Пр-ня по справі № 1кп/521/1023/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

03 квітня 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальні провадження № 0000659 від 26.09.2022 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Крижанівка, Комінтернівського району, Одеської області, громадянина України, не одруженого, який має середньо - спеціальну освіту, на час затримання працюючого на підробітках з будівництва, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та який тимчасово проживав в АДРЕСА_2 , раніше не судимий, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник-адвокат ОСОБА_6

інші учасники судового провадження: потерпіла - ОСОБА_7

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_3 , 25 вересня 2022 року у вечірню пору доби, більш точний час не встановлено, рухаючись спільно з потерпілою ОСОБА_7 по вулиці та дійшовши до будинку АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, раптово, в умовах воєнного стану1, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, застосовуючи насильство небезпечне для здоров?я особи, яка зазнала нападу, з метою подолання опору потерпілої ОСОБА_7 та залякування, наніс останній один удар правою рукою в область обличчя потерпілої, від якого остання впала спиною на землю.

Продовжуючи свої незаконні злочинні дії, ОСОБА_3 сівши на ноги потерпілої та притиснувши її до землі, завдав ще два удари правою рукою в область обличчя ОСОБА_7 , та почав її душити за шию, внаслідок застосування такого насильства потерпіла втратила свідомість. Далі ОСОБА_3 встав та наніс декілька ударів ногою по голові ОСОБА_7 .

Після вказаних дій, ОСОБА_3 продовжуючи свої умисні протиправні дії нахилився до безпритомної потерпілої та заволодів чорною тканинною сумкою з написом «Clasna», вартістю 285 грн., чорною жіночою сумкою (бананка) вартістю 550 грн., вирвав з пупка прикрасу для проколу пупка (пірсинг), який для потерпілої матеріальної цінності не представляє, зірвав із шиї ланцюжок із золота 585 проби, порвавши його та забравши собі лише фрагмент масою 1,538 г., вартістю 1720 грн. 96 коп., зняв з лівої руки smart-годинник Amazfit GTS 2t, вартістю 2748 грн. 33 коп. із ремінцем зеленого кольору до smart-годинник Amazfit GTS 2t, вартістю 51 грн. 67 коп. та забрав вищезазначені речі собі, після цього, покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд.

У подальшому, ОСОБА_3 , обстежуючи вміст викрадених сумок, перебуваючи у невстановленому під час досудового розслідування місці, виявив серед іншого: мобільний телефон марки «Samsung», модель «Galaxy S21 FE номер моделі SM-G990B/DS», об?ємом пам?яті 6/128 Gb, сірого кольору, вартістю 15860 грн., з сім-картою мобільного оператора «Life» НОМЕР_1 , посвідчення військовослужбовця НГУ на ім?я ОСОБА_7 , зв?язку ключів у кількості 6 шт., чорну жіночу курточку вартістю 3896 грн. 50 коп., тканинну сумку білого кольору, вартістю 264 грн. 50 коп., панчохи чорного кольору, вартістю 420 грн., гаманець рожевого кольору, який для потерпілої матеріальної цінності не представляє, у якому знаходились дві банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , грошові кошти в розмірі 3000 грн., паспорт гр. України на ім?я ОСОБА_7 , перепустку до військової частини, три дисконтні картки.

Злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 28 796 грн. 96 коп.

ОСОБА_3 своїми незаконними діями спричинив потерпілій ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді: закритої травми шиї у вигляді розтягнення зв?язкового апарату шийного відділу хребта та синців шиї, яка супроводжувалася кисневою недостатністю (гіпоксією) та ускладнилася розвитком гіпоксичної енцефалопатії І (легкого) ступеня зі стійким цефалгічним та астеноневротичним синдромами, та легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, синця в ділянці лівого ліктьового суглоба, садна пупкової ділянки.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 187 КК, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1.Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Показав, що дійсно випадково в барі «Старий кут» познайомився з раніше незнайомою ОСОБА_7 . В тому ж барі у нього викрали мобільний телефон. Він вирішив спільно з ОСОБА_7 повернутись додому на таксі, оскільки вони проживали в одному мікрорайоні. Коли вийшли з автомобіля, у ОСОБА_3 виник умисел пограбувати ОСОБА_7 . Коли вони рухались вулицею, ОСОБА_3 напав на потерпілу із заду та вдарив у обличчя, вона впала у кущі. Далі сів на неї та наніс ще два удари правою рукою в обличчя ОСОБА_7 і почав душити її. Потерпіла втратила свідомість. Потім він ще вдарив декілька разів потерпілу ногами. Він викрав в неї ланцюжок який був на шиї, сумку, в якій були певні речі і документи. Також він вирвав з пупка пірсінг, годинник, мобільний телефон, тканинну сумку в якій були також предмети і речі, гаманець з банківськими картками. В теперішній час дуже шкодує про вчинене, обіцяє нових злочинів не вчиняти.

2.2.За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.3.Потерпіла не забажала давати покази, оскільки для неї дуже важко згадувати про пережиті обставини.

2.4.Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття.

3.2.Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.Визначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого.

4.2.Особистість обвинуваченого свідчить про наступне. ОСОБА_3 знаходиться у віці 29 років. Батьків не має. Мати померла вісім років тому, батько помер минулої зими. Виховувала його фактично прабабуся. В нього є сестри, однак їх ще у дитинстві розділили і він не знає де вони. Отримав середньо - спеціальну освіту. Раніше судимих в сім`ї не має. Не одружений. Дітей не має. До затримання працював на підробітках на будівельних майданчиках в м. Одесі. Свого постійного житла не має. Проживав у орендованому житлі. Раніше не судимий, однак в теперішній час ще притягується до кримінальної відповідальності за 1 ст. 186, ч. 1 ст. 152 КК і провадження знаходиться у Комінтернівському районному суді Одеської області.

4.3.У вказаних подіях життя, ми можемо знову спостерігати, як відсутність освіти, відсутність виховання, нехтування загальновизнаними правилами співіснування, а також вимогами кримінального закону привели обвинуваченого до скоєння особливо тяжкого злочину.

4.4.Суспільна небезпека такого злочину полягає як у порушенні суспільних відносин власності, так і напад на здоров`я і життя людини. Як відомо життя кожної людини є найвищою соціальною цінністю і тому його охорона є найважливішим завданням кримінального Закону.

4.5.Необхідно зазначити, що обвинувачений прибув у кафе - бар «Старий кут» вже у стані алкогольного сп`яніння. Познайомився у барі з потерпілою і провів з нею певний час розпиваючи алкогольні напої. Довівши себе до значного стану алкогольного сп`яніння, обвинувачений вирішив спільно з потерпілою поїхати додому. Вийшовши з таксі, він вчинив напад на потерпілу, наніс їй тілесні ушкодження, які призвели до втрати свідомості потерпілою та пограбував її. Тобто злочин вчинено в момент, коли між ними зав`язались певні людські стосунки і потерпіла мала право довіряти особі, як звичайній людині. Натомість обвинувачений знехтував довірою та вчинив зло по відношенню до потерпілої.

4.6.Неодноразово мною була проведена думка, що «….суд, у відомому відношенні, є школа для народу, з якої, крім поваги до закону, повинні виноситися уроки служіння правді та поваги до людської гідності»3. Нажаль обвинувачений вчинив такі дії, які призводять до думки, що він знаходиться у природному стані, про який влучно зазначав Томас Гоббс : «…поки люди живуть без спільної влади, що тримає всіх їх у страху, вони перебувають у тому стані, який називається війною, і саме у стані війни всіх проти всіх»4. Не контролюючи себе, нехтуючи індивідуальними особливостями кожної людини, а також впевненістю у порядності і доброзичливості, обвинувачений протиставив себе встановленому у державі порядку. І той факт, що він багато чого не пам`ятає під час вчинення злочину, лише обтяжує його поведінку, оскільки приводив до такого стану він себе сам.

4.7.Загальна культура передбачає, що люди повинні довіряти один одному і спілкуючись дотримуватись правил ввічливості, виваженості, терпіння та порозуміння. Ми не можемо дозволити, щоб природній стан озлобленості зруйнував наше суспільство. Поведінка обвинуваченого у даному випадку була проявом найвищої розлюченості, яка здатна зруйнувати не тільки спільні суспільні інтереси, але й самого обвинуваченого.

4.8.Захистити суспільство і потерпілого від такого порушення, можливо лише виконанням суспільно встановлених домовленостей у вигляді покарання. Кожна людина повинна розуміти, що держава захищає її від свавілля будь-якої особи або групи осіб. Кожна людина вправі розраховувати на підтримку держави і втручання у будь-які прояви неповаги до людської гідності. Обвинувачений не тільки порушив фізичне здоров`я потерпілої, але й замахнувся на моральні цінності такої людини і принизив її публічно, шляхом зухвалих дій пов`язаних із насиллям вже над непритомним тілом потерпілої (нанесення ударів ногами; виривання пірсінгу з живота; залишення у непритомному стані потерпілої у публічному місці, на вулиці, що саме по собі вже пригнічує молоду дівчину і створює у неї відчуття сорому та сором`язливості).

4.9.Тобто всі перелічені дії, показують необхідність жорстокої державної реакції на незаконну та зухвалу поведінку обвинуваченого. Відповідно суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у межах встановлених у санкції статті, зв`язане з позбавленням волі. Строк такого покарання суд призначає з урахуванням думки прокурора та потерпілої, яка повідомила суду, що їй байдуже скільки років - 8, 9 або 10 позбавлення волі буде призначено обвинуваченому. Прокурорка просила призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років, з конфіскацією майна.

4.10.Підстав для застосування ст. 75 КК очевидно у даному випадку не має, оскільки як зазначено вище у вироку суду, ОСОБА_3 у своїх діях перейшов всі можливі межі розумної людської поведінки і повів себе на межі із тваринною поведінкою. Оскільки покарання можливо призначити лише з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, вказане покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для ОСОБА_3 .

4.11.Покарання, яке буде призначено обвинуваченому, повинно показати суспільству, що жодне зло не може залишитись без відповіді у справедливій державі. Повага до закону - є необхідною частиною життя кожної людини, а служіння правді та повага до людської гідності повинні бути найвищими цінностями для кожного громадянина України.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку та положення закону, яким керувався суд.

5.1.Питання щодо скасування арешту майна, суд приймає на підставі ч. 4 ст. 174 КПК, відповідно до якої, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

5.2.Речові докази: 1) Мобільний телефон «Samsung SM-G990B/DS», серійний номер НОМЕР_4 , зеленого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 з сім картою мобільного оператора «Life» НОМЕР_1 ; посвідчення військовослужбовця НГУ ОСОБА_7 ; сумка чорного кольору «Clasna»; сумка чорного кольору (бананка) з шкіри; 6 ключів; жіноча куртка з биркою; сумка білого кольору; пачохи чорного кольору; два чеки; 2)Фрагмент сережки для пірсингу, фрагмент ланцюга виготовленого із золота; 3)Гаманець рожевого кольору з написом «Cardinal»; smart-годинник «Amazfit GTS 2t»; дві банківські картки ТА КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ; грошові кошти (сума не зазначена); паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_7 ; перепустка до військової частини; три дисконтні картки - відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК - необхідно повернути власнику (законному володільцю) потерпілій - ОСОБА_7 . Оскільки частково майно під час досудового розслідування передано на відповідальне зберігання потерпілій, суд приймає рішення про залишення вказаного майна у останньої, як у власника. Інше майно, яке не повернуте - підлягає негайному поверненню.

5.3. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК, належить покласти на обвинуваченого.

5.4.Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили, необхідно продовжити у вигляді тримання під вартою, як гарантію виконання вироку суду.

5.5.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 , винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, із конфіскацією майна.

1.2.Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту набрання законної сили вироком суду.

1.3.Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення та знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду, а саме з 26.09.2022 року по день набрання законної сили даним вироком суду.

1.4.З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК, продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

1.5.На підставі ч. 2 ст. 534 КПК, вирок суду в частині обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному та безумовному виконанню.

1.6.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2022 року, а саме з: 1) Мобільного телефон «Samsung SM-G990B/DS», серійний номер НОМЕР_4 , зеленого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 з сім картою мобільного оператора «Life» НОМЕР_1 ; сумка чорного кольору «Clasna»; сумка чорного кольору (бананка) з шкіри; жіноча куртка з биркою; сумка білого кольору; пачохи чорного кольору.

1.7.Скасувати заборону накладену ухвалою слідчого судді у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

1.8.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2022 року, а саме з: 1)Гаманця рожевого кольору з написом «Cardinal»; smart-годинника «Amazfit GTS 2t»; грошових коштів у сумі 2000 гривень та 1 долар США; Фрагменту сережки для пірсингу; фрагмент ланцюга виготовленого із золота.

1.9.Скасувати заборону накладену ухвалою слідчого судді у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

1.10.Речові докази у кримінальному провадженні: 1) Мобільний телефон «Samsung SM-G990B/DS», серійний номер НОМЕР_4 , зеленого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 з сім картою мобільного оператора «Life» НОМЕР_1 ; посвідчення військовослужбовця НГУ ОСОБА_7 ; сумка чорного кольору «Clasna»; сумка чорного кольору (бананка) з шкіри; 6 ключів; жіноча куртка з биркою; сумка білого кольору; пачохи чорного кольору; два чеки; 2)Фрагмент сережки для пірсингу, фрагмент ланцюга виготовленого із золота; 3)Гаманець рожевого кольору з написом «Cardinal»; smart-годинник «Amazfit GTS 2t»; дві банківські картки ТА КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ; грошові кошти (сума не зазначена); паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_7 ; перепустка до військової частини; три дисконтні картки - повернути потерпілій ОСОБА_7 . Якщо майно повернуте раніше за часом, вказане майно підлягає залишенню у власника (законного володільця) потерпілої - ОСОБА_7 .

1.11.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 7173 (сім тисяч сто сімдесят три) гривні 64 копійки.

1.12.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

1.13.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.14.Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

1.15.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1

[1]Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз Законом України від 15.08.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 року» на строк 90 діб.

[2] А.Ф. Коні, Збірник творів, Том 4, Арк. 541, Видавництво «Юридична література» М. 1967, «Моральні засади у кримінальному процесі. Загальні риси судової етики» арк. 66.

[3] Томас Гоббс, Твори у двох томах, Видавництво «Думка», Том 2 «Левіафан, або Суть, будова і повноваження держави церковної та цивільної» на 735 арк., Глава ХІІІ арк. 95.

1 Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз Законом України від 15.08.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 року» на строк 90 діб.

3 А.Ф. Коні, Збірник творів, Том 4, Арк. 541, Видавництво «Юридична література» М. 1967, «Моральні засади у кримінальному процесі. Загальні риси судової етики» арк. 66.

4 Томас Гоббс, Твори у двох томах, Видавництво «Думка», Том 2 «Левіафан, або Суть, будова і повноваження держави церковної та цивільної» на 735 арк., Глава ХІІІ арк. 95.