Справа № 932/6773/22
Провадження № 1-кс/932/1013/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ, -

в с т а н о в и в :

слідчий, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002007 від 27.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, звернувся із клопотанням про тимчасовий доступ до особистого листування та інших записів особистого характеру ОСОБА_5 , які знаходять у вилученому мобільному телефоні останнього.

Клопотання мотивує тим, що вході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 було вилучено його мобільний телефон, сліп-пакети із порошкоподібними речовинами та ніші речі. На телефоні може зберігатися інформація щодо збуту психотропних речовин, тому виникла необхідність у доступі до телефону.

До клопотання долучено показання свідків, ухвала слідчого судді про обшук та протокол обшуку.

У судове засідання слідчий, який фактично володіє майном до якого і просить тимчасовий доступ, не з`явився.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив таке.

Стороною обвинувачення з незрозумілих причин приховано, що 07.12.2022, в межах кримінального провадження №0002007, ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.2 ст.307 КК України, а 22.02.2023 про зміну підозри на ч.3 ст.307 КК України.

Також сторона обвинувачення приховує факт здійснення огляду мобільного телефону підозрюваного та огляду встановлених із телефону місць закладок психотропних речовин.

З огляду на наведене вбачається суперечність дій сторони обвинувачення, яка проводить огляд мобільного телефону без дозволу слідчого судді, а після цього звертається із клопотанням про надання тимчасового доступу до вже оглянутого мобільного телефону. Тобто сторона обвинувачення фактично стверджує про протиправність вже проведених слідчих та процесуальних дій.

Вирішуючи питання необхідності дозволу слідчого судді на огляд вмісту мобільного телефону виходжу із наступного.

У відповідності до абзацу 1 ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

За ч.2 вказаної статті, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Телефон, доступ до якого просить надати слідчий було вилучено під-час обшуку та ухвалою слідчого судді від 15.12.2022 на нього накладено арешт. При цьому слідчий суддя виходив із того, що вилучене майно відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом, містить на собі відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Відтак телефон є речовим доказом та правомірно зберігається у сторони обвинувачення, такий телефон має значення для досудового розслідування саме через наявну на ньому інформацію.

За вказаних обставин відсутня необхідність отримання ухвали слідчого судді для доступу до телефону.

Правильність наведених висновків підтверджується також висновками постанови Верховного Суду від 09.04.2020 у справі №727/6578/17.

Зокрема Верховний Суд вказав про безпідставність тверджень захисника про те, що під час досудового розслідування було здійснено незаконний (без постанови слідчого судді) доступ до відомостей з електронних інформаційних мереж, який оформлено як протокол огляду предмета телефона.

Верховний Суд зазначив, «що ж стосується інформації, яка була наявна в мобільному телефоні ОСОБА_8, то вона була досліджена шляхом включення телефону та огляду текстових повідомлень, які в ньому знаходились та доступ до яких не був пов`язаний із наданням володільцем відповідного серверу (оператором мобільного зв`язку) доступу до електронних інформаційних систем. В даному випадку орган досудового розслідування провів огляд предмета телефона та оформив його відповідним протоколом, який складений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону».

Окрім того, у клопотанні слідча фактично одночасно і виступає стороно, яка потребує доступу і стороною у якої знаходиться річ, що не відповідає вимогам глави 15 розділу ІІ КПК України.

За описаних обставин слідчий суддя вважає, що подане клопотання є безпідставним та не підлягає до задоволення.

Керуючись вимогами ст. 2, 7, 36, 37, 39, 40, 131, 132, 170-172 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1