автомобілем в своїх особистих інтересах, через що немає правових підстав для застосування вимог ст.1172 ЦК України.

На підставі вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що під час зазначеної ДТП автомобілем марки «MAN TGX 18.480» реєстраційний номер НОМЕР_1 , володів саме обвинувачений ОСОБА_6 .

Крім цього, положення ст. 1167 ЦК України визначає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, якщо її завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. (п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України)

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачами подано позов до неналежного відповідача, оскільки від 08.10.2021 року обвинувачений не перебував у трудових відносинах.

Відповідно до частин першої, другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Аванта Транс», є належним відповідачем по даній справі.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 523/9076/16-ц (провадження N 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що у відповідності до ЦПК України суд розглядає справу, виходячи з принципу диспозитивності, і не може вийти за межі позовних вимог, при цьому клопотань про залучення у даній справі в якості співвідповідача, до суду не надходило, суд приходить до висновку, що в задоволенні цивільних позовів про стягнення моральної шкоди слід відмовити, роз`яснивши позивачам їх право на звернення до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

У зв`язку з тим, що запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком суду законної сили та приведення його до виконання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_6 підлягають стягненню витрати на проведення судових експертиз.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України, при цьому скасувавши арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.10.2021 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 (три) роки.

Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили з покладенням на нього наступних обов`язків:

1) з`являтися за першою вимогою до суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Цивільні позови:

- законного представника ОСОБА_21 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_22 , малолітніх ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 до ТОВ «Аванта Транс» про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення;

- ОСОБА_11 до ТОВ «Аванта Транс», третя особа: ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчиненням кримінального правопорушення;

- ОСОБА_28 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_14 до ТОВ «Аванта Транс», третя особа: ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчиненням кримінального правопорушення;

- ОСОБА_16 до ТОВ «Аванта Транс», третя особа: ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчиненням кримінального правопорушення - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави витрати за проведення судових експертиз на загальну суму у розмірі 17 161 грн.

Арешт на:

-маршрутний автобус «ЗАЗ І-VAN», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , 2007 року випуску, належить ОСОБА_29 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 від 13.12.2016 р., який передано на відповідальне зберігання за адресою: АДРЕСА_3 , під гарантійну розписку власнику ОСОБА_29 ;

-сідловий тягач «MAN TGX 18.480», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, належить ТОВ «АВАНТА ТРАНС», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . Свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_5 від 08.08.2020 р. та напівпричіп «SCHWARZMULLER SPA-3Е», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 2008 року випуску, належить ТОВ «АВАНТА ТРАНС», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . Свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_6 від 18.08.2020 р., що передано на відповідальне зберігання ТОВ «АВАНТА ТРАНС» скасувати, після набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі:

- маршрутний автобус «ЗАЗ І-VAN», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , 2007 року випуску, належить ОСОБА_29 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 від 13.12.2016 р., який передано на відповідальне зберігання за адресою: АДРЕСА_3 , під гарантійну розписку власнику ОСОБА_29 ;

- сідловий тягач «MAN TGX 18.480», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, належить ТОВ «АВАНТА ТРАНС», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . Свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_5 від 08.08.2020 р. та напівпричіп «SCHWARZMULLER SPA-3Е», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 2008 року випуску, належить ТОВ «АВАНТА ТРАНС», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . Свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_6 від 18.08.2020 р., що передано на відповідальне зберігання ТОВ «АВАНТА ТРАНС» повернути законним власникам.

Оптичний компакт диск CD-R з маркуванням «VERBATIM» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1