Справа №591/6600/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/579/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року суддя Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 по кримінальному провадженні за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Сумського апеляційного суду знаходяться на розгляді матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Також, цим же вироком ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, але не більше чим до 21 жовтня 2022 року включно, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

19.10.2022 року ухвалою Сумського апеляційного суду обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 16 грудня 2022 року, включно.

12 грудня 2022 року ухвалою Сумського апеляційного суду обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 09 лютого 2022 року, включно.

До Сумського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на 60 діб без визначення застави.

Крім того, до початку судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 подав заперечення на клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, в яких просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 22:00 до 07:00 та покласти на нього обов`язки передбачені ст..194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні заявив клопотання про заміну запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та думку його захисника ОСОБА_5 , який підтримав свої заперечення, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

За приписами ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань, суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 12 грудня 2022 року ухвалою Сумського апеляційного суду обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 09 лютого 2022 року, включно.

У той же час, здійснити розгляд кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України до закінчення строків запобіжного заходу у виді тримання під вартою не вбачається за можливе, оскільки станом на 03 лютого 2023 року в апеляційному суді не вистачає потрібної кількості суддів для утворення необхідного складу колегії суддів (3-х суддів) з метою автоматизованого розподілу судової справи (ч.4 ст.31 КПК України), внаслідок чого склад колегії суддів не визначений (протокол щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 лютого 2023 року).

Разом з тим, положеннями п. 20-5 розділу XI КПК передбачено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого КМУ, встановлені деякі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадження та розгляду окремих питань під час судового провадження. Зокрема, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим одноособово.

У зв`язку з цим, зважаючи на клопотання прокурора ОСОБА_7 , який, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , просив продовжити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб без визначення застави, питання доцільності тримання під вартою, з метою дотримання прав, свобод та інтересів останнього як обвинуваченого (ст. 2 КПК), підлягає розгляду суддею-доповідачем одноособово, так як строк застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 закінчується 09 лютого 2023 року, і будь-які об`єктивні підстави вважати, що до цієї дати в апеляційному суді у складі судової палати буде достатня кількість суддів для утворення складу суду, відсутні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Зі змісту статті положень ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, у цьому кримінальному провадженні права та інтереси сторони захисту.

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна крім житла. Строк відбування основного покарання ОСОБА_6 визначено обраховувати з 23 серпня 2022 року, зарахувавши в строк відбування покарання його попереднє ув`язнення з 08 серпня 2021 року по 22 серпня 2022 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі..

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, оскільки обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, за який його засуджено визнав частково, в апеляційній скарзі ставить питання про невірну кваліфікацію кримінального правопорушення, за яке його засуджено, між тим, колегія суддів звертає увагу на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, яке є корисливим особливо тяжким злочином з застосуванням насильства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не зменшилися та не перестали існувати на момент продовження цього запобіжного заходу і запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, суд вбачає підстави для задоволення клопотання прокурора.

Щодо клопотання обвинуваченого про заміну запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зазначає наступне.

Скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміна запобіжного заходу з інших підстав передбачено положеннями ст. 616 КПК України, згідно якої скасування або зміна запобіжного заходу для обвинувачених за обставин, які свідчать про те, що особа підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та висновок про придатність особи до несення військової служби в умовах воєнного стану.

Будь-яких даних про те, що ОСОБА_6 був призваний під час воєнного стану в Україні на військову службу під час мобілізації, апеляційний суд не має.

Крім того, відповідно ст. 616 КПК, обвинувачений, який під час судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених ст. 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 КК, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а керівник органу прокуратури має перевірити відповідні обставини й зазначити про це в постанові про санкціонування таких заходів. Прокурор, за результатами розгляду такого клопотання обвинуваченого, вправі звернутися до слідчого судді, суду з клопотанням про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою особі для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, що виключає звернення обвинуваченого з відповідним клопотанням до прокурора.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про відсутність жодних підстав для зміни чи скасування раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у зв`язку з чим строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 має бути продовжений.

Керуючись ст. 183, 197, 199, 331, 405, 418, п.20-5 розділу Х1 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику адвокату ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів до 03 квітня 2023 року включно.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_2