ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 671/1896/22

Провадження № 11-кп/4820/227/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Підгаєцьким районним судом Тернопільської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2022 року за № 0000174 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2022 року, -

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунівка Підгаєцького району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та мешканця за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасовано арешт на автомобілі « MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 311», д.н.з. НОМЕР_1 та «ЗАЗ» моделі «SENS» д.н.з. НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 20.07.2022 року № 671/997/22.

Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, в розмірі 3020 грн. 48 коп. стягнуто з ОСОБА_6 .

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

За вироком суду, 17 липня 2022 року близько 13 год. 50 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER311 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху на 223 км автодорогою М-30 сполученням «Стрий-Ізварене», в межах населеного пункту с. Бокиївка Хмельницького району, Хмельницької області, в напрямку від м. Тернопіль до м. Хмельницький, діючи легковажно і самовпевнено, в порушення вимог п.1.5., абз. «б, д» п. 2.3., п. 12.1, п. 12.3., п. 13.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту - Правила), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував на її зміну, не переконався у безпечності власних дій, не врахував ширини проїзної частини, габарити транспортного засобу, відволікся від керування свого транспортного засобу, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та наближаючись до автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «SENS» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустивши зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою частиною вказаного вище автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «SENS» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В результаті ДТП:

- водій автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів 5-8-го ребер по передній під пахвинній лінії справа, 3-7-го ребер по передній під пахвинній лінії зліва, переломів 9-го ребра по біля хребетній лінії справа та зліва, та компресійного перелому тіла 9-го грудного хребця, які згідно із висновком судово-медичної експертизи № 144 від 24.10.2022 року за своїм характером є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я;

- пасажир автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , потерпіла ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в лівій навколоочній ділянці та струсу головного мозку, які згідно із висновком судово-медичної експертизи № 143 від 12.08.2022 року за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3. (б, д), 12.1, 12.3., 13.1 Правил дорожнього руху, зміст яких полягає в наступному:

1. Загальні положення.

- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

- п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозяться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

- п. 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 1.10 «перешкода для руху» - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається попутно в межах цієї смуги потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Порушення водієм ОСОБА_6 вищевказаних вимог правил безпеки дорожнього руху знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками отриманням потерпілим ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень та потерпілою ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановити йому іспитовий строк один рік та покласти обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Посилається на те, що суд безпідставно застосував вимоги ст. 75 КК до призначеного обвинуваченому додаткового покарання, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_6 , який поклався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, надавши обвинуваченому останнє слово та право виступу в судових дебатах, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України).

Суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання (п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України).

Фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України, вид і розмір призначеного йому за ч. 1 ст. 286 КК України покарання та обґрунтованість застосування ст. ст. 75, 76 КК України до основного покарання в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цього колегією суддів не перевіряються.

Кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, а сам обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю.

Зазначеним діям суд дав правильну правову оцінку та вмотивовано кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 286 КК України.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, безпідставно застосував ст. 75 КК до додаткового покарання є слушними.

Так, вироком місцевого суд ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк один рік.

Тобто, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування як основного покарання (обмеження волі) так і від додаткового покарання (позбавлення права керування транспортними засобами).

Відповідно до ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у вигляді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більш як 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК передбачає основне покарання у виді штрафу, виправних робіт, арешту, обмеженням волі та обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до висновку Верховного суду, викладеного у постанові № 761/22398/17 від 02 вересня 2020 року, звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за ст. 75 КК не допускається.

Враховуючи, що ч. 1 ст. 75 КК передбачає звільнення від відбування лише основного покарання, натомість звільнення від призначеного судом додаткового покарання не допускається, відсутність у резолютивній частині вироку суду першої інстанції вказівки на те, що на підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування лише основного покарання, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначене неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування вироку.

Враховуючи відсутність апеляційних скарг в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає доведеним, що 17 липня 2022 року близько 13 год. 50 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER311 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху на 223 км автодорогою М-30 сполученням «Стрий-Ізварене», в межах населеного пункту с. Бокиївка Хмельницького району, Хмельницької області, в напрямку від м. Тернопіль до м. Хмельницький, діючи легковажно і самовпевнено, в порушення вимог п. 1.5., абз. «б, д» п. 2.3., п. 12.1, п. 12.3., п. 13.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту - Правила), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував на її зміну, не переконався у безпечності власних дій, не врахував ширини проїзної частини, габарити транспортного засобу, відволікся від керування свого транспортного засобу, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та наближаючись до автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустивши зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою частиною вказаного вище автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В результаті ДТП:

- водій автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів 5-8-го ребер по передній під пахвинній лінії справа, 3-7-го ребер по передній під пахвинній лінії зліва, переломів 9-го ребра по біля хребетній лінії справа та зліва, та компресійного перелому тіла 9-го грудного хребця, які згідно із висновком судово-медичної експертизи № 144 від 24.10.2022 року за своїм характером є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я;

- пасажир автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , потерпіла ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в лівій навколоочній ділянці та струсу головного мозку, які згідно із висновком судово-медичної експертизи № 143 від 12.08.2022 року за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3. (б, д), 12.1, 12.3., 13.1 Правил дорожнього руху, зміст яких полягає в наступному:

1. Загальні положення.

- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

2.Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

- п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозяться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

- п. 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 1.10 «перешкода для руху» - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається попутно в межах цієї смуги потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Порушення водієм ОСОБА_6 вищевказаних вимог правил безпеки дорожнього руху знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками отриманням потерпілим ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень та потерпілою ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи ОСОБА_6 вид та міру покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким, особу винного, який раніше не судимий, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працевлаштований, наявність пом`якшуючих обставин, зокрема: визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обтяжуючих обставин.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_6 покарання скасувати і відповідно до вимог, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання згідно з положеннями ст. 65 КК України в межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: у виді обмеження волі на мінімальний строк.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без реального відбування призначеного основного покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою і виконанням покладених на нього обов`язків, що узгоджується з положеннями ст.ст. 75, 76 КК України.

Також, з урахуванням санкції ч. 1 ст. 286 КК України та обставин справи, ОСОБА_6 слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2022 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного йому покарання скасувати та в цій частині ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі на строк (1) один рік з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3