Справа № 359/1252/22
Провадження № 1-кп/359/364/2022
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

20 грудня 2022 року м.Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

під час судового засідання з технічною фіксацією кримінального провадження № 0000998, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2021 та кримінального провадження №0000887, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2022 року, з обвинувальними актами по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Київ, громадянки України, маючої на утриманні трьох дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України,

розглянувши клопотання прокурора про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2022 об`єднано в одне провадження матеріали кримінального провадження № 0000998, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (справа № 359/1252/22, провадження № 1-кп/359/364/2022) та матеріали кримінального провадження №0000887, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України (справа № 359/8977/22, провадження № 1-кп/359/660/2022).

Відповідно до ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2022 підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30.12.20222 включно.

20.12.202 прокурором було подано клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, визначені ст. 177 КПК України, на момент розгляду даного питання в суді не припинили існувати, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити її процесуальну поведінку.

В свою чергу захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про зміну обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який, оскільки ОСОБА_4 перебуває на 5 місяці вагітності та у зв`язку з цим не може утримуватись в умовах СІЗО. Крім цього посилається на недоведеність ризиків, на які посилається прокурор.

Обвинувачена підтримала клопотання захисника.

Потерпілий не підтримав позицію прокурора.

Заслухавши думку сторін, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. Така позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36). При цьому, висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, тому враховуючи ст. 8, 9 КПК України слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. Тривала практика ЄСПЛ сформувала позицію, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Зі змісту обвинувального акту, який надійшов до суду, вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України. В обвинувальному акті викладене формулювання обвинувачення та фактичні обставини правопорушення, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 могла вчинити інкриміновані їй злочини.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_4 раніше судима, не працевлаштована, не має постійного джерела прибутку, під страхом отримання реального покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить той факт, що ОСОБА_4 раніше судима: 19.05.2021 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі із встановленням іспитового строку 1 рік; 08.07.2021 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт, тобто судимості якої у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, а також стосовно якої 31.01.2022 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області направлено обвинувальний акт за ч.2 ст. 185 КК України, злочини вчинила у період відбуття іспитового строку, тому оцінюючи схильність до вчинення злочинів є підстави вважати, що остання може продовжити злочинну діяльність.

Отже, суд вважає, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні судового провадження, у тому числі щодо належного виконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків.

На думку суду, застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зможе унеможливити спробам переховуватись від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків.

Про обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у виді особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру.

Застосування до обвинуваченої особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки обвинуваченої і не зменшить наявність ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Отже, суд погоджується із доводами прокурора про недостатність застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

Стороною захисту не надано доказів того, що обвинувачена ОСОБА_4 перебуває у стані вагітності та за станом здоров`я потребує спеціалізованої медичної допомоги і не може утримуватися під вартою, тому заявлене клопотання є передчасним і доказами не підтвердженим.

З огляду на вказане слід обрати обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п.3 ч.5 ст.182 цього Кодексу застава щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжких та тяжкого злочинів, а тому йому належить визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У разі внесення застави на обвинуваченого слід покласти обов`язки: прибувати до суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому обвинувачений проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 331, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 год. 00 хв. 17 лютого 2023 року.

Утримувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Встановити для ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620,00 грн.

У разі звільнення з під варти покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому обвинувачена проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або заставодавцю, що застава повинна бути внесена на наступний рахунок: (Отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; Код отримувача (код ЄДРПОУ): 26268119; Банк отримувача: Держказначейська служба України, м.Київ; Рахунок отримувача: UA0018661). Документ про внесення застави повинен бути наданий прокурору.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави, а міра запобіжного заходу буде змінена.

В задоволенні клопотання захисника відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 23 грудня 2022 року о 08 год. 40 хв.

Суддя ОСОБА_1