У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Стара Мощаниця Здолбунівського району Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , працюючого на посаді виконувача обов`язків заступника начальника Виноградівського міжрайонного управління водного господарства, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000210.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до Положення про Виноградівське міжрайонне управління водного господарства, затвердженого наказом Державного агентства водних ресурсів України 20.04.2012 за № 214, в період з жовтня 2017 до 2019 року, являвся службовою особою територіального органу виконавчої влади у сфері водного господарства і меліорації земель, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів - Державного агентства водних ресурсів України, до повноважень якого, згідно п.5.4 Положення, належало: самостійне вирішення питань діяльності Управління, розпорядження коштами та майном управління відповідно до чинного законодавства; несе персональну відповідальність за виконання покладених на Управління завдань, цільове використання бюджетних коштів та державного майна, призначення на посади та звільнення з посади головного інженера за погодженням з Держводагенством та БУВР Тиса, діяти без довіреності від імені Управління, представлення Управління в підприємствах, установах та організаціях тощо.

ОСОБА_4 , працюючи на посаді начальника Виноградівського МУВГ, будучи службовою особою державного органу, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, в період з жовтня 2017 року по серпень 2020 року, в невстановленому досудовим розслідуванні місці та часі, неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, а саме не перевіривши, що у фізичної особи підприємця ОСОБА_7 відсутні погодження Державною службою геології та надр України робочого проекту: "Розчистка підмостового русла моста через р. Тиса на автодорозі Хуст-Крива (ПК0) + 600 с. Крива Хустського району (Коректура проекту) (далі - Проект), розроблений ВКП «Закарпаттяводпроект» Басейнового управління водних ресурсів річки «Тиса», а також відсутні спеціальні дозволи на користування надрами, ігноруючи вимоги визначені ч. 2 ст. 86 Водного кодексу України та ст. 19 Кодексу України про надра, допустив службову недбалість не забезпечивши належного дотримання природоохоронного законодавства під час надання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 послуг з розчистки русла р. Тиса та уклав договори про надання послуг № 0064/17 від 25.09.2017, № 0022/18 від 07.03.2018, та №0050/19 від 10.06.2019 з ФОП ОСОБА_7 , що спричинило тяжкі наслідки.

За період з жовтня 2017 року по грудень 2019 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 під час виконання робіт за зазначеними договорами, внаслідок службової халатності ОСОБА_8 незаконно видобуто корисних копалин загальнодержавного значення - річкових наносів (піщано-гравійної суміші), об`ємом 64216 метрів кубічних, що спричинило збитків державним інтересам у сумі 40 525 525,82 грн.

Незаконність видобутку корисних копалин ФОП ОСОБА_7 за зазначеними договорами також підтверджує вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 08.09.2022, що набрав законної сили та яким ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання начальником Виноградівського МУВГ ОСОБА_4 своїх службових обов`язків, що виразилось в підписанні з фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 договорів про надання послуг з розчистки підмостового русла моста через р. Тиса на автодорозі Хуст-Крива (ПК0) + 600 в с. Крива Хустського району Закарпатської області, за відсутності погоджень робочих проектів Держгеонадрами України, державним інтересам завдано збитків на суму 40 525 525,82 грн. (сорок мільйонів п`ятсот двадцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять гривень вісімдесят дві копійки).

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, кваліфікуючою ознакою якої є спричинення тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам.

Підозра ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: висновком судової грунтознавчої експертизи №3422, висновком інженерно-екологічної експертизи №4224, висновком комплексної судової інженерноо-екологічної та інженерно-гідреологічної експертизи № 4312, висновком експерта економічної експертизи № СЕ-19/107-22/434-ЕК, показами свідків, відомостями отриманими згідно листів з Державної екологічної інспекції України, Служби геології на надр України, Басейнового управління водних ресурсів річки Тиса.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення внаслідок якого спричинено тяжкі наслідки, а саме сума збитків складає 40 525 525,82 грн, на думку органу досудового розслідування обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або застави є недоцільно та неефективно.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, які викликають довіру суду, не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки. Окрім того, при обранні вказаного заходу підозрюваний може впливати на свідків.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який, відповідно до КК України передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого, тобто - у службовій недбалості - неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, кваліфікуючою ознакою якої є спричинення тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам, що характеризує підозрюваного ОСОБА_4 негативно, як особу, схильну продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п.1, п.3 та п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам з боку підозрюваного ОСОБА_4 :

-уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

-переховування від органів досудового розслідування.

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого, та відноситься до групи - не тяжкого злочину, а також враховуючи те, що його неконтрольоване пересування може призвести до переховування від органів досудового розслідування, так як ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому злочині не визнає, може вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Ураховуючи викладене, на думку сторони обвинувачення, до підозрюваного ОСОБА_4 , слід застосувати міру запобіжного заходу у виді - домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний також заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на характер роботи очолюваного ним підприємства, який передбачає постійне пересування в межах області, а також відмінне від місця роботи місце його проживання, що унеможливлює його перебування під домашнім арештом.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як установлено з матеріалів клопотання слідчим відділом Головного управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №00000210 від 27.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні здійснюється розслідування подій, за яких ОСОБА_4 , відповідно до Положення про Виноградівське міжрайонне управління водного господарства, затвердженого наказом Державного агентства водних ресурсів України 20.04.2012 за № 214, в період з жовтня 2017 до 2019 року, являвся службовою особою територіального органу виконавчої влади у сфері водного господарства і меліорації земель, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів - Державного агентства водних ресурсів України, до повноважень якого, згідно п. 5.4 Положення, належало: самостійне вирішення питань діяльності Управління, розпорядження коштами та майном управління відповідно до чинного законодавства; несе персональну відповідальність за виконання покладених на Управління завдань, цільове використання бюджетних коштів та державного майна, призначення на посади та звільнення з посади головного інженера за погодженням з Держводагенством та БУВР Тиса, діяти без довіреності від імені Управління, представлення Управління в підприємствах, установах та організаціях тощо.

ОСОБА_4 , працюючи на посаді начальника Виноградівського МУВГ, будучи службовою особою державного органу, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, в період з жовтня 2017 року по серпень 2020 року, в невстановленому досудовим розслідуванні місці та часі, неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, а саме не перевіривши, що у фізичної особи підприємця ОСОБА_7 відсутні погодження Державною службою геології та надр України робочого проекту: "Розчистка підмостового русла моста через р. Тиса на автодорозі Хуст-Крива (ПК0) + 600 с. Крива Хустського району (Коректура проекту) (далі - Проект), розроблений ВКП «Закарпаттяводпроект» Басейнового управління водних ресурсів річки «Тиса», а також відсутні спеціальні дозволи на користування надрами, ігноруючи вимоги визначені ч. 2 ст. 86 Водного кодексу України та ст. 19 Кодексу України про надра, допустив службову недбалість не забезпечивши належного дотримання природоохоронного законодавства під час надання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 послуг з розчистки русла р. Тиса та уклав договори про надання послуг № 0064/17 від 25.09.2017, № 0022/18 від 07.03.2018, та №0050/19 від 10.06.2019 з ФОП ОСОБА_7 , що спричинило тяжкі наслідки.

За період з жовтня 2017 року по грудень 2019 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 під час виконання робіт за зазначеними договорами, внаслідок службової халатності ОСОБА_8 незаконно видобуто корисних копалин загальнодержавного значення - річкових наносів (піщано-гравійної суміші), об`ємом 64216 метрів кубічних, що спричинило збитків державним інтересам у сумі 40 525 525,82 грн.

Незаконність видобутку корисних копалин ФОП ОСОБА_7 за зазначеними договорами також підтверджує вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 08.09.2022, що набрав законної сили та яким ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання начальником Виноградівського МУВГ ОСОБА_4 своїх службових обов`язків, що виразилось в підписанні з фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 договорів про надання послуг з розчистки підмостового русла моста через р. Тиса на автодорозі Хуст-Крива (ПК0) + 600 в с. Крива Хустського району Закарпатської області, за відсутності погоджень робочих проектів Держгеонадрами України, державним інтересам завдано збитків на суму 40 525 525,82 грн. (сорок мільйонів п`ятсот двадцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять гривень вісімдесят дві копійки).

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, кваліфікуючою ознакою якої є спричинення тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам, у зв`язку з чим 03.02.2023 останньому вручено повідомлення про підозру.

Орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , яке обґрунтовує наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, ризиків, визначених ст.177 КПК України, та недостатністю застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та для досягнення завдань кримінального провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Обґрунтованість підозри не спростована належними та допустимими доказами та стверджується наявними в матеріалах справи документами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

При цьому суд зазначає, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Фактично слідчий суддя повинен встановити, чи є запропонований запобіжний захід (домашній арешт) пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Оцінюючи мотиви клопотання прокурора про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд погоджується з наявністю достатніх доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявністю достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Натомість суд вважає недоведеним обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, зокрема недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, закон покладає обов`язок доказування щодо наявності ризиків та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам на прокурора.

У судовому засіданні з розгляду даного клопотання стороною обвинувачення не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд, на виконання вимог ст. 178 КПК України, врахував наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК, а також тяжкість покарання кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеризуючі особу підозрюваного дані, а саме: наявність сім`ї та утриманців, наявність постійного місця проживання, роботи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Отже, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, його сімейний стан, наявність постійного місця проживання відмінного від місця роботи, відсутність судимостей, слідчий суддя прийшов до переконання, що у клопотанні сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , слід відмовити. Разом з тим, суд вбачає достатнім обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього судом обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 до 02 квітня 2023 року включно.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 16.02.2023 о 16 год. 50 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1