Номер провадження: 11-сс/813/208/23
Справа № 521/654/23, 1-кс/521/356/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2023 року м. Одеса

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисників-адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса матеріали кримінального провадження №0000758 від 11.11.2022 року за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 та підозрюваної ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 09 січня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кіровоград, громадянки України,проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09.01.2023 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України та продовжено відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" строком до 11 лютого 2023 року, в межах строку досудового розслідування із залишенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 198480 грн.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат вважає, що дана ухвала слідчого судді винесена необґрунтовано, поверхнево без врахування обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу і недоведеністю ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а тому є незаконною і підлягає скасуванню.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, вказані в статті 178 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_12 , проживає у фактичному шлюбі, має місце роботи, має постійне місце проживання за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, що свідчить про міцні соціальні зв`язки.

Жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. Слідство не має стійких аргументів, які не базуються на припущеннях щодо необхідності тримання під вартою ОСОБА_10 ..

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.01.2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , та ухвалити нову ухвалу обрати їй більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрювана ОСОБА_10 в своєму клопотання, що фактично є апеляційною скаргою. Просить апеляційний суд зменшити розмір застави, т.я. він на її думку є непомірно високим.

Інші учасники судового провадження ухвалу про застосування запобіжного заходу не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційних вимог, адвокатів які підтримали апеляційну скаргу, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Запобіжні заходи (як заходи кримінального провадження) у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції України, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (суд враховує роз`яснення «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» - запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного).

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні; ч.3 ст. 26 КПК принцип диспозитивності передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами.

Апеляційний суд вважає, що прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

Згідно матеріалів кримінального провадження 11.11.2022 року ОСОБА_13 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_10 підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, вивченими в ході судового засідання суду першої інстанції.

Апеляційний суд вважає, що вид запобіжного заходу у виді тримання під вартою є пропорційним ризикам у кримінальному провадженні за ч.1 ст.307 КК України, оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_10 підтверджується доказами у кримінальному провадженні №0000758 від 11.11.2022 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя першої інстанції діяв у спосіб та у межах законодавства, дійшов обґрунтованого висновку про доведення слідчим та прокурором наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України відносно ОСОБА_10 що вказані ризики, які встановленні слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 є на даний час реальними і об`єктивно існуючими та доходить переконання, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний ОСОБА_10 , забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час проведення досудового провадження, для запобігання ризикам при здійсненні процесуальних дій для завершення досудового розслідування.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України - слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідчий суддя в своїй ухвалі, на думку колегії суддів, належним чином обґрунтував висновок про необхідність визначення розміру застави у найбільшому розмірі визначеному для особи підозрюваної у скоєнні тяжкого злочину, відповідно вимог ст.183 ч.3 КПК України залежним чином обґрунтував необхідність обраного ним розміру застави, а тому ухвалу слідчого судді можна вважати повністю законною та обґрунтованою.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на неможливість утримання підозрюваного під вартою.

Апеляційний суд бере до уваги, що кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.307 КК України триває, досудове розслідування не завершено, а тому оцінивши в сукупності тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, загрозу призначення суворого покарання, характер вчинених дій, у яких підозрюється ОСОБА_10 , колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що запобіжний захід відносно ОСОБА_10 не пов`язаний з позбавленням волі, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної під час проведення досудового провадження, для запобігання ризикам при здійсненні процесуальних дій для завершення досудового розслідування.

Враховуючи вище викладене суд апеляційної інстанції вважає за необхідне за наслідками апеляційного розгляду прийняти рішення, яким ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 09.01.2023 року залишити без змін, а апеляційні скарги подані захисником-адвокатом ОСОБА_9 та підозрюваною ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 та підозрюваної ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.01.2023 року, якою продовжено відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у кримінальному провадженні №0000758 від 11.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4