Справа №760/5490/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у кримінальному провадженні №0000776 від 10.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

встановив:

Слідчий СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Обґрунтовує своє клопотання тим, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000776, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 10.03.2023 року приблизно о 17 год. 40 хв. за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський 50/2, на автобусній зупинці «Чоколівський бульвар» знаходився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з приспущеними штанами та в руках тримав предмет, схожий на медичний шприц. В цей момент до зупинки підійшли ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зробив зауваження ОСОБА_5 щодо його поведінки, та почав виганяти останнього із зупинки громадського транспорту, в результаті чого між ними виник словесний конфлікт, та у ОСОБА_5 виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_9 , 10.03.2023 року приблизно о 17 год. 45 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи між будинком №50/2 по проспекту Повітрофлотський та входом до підземного переходу Севастопольської площі у м. Києві, дістав предмет, схожий на ніж, та, тримаючи його у руці, усвідомлюючи суспільно-небезпечних характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою протиправного заподіяння смерті потерпілому, наніс ним один удар в область грудної клітини ОСОБА_8 , в результаті чого, останній помер в кареті швидкої медичної допомоги на місці події.

Відповідно до протоколу огляду місця події за участю судово-медичного експерта КМКБ СМЕ на тілі ОСОБА_8 в області передньої поверхні грудей ліворуч по білягрудинній лінії на рівні п`ятого міжребір`я виявлено косовертикально розташовану лінійної форми рану.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

11.03.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними, під час досудового розслідуваннями, в кримінальному провадженні доказами, зокрема: відомостями, що містяться у рапорті поліцейського УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_10 про виявлення кримінального правопорушення; відомостями, що містяться у рапорті о/у ВКП Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 про затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; відомостями, які здобуті під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , протокол від 10.03.2023 року; речовими доказами, які здобуті під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , протокол від 10.03.2023 року; відомостями, які здобуті під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було проведено огляд трупа невстановленого чоловіка в кареті швидкої медичної допомоги, протокол від 10.03.2023 року; показаннями свідка ОСОБА_7 , протокол допиту від 10.03.2023 року; показаннями свідка ОСОБА_12 , протокол допиту від 10.03.2023 року; показаннями свідка ОСОБА_13 протокол допиту від 10.03.2023 року; показаннями свідка ОСОБА_14 , протокол допиту від 10.03.2023 року; відомостями, отриманими під час проведення впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 , протокол від 10.03.2023; відомостями, отриманими під час проведення впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 , протокол від 10.03.2023; відомостями, отриманими під час проведення впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 , протокол від 10.03.2023; відомостями, отриманими під час проведення впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 , протокол від 10.03.2023; показаннями свідка ОСОБА_15 , протокол допиту від 10.03.2023 року; показаннями свідка ОСОБА_16 , протокол допиту від 10.03.2023 року; відомостями, отриманими під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 , протокол від 11.03.2023; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, який відповідно до ч.1 ст.115 КК України, карається позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцять років.

Так, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; підозрюваний не має постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, не працевлаштований; може незаконного впливати на свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку; вчиняти інше кримінальне правопорушення. Вказний ризик підтвердужуться тим, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, тому існує реальний ризик, що він змінить місце свого проживання не повідомивши про це слідчі підрозділи, що ускладнить проведення досудового розслідування.

Слідчий зазначає, що вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання. Зазначили, що ОСОБА_5 кримінального правопорушення не вчиняв. Вважають, що підозра є необґрунтованою, прокурор не довів наявність ризиків передбачених ч. 1 ст.177 КПК України. Просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю що прокурором при розгляді клопотання було доведено обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

11.03.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_5 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від слідства та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, що оцінено в сукупності із даними про особу підозрюваного; можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності.

Слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, та вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки у зв`язку із встановленням обґрунтованої підозри, суспільної небезпечності інкримінованого злочину, доведеністю існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особи підозрюваного та конкретних обставин правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 контроль за поведінкою підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, оскільки злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_5 спричинив загибель людини, слідчий суддя приходить до висновку про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 10 березня 2023 року, до 08 травня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1