печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу, підозрюваного: ОСОБА_3 ,

прокурора: не з`вився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень в межах кримінального провадження № 0001840 від 01.08.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 ), звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення Прокурора третього відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 358 КК України, у кримінальному провадженні № 0001840 від 01.08.2018 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що 02.08.2021 року старшим прокурором групи прокурорів офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 ОСОБА_3 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри. Згідно нової підозри ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 368 КПК України. Разом з тим, при прийнятті постанови про оголошення в розшук підозрюваного та зупинення досудового розслідування від 11.06.201 року слідчим фактично знав про місце знаходження підозрюваного. Отже,повідомлення про зімну підозри було вручено ОСОБА_3 02.08.2021 року, тобто, на двадцять восьмий день після закінчення строку досудового розслідування. Також,Є адвокат зазначає, що підозра є не обґрунтованою, численні звернення ОСОБА_3 залишились поза увагою слідчих, повідомлення про підозру містять виключно загальні фрази. Отже, здійснення досудового розслідування щодо підозрюваного протягом 51 місяці порушує права ОСОБА_3 . За таких обставин, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 02.08.2021 року необхідно скасувати.

В судове засідання з`явився підозрюваний ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки неявка прокурора не перешкоджує розгляду скарги, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за його відсутності.

Відповідно до ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги здійснювалось фіксування провадження технічними засобами.

В судовому засіданні ОСОБА_3 подав доповнення до скарги, скаргу підтримав з викладених у ній підстав, просив задовольнити.

Вислухавши думку підозрюжваного, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001840 від 01.08.2018 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 358 КК України, та за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 205-1 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні 02.08.2021 року старшим прокурором групи прокурорів офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 ОСОБА_3 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні № 0001840 від 01.08.2018 року, а саме, зміну раніше повідомленої підозри від 22.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 358 КК України, на підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 358 КК України.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями Глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 КПК України.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вищевказаних процесуальних норм.

Відповідно до ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 08.08.2021 року складено старшим прокурором групи прокурорів офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 з додержанням вимог ст. 276, 277 КПК України.

Так, як на підставу для скасування підозри захисник посилається на те, що слідчими необґрунтовано зупинялось досудове розслідування, відтак, повідомлення про підозру вручено за межами досудового розслідування, та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри є необґрунтованим.

Разом з тим, ОСОБА_3 може звернутись до слідчого судді зі скаргою на постанову про зупинення, а перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, та може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Як визначено у ч.ч. 1,2 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Отже, слідчий суддя вважає, за своїм змістом повідомлена ОСОБА_3 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень в межах кримінального провадження № 0001840 від 01.08.2018 року, слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 22, 26, 107, 303, 307-309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_3 на повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень в межах кримінального провадження № 0001840 від 01.08.2018 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 13 год. 00 хв. 19.12.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1