Номер провадження: 11-сс/813/516/23
Справа № 522/957/23, 1-кс/522/1539/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 10.03.2023, якою в межах к/п №0000001 від 02.01.2023, відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вільнюс, респ. Литва, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12.04.2023,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000001 від 02.01.2023 було задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській обл. ОСОБА_9 та продовжено відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12.04.2023.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити здійснювати злочинну діяльність, обумовлені тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим, зокрема, позбавлення волі строком на 15 років або довічне позбавлення волі, на теперішній час встановлено лише частину свідків, які дають конкретні покази відносно ОСОБА_8 .

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначив, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм кримінально процесуального законодавства, з огляду на наступне:

- слідчим суддею не взято до уваги, що пред`явлена його підзахисному підозра є необґрунтованою та не підтверджується матеріалами досудового розслідування, зокрема, відповідно до протоколів допиту та впізнання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , є необґрунтованим факт передачі інформації підозрюваним ОСОБА_8 невстановленим особам органів правопорядку або збройних сил рф;

- слідчим суддею не враховано того, що після полону ОСОБА_8 повернувся до м. Херсон, де постійно, у відповідності до пояснень та доказів, виходив на зв`язок, самостійно чекав перевірки, більш того особисто разом із старшим групи приїхав до слідчого відділу УСБУ де його було затримано, що свідчить про відсутність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що коло свідків в зазначеному кримінальному провадженні встановлено та допитано, на теперішній час вони знаходяться в спеціальних умовах, зокрема, служать в ЗСУ, що обмежує вплив та доступ до них та свідчить про відсутність ризику можливого незаконного впливу ОСОБА_8 на останніх;

- слідчим суддею належним чином не враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема, він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики з місць роботи та служби, на даний час ОСОБА_8 винаймає квартиру в м. Одесі, має на утриманні двох дітей 2005 та 2014 р.н.;

- слідчим суддею не враховано стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 , який під час знаходження в полоні піддавався жорсткому поводженню, а саме системним тортурам та катуванням, що спричинило велику шкоду психо-фізичному стану, в зв`язку із чим підозрюваний потребує належного медичного обстеження, лікування та довготривалої реабілітації.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронного засобу контролю.

Апеляційний суд вжив всіх заходів задля забезпечення участі в судовому засіданні підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відео-конференції, проте у зв`язку із перебоями електроенергії не вдалось можливим зв`язатись із ДУ «Одеський слідчий ізолятор», при цьому захисник ОСОБА_7 не заперечував проти здійснення апеляційного розгляду без участі підозрюваного ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 199 КПК України передбачено що, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме в тому, що 07.06.2022 на підставі наказу № 105 (по стройовій частині) командира в/ч НОМЕР_2 та бойового наказу №727/7/106т командира в/ч НОМЕР_2 від 07.06.2022 група у складі штаб-сержанта ОСОБА_10 (командир стрілецького відділення стрілецького взводу, позивний « ОСОБА_15 »), солдата ОСОБА_16 (стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу, позивний « ОСОБА_17 »), солдата ОСОБА_8 (кулеметник стрілецького відділення стрілецького взводу, позивний « ОСОБА_18 ») та солдата ОСОБА_11 (стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу, позивний « ОСОБА_19 ») з метою безпосередньої участі в бойових діях або забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в районах ведення воєнних (бойових) дій з 08.06.2022 вибули в район виконання бойового завдання в тимчасово окупований військовослужбовцями рф м. Херсон. Фактично вказані військовослужбовці входили до складу ССО Збройних Сил України.

Вказана група крім іншого, займалась готуванням, підшукуванням та наповненням місць розташування схронів зі зброю та бойовими припасами. Крім того, до вказаної групи на добровільних засадах входив громадянин України ОСОБА_20 (позивний ОСОБА_21 ).

В ході подальшого досудового розслідування встановлено, що в ніч з 26 на 27 червня 2022 року солдата ОСОБА_11 , солдата ОСОБА_8 та громадянина України ОСОБА_20 було взято у полон невстановленими військовослужбовцями збройних сил рф та поміщено до ІТТ №1 ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Теплоенергетиків, буд. 3.

Після затримання солдата ОСОБА_8 в ніч з 26.06.2022 на 27.06.2022 і до 07.07.2022, невстановленими представниками збройних сил рф було здійснено його вербування з метою нанесення шкоди Україні, тобто в зазначений період часу (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ССО Збройних Сил України солдат ОСОБА_8 перейшов на бік ворога та почав активне сприяння невстановленим представникам Російської Федерації в наданні допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Солдатом ОСОБА_8 було передано невстановленим представникам збройних сил Російської Федерації та правоохоронних органів рф інформацію стосовно завдань та особового складу вищевказаної групи, місць схронів зі зброю та бойовими припасами, які були виготовлені зазначеною групою, баз дислокації та місцезнаходження інших військовослужбовців, в тому числі і військовослужбовців ССО Збройних Сил України, а також місць знаходження конспіративних квартир військовослужбовців ССО Збройних Сил України.

Крім того, на виконання вказівок невстановлених представників правоохоронних органів рф, солдат ОСОБА_8 постійно випитував у солдата ОСОБА_11 та інших полонених, які з ним знаходилися в одній камері інформацію щодо місць розташування військовослужбовців Збройних Сил України в Південному регіоні України. Також, ОСОБА_8 на виконання вказівок невстановлених представників правоохоронних органів рф схиляв інших полонених (затриманих) переходити на бік ворога та починати активне сприяння невстановленим представниками рф в наданні допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

В подальшому, 07.07.2022, за інформацією ОСОБА_8 , представниками збройних сил Російської Федерації за місцем проживання у м. Херсон було затримано громадянку України ОСОБА_12 , яка займалася діяльністю щодо сприяння військовослужбовцям Збройних Сил України у виконанні бойових завдань. Після затримання ОСОБА_12 представники збройних сил рф та правоохоронних органів рф запитували у неї інформацію щодо місцезнаходження тротилових шашок, які ОСОБА_8 їй особисто передавав.

Окрім цього, 17.08.2022 та 01.09.2022 відповідно, за інформацією ОСОБА_8 , представниками збройних сил рф було затримано громадян України ОСОБА_22 та ОСОБА_14 , які також займалися діяльністю щодо сприяння військовослужбовцям Збройних Сил України у виконанні бойових завдань, а саме ОСОБА_23 перевозив тротилові шашки на човні до м. Херсона, які передав ОСОБА_8 для подальшої передачі ОСОБА_12 , а ОСОБА_14 проживала поряд із місцем знаходження схрону зі зброєю на конспіративній квартирі військовослужбовців ССО, про який обізнаним був ОСОБА_8 . В результаті обшуку вказаного приміщення представниками збройних сил Російської Федерації відшукані боєприпаси.

Згідно відповіді командира в/ч НОМЕР_1 інформація щодо місць дислокації та розташування сил і засобів, місць дислокації окремих підрозділів тощо, з метою їх ідентифікації та подальшого ураження й знищення, а саме житлове приміщення на тимчасово окупованій території, яке використовувалось ССО ЗСУ в якості конспіративного приміщення для забезпечення життєдіяльності та роботи розвідувально-диверсійної групи в умовах російської окупації та персональних даних членів групи ССО ЗСУ, які виконували бойові завдання на тимчасово окупованій території України відносяться до п 1.1.3, 4.1.1 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затверджену наказом Центрального управління СБ України 23.12.2020 №383.

Крім того, розташування сховищ зі зброєю та боєприпасами, які використовуються військовослужбовцями ССО ЗС України, відомості мають гриф обмеження доступу «Для службового користування» згідно п.15.7 переліку відомостей ЗСУ, що становить службову інформацію затверджену наказом Генерального штабу ЗС України від 22.11.2017 №408.

Розголошення ОСОБА_8 зазначеної інформації несе шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України.

Не погоджуючись із доводами захисника ОСОБА_7 щодо необґрунтованості підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами провадження, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 31.01.2023 (а.с. 67-75); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.01.2023 (а.с. 76-82); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2023 (а.с. 83-86); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.01.2023 (а.с. 87-94); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2023 (а.с. 95-98); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.01.2023 (а.с. 99-103); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2023 (а.с. 104-107); протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 04.01.2023 (а.с. 108-113); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2023 (а.с. 114-117); протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 04.01.2023 (а.с. 118-124); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2023 (а.с. 125-128); протоколом допиту свідка ОСОБА_25 від 04.01.2023 (а.с. 129-133); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2023 (а.с. 134-137) та іншими матеріалами в їх сукупності.

На переконання колегії суддів, вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для обрання/продовження відповідного запобіжного заходу, та відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Окрім того, апеляційний суд зауважує на тому, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо повідомлення про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Разом із тим, під час апеляційного провадження, колегією суддів встановлено, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшились.

Так, апеляційний суд погоджується із доводами слідчого судді та наголошує, що в зазначеному кримінальному провадженні не зменшились ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити здійснювати злочинну діяльність, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, відповідальність за який передбачена лише у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна; підозрюваний обізнаний з анкетними даними свідків в зазначеному кримінальному провадженні; специфіка інкримінованого злочину, який вчинений в період військового стану.

Окрім того, апеляційний суд враховує той факт, що на теперішній час досудове розслідування лише розпочато, встановлено лише частину свідків та в зазначеному кримінальному провадженні проводиться збір доказової бази.

Апеляційний суд приймає до уваги твердження сторони захисту, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики з місць роботи та служби, має на утриманні двох дітей 2005 та 2014 р.н., однак зауважує на тому, що зазначені обставини не виключають та не зменшують існування вище доведених стороною обвинувачення ризиків.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_8 під час перебування в полоні піддавався жорсткому поводженню, а саме системним тортурам та катуванням, що спричинило велику шкоду його психо-фізичному стану колегія суддів приймає до уваги, проте зауважує на тому, що за час перебування підозрюваного ОСОБА_8 в установі попереднього ув`язнення, останній не звертався за медичною допомогою, а також в матеріалах справи та стороною захисту не надано будь-яких доказів, які б об`єктивно свідчили про критичний стан підозрюваного та вказував на обставини, які відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, виключають можливість застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в слідчому ізоляторі організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Положеннями наказу Міністерства юстиції України №460/5 від 18.03.2013 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №239/5/104 від 10.02.2012 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим.

Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів доходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на відмінну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 10.03.2023, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12.04.2023 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4