Справа № 274/3756/22 Провадження № 1-кс/0274/1342/22
УХВАЛА
05.12.2022 м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисника - адвоката ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
1.Стислий опис судового провадження.
Відповідно до частини 3 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) протоколом автоматичного визначення слідчого судді визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , якою призначено судовий розгляд такої скарги .
2. Короткий виклад скарги та позицій учасників судового провадження.
Так, проведене розслідування не виправдало обгрунтованість підозри. Зокрема, на час повідомлення про підозру та під час здійснення досудового слідства не було здобуто достатньо доказів, які б беззаперечно свідчили про винуватість ОСОБА_4 в інкримінованих правопорушеннях; були допущені істотні порушення КПК України, а саме, повідомлена підозра не містила суттєвих, чітко сформульованих фактичних обставин події, в тому числі, не зазначено часу, місця його вчинення, способу вчинення та дійсних для цього можливостей; не містила доказів вини ОСОБА_4 ; були відсутні заяви та показання потерпілих саме щодо незаконних дій ОСОБА_4 , які б знайшли своє доказове підтвердження, не враховано думку і покази свідків подій, що вказували на невинність ОСОБА_4 , відсутність у його діях хуліганських мотивів та жодного заволодіння зброєю, яке ж і підтвердили відеоматеріали камер спостереження; не проведено всіх необхідних слідчих дій, а тому зібраних доказів було недостатньо для повідомлення про підозру або ж її обґрунтування, більше того - проведений слідчий експеримент із свідками, потерпілим та підозрюваним показав, що жодних хуліганських дій ОСОБА_4 не вчинялось, і зброю він не викрадав, а забрав у нападника та віддав відразу правоохоронцям.
Таким чином, скаржник вважає, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 1 ст. 262 КК України, оскільки слідчим не встановлено умисел особи на ці злочини.
Скаржник ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 в судових засіданнях підтримали подану скаргу та просили її задовольнити.
3. Обґрунтування позиції суду.
Згідно із частиною 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК.
Пунктами 1-11 частини 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а згідно частини 2 статті 303 КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.
Зокрема, пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК передбачено право оскарження повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно зі статтею 7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належать змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (стаття 22 КПК) та диспозитивність, зміст чого розкриває частина 1 статті 26 КПК (за якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом) та частина 3 статті 26 КПК (за якою слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом).
КПК розрізняє як окремі поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи окремі стадії кримінального провадження - досудове розслідування і судове провадження - та належним чином розмежовуючи їх.
Відповідно до пункту 10 частини 5 статті 3 КПК, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 КПК, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 3 КПК слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Отже, з наведеного вище вбачається, що КПК передбачає можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора лише під час досудового розслідування, та слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд таких скарг в порядку статті 303 КПК виключно на стадії досудового розслідування.
З огляду на наведене вище, слідчий суддя не уповноважений здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні в разі закінчення досудового розслідування у такому провадженні однією з форм, передбачених частиною 2 статті 283 КПК, а саме: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Тобто в кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування повинно здійснюватись всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, однак оцінка наявних в матеріалах провадження доказів здійснюється в контексті визначення вірогідності та достатності підстав причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше досудове розслідування. Згодом, під час розгляду кримінального провадження, суд дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, може прийняти рішення щодо наявності складу кримінального правопорушення або встановити відсутність в діях особи такого складу.
КПК не регулює порядку дій слідчого судді в такому випадку, проте відповідно до частини 6 статті 9 КПК, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. Тому, враховуючи, що після початку судового розгляду скарги встановлено, що досудове розслідування закінчене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження за такою скаргою.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Ухвала не підлягає оскарженню та набирає законної сили негайно після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 07.12.2022.

Слідчий суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА