Справа № 644/ 142 /22
н.п. 1-кп/644/ 72 /23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_13 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_15 - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_17 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_18 - ОСОБА_19 ,

представника ОСОБА_20 - адвоката ОСОБА_21 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_21 про скасування арешту накладеного на квартиру ОСОБА_20 в межах кримінального провадження № 0000715 від 26.04.2019 року за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ,

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2023 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_21 діючого в інтересах ОСОБА_20 про скасування арешту, який накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року в межах кримінального провадження № 0000715 від 26.04.2019 року, в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_20 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 30 квітня 2020 року, між ОСОБА_12 та ОСОБА_20 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_22 . ОСОБА_20 на даний час проживає у даній квартирі.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_20 є власником вказаної квартири. На квартиру накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 20 травня 2021 року.

У зв`язку з тим, що арешт накладено на майно добросовісного набувача, ОСОБА_20 спричинено моральну та майнову шкоду, оскільки вона не може вільно розпоряджатися квартирою.

Обговоривши з учасниками судового розгляду заявлене клопотання, суд вважає, що на даному етапі судового провадження відсутні підстави для його задоволення, з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.05.2021 задоволено клопотання прокурора про арешт майна та накладено арешт у тому числі і на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_20 .

Не погодившись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_21 , який діє в інтересах ОСОБА_20 , подав апеляційну скаргу, в якій просив: скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.05.2021 р. в частині накладення арешту на квартиру ОСОБА_20 .

В обґрунтування доводів клопотання адвокат зокрема зазначає, що арешт було накладено на майно добросовісного набувача, що виключає актуальність накладення арешту, оскільки не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Нерухоме майно, зокрема, квартира, не є таким майном, що можна знищити в прямому сенсі.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000715 від 26.04.2019, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведена наявність підстав вважати, що були вчинені злочини, передбачені частиною 1 статті 255 КК України ( в редакції від 05.04.2001), частинами 1, 2 статті 255 КК України (в редакції Закону № 674-ІХ від 04.06.2020); частиною 4 статті 28, частиною 3 статті 190, частиною 4 статті 28, частиною 4 статті 190, частиною 4 статті 28, пунктами 3,4,6,9,12 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 28, пунктами 3,4,6,9,12,13 частини 2 статті 115 КК України, частиною 4 статті 28, частиною 4 статті 358, частиною 3 статті 15, частиною 4 статті 28, частиною 3 статті 190 КК України, а тому з метою виключення можливості протиправно розпорядитись майном, яке є предметом злочину, вважав, що не накладення арешту на вказане майно може призвести до відчуження цього майна, що може зашкодити кримінальному провадженню та унеможливити забезпечення цивільного позову та конфіскації майна, може привести до подальшої передачі майна, а саме його продажу та відчуження.

З таким висновком слідчого судді погодилася й колегія суддів апеляційної інстанції.

В рамках зазначеного кримінального провадження, квартира АДРЕСА_1 визнана речовим доказом.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), тобто з метою збереження речових доказів.

З врахуванням встановлених обставин та виходячи із положень статей 98, 170, 173 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що ті обставини, які встановлені досудовим розслідуванням на час розгляду клопотання прокурора давали достатні правові підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_20 , оскільки під час розгляду клопотання у слідчого судді були усі правові підстави вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, є предметом злочину, відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України.

Обставин, які давали б беззаперечні докази та підстави прийти до висновку про скасування арешту з квартири, судом на даній стадії судового провадження не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 371 -372 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання адвоката ОСОБА_21 , діючого в інтересах ОСОБА_20 про скасування арешту, який накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року в межах кримінального провадження № 0000715 від 26.04.2019 року, в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_20 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3