Справа № 932/3241/23
провадження № 1-кс/932/1299/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, офіційно працюючого в ТОВ «Омега», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 146, частиною першою статті 263 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 146 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, та злочину передбаченого частиною першою статті 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання та зберігання вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий зазначив про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, запобігти яким неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також прокурор вказав про неможливість визначення застави, оскільки злочин, вчинений із застосуванням насильства.

Про наявність ризику у виді можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років, обізнаність щодо чого може спонукати підозрюваного до переховування, при тому, що він також не має міцних соціальних зв`язків, так як не одружений, не має на утриманні дітей, проживає не за місцем реєстрації.

Про наявність ризику у виді можливості незаконного впливу на свідків та потерпілого свідчить усвідомлювання підозрюваним важливості доказів у виді показів останніх, анкетні дані яких є доступними в матеріалах справи, що може спонукати його до здійснення вмовлянь, чи вдатися до застосування інших способів незаконного спливу на них.

Про наявність ризику у виді можливості вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень свідчить відсутність у нього постійного місця роботи, здійснення ним заробітку незаконним шляхом, відсутність постійного доходу.

Неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів слідчий обґрунтував неможливістю такими заходами запобігти встановленим ризикам.

На судовому засіданні прокурор наполягав на обґрунтованості клопотання слідчого, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного тримання під вартою та не обрання щодо нього іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як надто суворого, вказуючи про достатність застосування до нього домашнього арешту, за місцем його проживання де він мешкає разом з матір`ю інвалідом. Він офіційно працевлаштований, займається тренуванням, навчався в університеті, має добру репутацію, ніколи не вчиняв дії протиправного характеру. За місцем реєстрації проживає постійно. Обґрунтованість підозри заперечує стверджуючи, що він не знаходився в бані та не перевозив людину із мішком на голові, оскільки в цей час перебував вдома у хворому стані. Вилучена у нього граната йому не належить, оскільки він її не придбавав та не зберігав. Вважає, що її йому підкинули слідчі, які здійснювали його затримання.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , вказавши на суворість запропонованого прокурором запобіжного заходу, наполягав на застосуванні більш м`якого виду запобіжного заходу, зокрема у виді нічного домашнього арешту, який здатен запобігти ризикам в разі їх встановлення судом. Наведені прокурором ризики не мотивовані та не підтверджені доказами. Обґрунтованість підозри не підтверджена, а викладені в ній обставини не відповідають дійсності, оскільки підозрюваного на місці події під час викрадення людини не було, а гранату було підкинуто з метою схилити останнього до співпраці. Такі саме гранати і при таких саме обставинах були відшукані в інших осіб, яких вважають причетними до викрадення людини. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, офіційну роботу, постійно проживає за місцем реєстрації, а отже призначення йому нічного домашнього арешту є доцільним та справедливим, оскільки дозволить йому відвідувати роботу та тренуватися.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України .

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з частиною третьою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 146, частиною першою статті 263 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000350 від 10 лютого 2023 року, повідомленням про підозру від 30 березня 2023 року, яке було вручене останньому 30 березня 2023 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється в наступному.

У невстановлений в ході досудового розслідування час та місці у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне викрадення та подальше незаконне позбавлення волі людини, а саме - ОСОБА_14 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб із заподіянням йому фізичних страждань. Задля реалізації свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , розподілили між собою ролі у вчиненні злочину, відповідно до яких ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 повинні були безпосередньо викрасти потерпілого ОСОБА_14 та примусово відвести його до приміщення бані, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому незаконно позбавити волі до тих пір, доки ОСОБА_11 не завершить виконання всіх необхідних дій для викрадення майна ОСОБА_14 .

Відповідно до відведеної ролі, ОСОБА_15 повинен був знаходитись 08 січня 2023 року у приміщенні бані яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та очікувати на приїзд ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які повинні були доставити туди потерпілого ОСОБА_14 , якого попередньо незаконно викрали. Відповідно до відведених ролей, ОСОБА_13 та ОСОБА_5 повинні були прибути 09 січня 2023 року до приміщення вказаної бані для того, щоб незаконно позбавленого волі потерпілого ОСОБА_14 вивести назад до міста Дніпра.

Так, 08 січня 2023 року приблизно о 13.40 год., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення та подальше незаконне позбавлення волі людини, діючи за попередньою змовою, групою осіб, відповідно до раніше розподілених ролей прибули на автомобілі марки «DaewooLanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , до приміщення будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_14 .

Далі, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , знаходячись на першому поверсі у під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_5 , почали очікувати потерпілого.

Після чого, побачивши потерпілого ОСОБА_14 , який зайшов в під`їзд № 1, приміщення будинку АДРЕСА_4 , останні наблизились до ОСОБА_14 де ОСОБА_8 наніс ОСОБА_14 один удар рукою в область голови, в свою чергу ОСОБА_9 схвативши ОСОБА_14 за руку почав витягувати на подвір`я, таким чином подавили волю останнього до опору та після цього проти волі ОСОБА_14 застосовуючи фізичне насильство, відкрито викрали його та силою заштовхали до автомобілю марки «DaewooLanos» д.н.з. НОМЕР_1 , де також знаходились ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Далі утримуючи ОСОБА_14 в салоні автомобілю марки «DaewooLanos» д.н.з. НОМЕР_1 , останньому надягли на голову мішок та після з ОСОБА_14 попрямували в сторону вулиці Краснопільської, зупинившись на якій з транспортного засобу вийшов ОСОБА_11 .

Так знаходячись на вище вказаній вулиці та перебуваючи в салоні вказаного автомобілю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , почали почергово наносити ОСОБА_14 удари руками в область голови.

Після чого, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , незаконно утримуючи, проти волі доставили ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_2 , де на той, відповідно до відведеної йому ролі час знаходився ОСОБА_12 .

В той час ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_12 усвідомлюючи, що за законом вони не мають права позбавляти волі іншу особу, всупереч вимогами статей 3, 10, 29, 33 Конституції України, позбавивши ОСОБА_14 можливості вільно пересуватися і вибирати місце свого перебування почали утримувати останнього за вказаною вище адресою, де потерпілий ОСОБА_14 знаходитись не бажав, та не мав змоги вільно залишити зазначене вище приміщення.

Далі, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на незаконне позбавлення волі людини, із заподіянням фізичних страждань, діючи за попередньою змовою групою осіб, проти волі ОСОБА_14 завели його до приміщення вказаної бані, де в одній із кімнат ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 з метою заподіяння сильного фізичного болю, фізичного чи морального страждання ОСОБА_14 , шляхом нанесення побоїв почергово наносили хаотичні удари руками (точну кількість в ході досудового слідства встановити не представилося можливим) в область голови та тулуба ОСОБА_14 , чим спричинили йому сильний фізичний біль та моральне страждання.

Після чого, 08 січня 2023 року, виконавши всі необхідні дії для викрадення майна з квартири потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_11 приблизно об 19:00 год. прибув до вказаної бані та приєднався до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12

09 січня 2023 року приблизно в обідній час, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , відповідно до раніше розподілених ролей до вказаного приміщення, прибули інші учасники ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , які наблизившись до ОСОБА_14 надягли йому на голову мішок та посадили до салону автомобіля, де продовжували його незаконно утримувати та через деякий час висадили останнього по АДРЕСА_6 .

Таким чином, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_13 порушили передбачені статтями 19 і 23 Конституції України гарантовані можливості потерпілого ОСОБА_14 реалізації ним таких конституційних прав і свобод як, свобода та особиста недоторканність, свобода пересування вільний вибір місця проживання за статтями 29, 32, 33 Конституції України незаконно викравши та позбавивши волі останнього із заподіянням йому фізичних страждань.

Крім того, в невстановлений в ході досудового розслідування час, у невстановленому досудовим розслідуванні місці, у підозрюваного виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, він у невстановлений в ході досудового розслідування час, у невстановленому досудовим розслідуванні місці та при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, придбав гранату типу Ф1, яка відноситься до категорії вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу почав зберігати при собі, аж до 29 березня 2023 року.

29 березня 2023 року в період часу з 20.15 год. по 21.57 год., слідчим під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено гранату Ф1, яка є найбільш ймовірно конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати типу РГО, який найбільш ймовірно відноситься до категорії вибухових речовин, які ОСОБА_5 , незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання, без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною другою статті 146 КК України, як незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, та за частиною першою статті 263 КК України, як незаконне придбання та зберігання вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10 лютого 2023 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 13 лютого 2023 року, протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками разом з довідкою від 13 лютого 2023 року, додатковим протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 28 лютого 2023 року, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками з довідкою від 28 лютого 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 14 лютого 2023 року, довіреністю від ОСОБА_17 від 24 січня 2023 року, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками з довідкою від 14 лютого 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 14 лютого 2023 року, протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками з довідкою від 14 лютого 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 16 лютого 2023 року, відомостями про пересування автомобілів причетних до скоєння злочину, протоколом обшуку від 29 березня 2023 року, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 30 березня 2023 року, протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками з довідкою від 30 березня 2023 року, протоколами пред`явлення речей для впізнання з фото таблицями від 30 березня 2023 року, рапортом старшого оперуповноваженого від 29 березня 2023 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 30 березня 2023 року ( ОСОБА_8 ), ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2023 року, протоколом обшуку від 29 березня 2023 року, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2023 року, протоколом обшуку від 29 березня 2023 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 30 березня 2023 року ( ОСОБА_11 ), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 30 березня 2023 року ( ОСОБА_10 ), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 30 березня 2023 року ( ОСОБА_13 ), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 30 березня 2023 року ( ОСОБА_9 ), постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 29 березня 2023 року, рапортом старшого оперуповноваженого від 29 березня 2023 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 30 березня 2023 року ( ОСОБА_12 ), відмовою від проходження процедури дактилоскопіювання ОСОБА_12 від 30 березня 2023 року, протоколом обшуку від 29 березня 2023 року, висновками експерта від 30 березня 2023 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 29 березня 2023 року ( ОСОБА_5 ), протоколом обшуку від 29 березня 2023 року, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2023 року, рапортом старшого оперуповноваженого від 29 березня 2023 року.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає недоведеним ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки суду не надано відповідних доказів, які це підтверджують та не наведено прокурором переконливих доводів щодо цього.

Посилання прокурора на тяжкість та невідворотність покарання, як на єдину підставу, що підтверджує вказаний ризик, слідчий суддя вважає необґрунтованим, оскільки, в даному випадку, з урахуванням особи підозрюваного, цієї обставини недостатньо для відповідних висновків.

Слідчий суддя також враховує, що в контексті практики Європейського суду з прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

Встановлені слідчим суддею обставини свідчать про те, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, поряд із наявністю постійного місця проживання та міцних соціальних, особи підозрюваного, є малоймовірним.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення підозрюваним незаконного впливу на потерпілого, що вбачається з характеру злочину у вчиненні якого він підозрюється.

На даному етапі досудового розслідування, з показів потерпілого ОСОБА_14 вбачаються обставини щодо того, що підозрюваний спільно з ОСОБА_13 наділи потерпілому мішок на голову та відвезли з приміщення бані на АДРЕСА_6 . Такої обставини достатньо для того, щоб припустити здатність підозрюваного впливати на фізичний стан іншої особи, а отже існує ризик незаконного впливу на потерпілого, покази якого в даній справі є одним із важливих доказів.

Обставин щодо можливого впливу з боку підозрюваного на свідків прокурор не навів, а слідчий суддя їх не встановив.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає недоведеним, оскільки підозрюваний раніше не судимий, інших правопорушень не вчиняв, про такі наміри не повідомляв, співпрацює зі слідством, має офіційне місце роботи, міцні соціальні зв`язки, підозрюється у вчиненні не корисливих злочинів.

Вказуючи про вказаний ризик прокурор посилається виключно на відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, відсутність постійного доходу, заробляння на життя незаконним шляхом. Зазначив на судовому засіданні, що відповідна інформація отримана ним від оперативних працівників, а її джерела є таємницею слідства.

Проте, стороною захисту такі доводи спростовані, оскільки підозрюваний офіційно, з 17 січня 2022 року по теперішній час, працює на посаді менеджеру в роздрібній торгівлі в ТОВ «Омега» (трудова книжка від 30 серпня 2019 року), навчався в Автотранспортному коледжі Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», де зарекомендував себе позитивно (характеристика від 22 червня 2020 року), за місцем проживання зарекомендував себе також позитивно (характеристика з місця проживання від 31 березня 2023 року), постійно проживає за вказаною адресою з матір`ю ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом ІІІ групи (Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян прор державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України, довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 22 листопада 2022 року, пенсійне посвідчення від 01 листопада 2022 року).

Інших доводів щодо схильності підозрюваного до вчинення інших злочинів прокурор не навів, а слідчий суддя їх не встановив.

Отже, слідчий суддя вважає, що запобігти встановленому ризику щодо можливості впливу на потерпілого, можливо шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, передбаченого статтею 181 КПК України, оскільки ним передбачено ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрювану особу, які обумовлюють її постійне місцезнаходження за місцем проживання та негайне реагування правоохоронних органів в разі їх не виконання.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також у відповідності до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких захисник та підозрюваний заявляли про їх недостатність та неузгодженість, можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі від трьох до семи років; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного; наявність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання; наявність у нього постійного місця роботи; репутацію підозрюваного та його майновий стан; не повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до частини четвертої статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на не доведення прокурором обставин щодо неможливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Вирішуючи дане питання, слідчий суддя також врахував, що висновок прокурора про неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу фактично не аргументований переконливими обставинами та носить формальний характер, здебільшого посилаючись на тяжкість злочинів.

При цьому, слідчий суддя вважає, що підстав для застосування до підозрюваного нічного домашнього арешту, як про це заявила сторона захисту, немає, оскільки в такому разі неможливо буде запобігти встановленому судом ризику, адже підозрюваний буде вільний у пересуванні у денний час, протягом якого буде неможливо контролювати його поведінку і вчасно відреагувати на вчинення неправомірних дій.

З наведених підстав неможливе застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 56 діб, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати це житло цілодобово.

Для виконання запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

за кожною вимогою прибувати до слідчого, прокурора та суду;

не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Підозрюваного доставити у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло в будь-який час, в т.ч. у період комендантської години, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали - до 26 травня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1