ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4152/23
провадження № 1-кс/753/914/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного 10 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000833, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28 частиною четвертою статті 358, частиною третьою статті 190, частиною четвертою статті 190, частиною другою статті 209 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верби Нижньосірогозького району Херсонської області, громадянина України, освіта незакінчена виша, не одружений, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 28 частиною четвертою статті 358, частиною третьою статті 190, частиною четвертою статті 190, частиною другою статті 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного 10 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000833, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28 частиною четвертою статті 358, частиною третьою статті 190, частиною четвертою статті 190, частиною другою статті 209 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 15 березня 2023 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у м Києві перебували матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000833 від 10.03.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 209 КК України.

Проведенням досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 з метою власного незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на заволодіння правом власності на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах, а саме земельну ділянку, кадастровий номер :90:535:0007, розташованою за адресою: АДРЕСА_3, у невстановлені досудовим розслідування час та місці, за невстановлених обставин, розробив злочинний план, спрямований на шахрайське заволодіння правом власності на вказане майно.

З метою реалізації спільного умислу, направленого на заволодіння правом власності на чуже майно, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, однак до 09.12.2021, ОСОБА_6 при невстановлених обставинах придбав завідомо підроблені документи - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі 22.04.1997, із власним зображенням на 1 та 5 сторінці та ідентифікаційний код НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , а також договір купівлі-продажу земельної ділянки від 18.02.2010 за кадастровим номером :90:535:0007, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 за реєстровим номером 91.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння правом власності на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, а саме правом власності на земельну ділянку за кадастровим номером :90:535:0007, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_6 09.12.2021, приблизно о 17 год 00 хв. прибув за місцем знаходження приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 , де використовуючи завідомо підроблені документи - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі 22.04.1997, із власним зображенням на 1 та 5 сторінці, ідентифікаційний код НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , надав для реєстрації права власності завідомо підроблений документ - договір купівлі-продажу земельної ділянки від 18.02.2010 за кадастровим номером :90:535:0007, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , нібито посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 за реєстровим номером 91.

Після чого, приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_10 на підставі зазначеного завідомо підробленого договору зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером №000 за ОСОБА_7 .

В той же час встановлено, що право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :90:535:0007, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, належало ОСОБА_11 , на підставі рішення Київської міської ради від 28.01.1999 №114-11/215, якій видано державний акт на право приватної власності землю від 29.03.2000 № 90-2-03337.

Відповідно до інформації Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи викладене, вказаними діями ОСОБА_6 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, територіальній громаді міста Києва спричинено матеріальну шкоду у розмірі - 815 356 грн., що у 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Крім цього, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, однак до 10.12.2021, у ОСОБА_6 спільно із невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном - грошовими коштами громадян, шляхом обману (шахрайство) у великих розмірах, з метою власного незаконного збагачення.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство) у великих розмірах, у невстановлений час, однак до 10.12.2021, ОСОБА_6 при невстановлених обставинах знайшов покупця - ОСОБА_12 .

З метою реалізації злочинного умислу, направленого на повторне заволодіння чужим майном - грошовими коштами ОСОБА_12 , шляхом обману (шахрайство), у великих розмірах, ОСОБА_6 10.12.2022 прибув до приміщення приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4.

Далі, ОСОБА_6 10.12.2022, приблизно о 15 год. 30 хв., перебуваючи у приміщені приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4, маючи прямий умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, використовуючи завідомо підроблені документи - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі 22.04.1997, із власним зображенням на 1 та 5 сторінці, ідентифікаційний код НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , а також договір купівлі-продажу земельної ділянки від 18.02.2010 за кадастровим номером :90:535:0007, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , нібито посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 за реєстровим номером № 91, уклав із ОСОБА_12 (покупець) договір купівлі-продажу земельної ділянки від 10.12.2021, за кадастровим номером :90:535:0007, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, який посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_10 за реєстровим номером № 839. Вартість вказаної земельної ділянки відповідно до договору склала 285 113 грн. 14 коп.

Вказаними діями ОСОБА_6 спричинено ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі - 285 113 грн. 14 коп., що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Крім цього, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, однак до 10.12.2021, у ОСОБА_6 спільно із невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння правом власності на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, а саме правом власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 .

З метою реалізації спільного умислу, направленого на повторне заволодіння правом власності на чуже майно, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, однак до 10.12.2021, ОСОБА_6 при невстановлених обставинах придбав завідомо підроблені документи - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі 22.04.1997, із власним зображенням на 1 та 5 сторінці, ідентифікаційний код НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , а також завідомо підроблений договір купівлі-продажу квартири від 01.04.2010 за адресою: АДРЕСА_5 , нібито укладений між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_14 за реєстровим номером № 1021.

Реалізуючи спільний умисел, спрямований на повторне заволодіння правом власності на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, а саме правом власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_6 10.12.2021 приблизно о 19 год 30 хв. прибув за місцем знаходження приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_6 , де використовуючи завідомо підроблені документи - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі 22.04.1997, із власним зображенням на 1 та 5 сторінці, ідентифікаційний код НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , надав для реєстрації завідомо підроблений договір купівлі-продажу квартири від 01.04.2010 за адресою: АДРЕСА_5 , нібито укладений між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_14 за реєстровим номером № 1021.

Після чого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_15 на підставі зазначеного договору 10.12.2021 зареєстровано право власності на зазначену квартиру за ОСОБА_7 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером №000.

В той же час встановлено, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , належало ОСОБА_13 , на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.1996, зареєстрованого Київською Універсальною біржею за №В0300/1736, який також зареєстровано Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 07.03.1996 за реєстровим номером № 4440.

Крім того, відповідно до інформації Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть встановлено, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Із урахуванням викладеного вказаними діями ОСОБА_6 територіальній громаді міста Києва спричинено матеріальну шкоду у розмірі - 1 165 017 грн., що у 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Крім цього, у невстановлені дату та час, однак до 28.12.2021, за невстановлених обставин у ОСОБА_6 спільно із невстановленими досудовим розслідуванням особами виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном - грошовими коштами громадян, шляхом обману (шахрайство), в особливо великих розмірах.

Реалізуючи спільний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство) в особливо великих розмірах, ОСОБА_6 підшукав покупця - ОСОБА_16 .

З метою реалізації спільного умислу, направленого на повторне заволодіння чужим майном - грошовими коштами ОСОБА_16 , шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, ОСОБА_6 28.12.2022 прибув до приміщення приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_17 , розташованого за адресою: АДРЕСА_8.

Далі, ОСОБА_6 28.12.2022, приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи у приміщені приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_17 , розташованого за адресою: АДРЕСА_8, діючи за попередньою змовою групою осіб, маючи прямий умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в особливо великих розмірах, використовуючи завідомо підроблені документи - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі 22.04.1997, із власним зображенням на 1 та 5 сторінці, ідентифікаційний код НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , надав завідомо підроблений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_5 , укладений від 01.04.2010 між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_14 за реєстровим номером № 1021, уклав із ОСОБА_16 договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , який посвідчено приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_17 за реєстровим номером № 1558. Вартість вказаної квартири відповідно до договору склала 1 032 726 грн.

Вказаними діями ОСОБА_6 , спричинено ОСОБА_16 матеріальну шкоду у розмірі - 1 032 726 грн., що у 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Крім цього, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, однак до 10.12.2021, у ОСОБА_6 спільно із невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння правом власності на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, а саме правом власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_7 .

З метою реалізації спільного умислу, направленого на повторне заволодіння правом власності на чуже майно, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, однак до 10.12.2021, ОСОБА_6 при невстановлених обставинах придбав завідомо підроблені документи - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі 22.04.1997, із власним зображенням на 1 та 5 сторінці, ідентифікаційний код НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , а також підроблений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_7 , нібито укладений від 27.09.2011 між ОСОБА_18 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_14 за реєстровим номером № 1121.

В подальшому, реалізуючи спільний умисел, направлений на повторне заволодіння правом власності на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, а саме правом власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_6 10.12.2021 приблизно о 19 год 45 хв. прибув за місцем знаходження приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_6 , де використовуючи завідомо підроблені документи - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі 22.04.1997, із власним зображенням на 1 та 5 сторінці, ідентифікаційний код НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , надав для реєстрації завідомо підроблений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_7 , нібито укладений від 27.09.2011 між ОСОБА_18 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_14 за реєстровим номером № 1121.

Після чого, приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_15 на підставі зазначеного договору 10.12.2021 зареєстровано право власності на дану квартиру за ОСОБА_7 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером №000.

В той же час встановлено, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_7 належало ОСОБА_18 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане фондом комунального майна Мінського району 30.06.1993, яке зареєстровано Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 08.07.1993 за реєстровим № 474.

Крім того, відповідно до інформації Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть встановлено, що ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Поруч з тим, згідно зі ст. 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Вказаними діями ОСОБА_6 територіальній громаді міста Києва спричинено матеріальну шкоду у розмірі - 1 476 117 грн., що у 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

10.03.2023 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 209 КК України. Крім того, 10.03.2023 стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України відкрито матеріали досудового розслідування, після виконання якої цього ж дня вручено обвинувальний акт, який 13.03.2023 Шевченківською окружною прокуратурою м. Києва скеровано до Дарницького районного суду міста Києва.

У цей же час, відповідно до листа судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_19 , у якого у провадженні перебуває вказаний обвинувальний акт, провести підготовче досудове розслідування з метою вирішення питання про продовження строку дії запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою у строк до 16.03.2023 не виявляється можливим, а тому прокурор звернувся до слідчого судді на підставі частини шостої статті 199 КПК України для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право на застосування найбільш суворого запобіжного заходу, посилаючись на ризики, визначені статтею 177 КПК України, а саме - переховування від органів досудового розслідування та суду, (усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, набувши після отримання обвинувального акту іншого процесуального статусу - обвинувачений, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від суду); вплив на свідків, потерпілих, оскільки такі безпосередньо судом ще не допитані. Крім того, ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, які на разі ще не встановлені та провадження відносно них виділено, а отже він може вчинити дії, спрямовані на координування їх дій, показань та знищення тих документів, які ще не виявлені досудовим розслідуванням; вчинення іншого кримінального правопорушення (14.12.2022 йому також повідомлено про підозру СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України. Крім того, ОСОБА_6 не працює, під час вчинення кримінального правопорушення, неодноразово діяв, видаючи себе за інших осіб, маючи підроблені документи, які посвідчують особу. Вказані обставини вказують на те, що вчинення даного виду кримінальних правопорушень є одним із засобів отримання доходу, а також що останній може залишити територію України, або переховуватися під іншими анкетними даними).

Зазначив, що заявлені ризики не зменшилися, і не перестали існувати, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на обвинуваченого обов`язків.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що його підзахисний вину не визнає, ризики, визначені прокурором є необґрунтованими та не доведеними. Поряд з цим, вказав, що слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва не має повноважень на розгляд вказаного клопотання, оскільки слідчий суддя здійснює свої повноваження на стадії досудового розслідування та, відповідно до частини другої статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Досудове розслідування здійснювалось Шевченківським УП ГУ НП в м. Києві, а отже вказане клопотання має розглядати слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва. Крім того зауважив, що постановою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва досудове розслідування цьому кримінальному провадженні було продовжено до 16 березня 2023 року, а отже вирішити питання щодо дії запобіжного заходу слідчий суддя має повноваження лише до 16 березня 2023 року. Також зауважив, що прокурор в порушення приписів норм КПК України подав відповідне клопотання не за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені адвокатом ОСОБА_4 та вказав, що слідчий суддя здійснює контроль за дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні лише на стадії досудового розслідування, наразі досудове розслідування закінчилось, а отже слідчий суддя не має повноважень на розгляд вказаного клопотання. Слідчий суддя має враховувати загальні норми КПК України під час вирішення вказаних питань. Поряд з цим, вказав, що прокурор не зазначив, чому неможливо до обвинуваченого застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, оскільки вина ОСОБА_6 не встановлена та на разі дії принцип невинуватості останнього.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку своїх захисників, просив у задоволенні клопотання відмовити.

Вивчивши клопотання прокурора та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, думки обвинуваченого та його захисників, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Щодо наявності у слідчого судді повноважень на розгляд цього клопотання.

Відповідно до статті 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 176 КПК України в редакції до 6 листопада 2022 року було визначено, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» були внесені зміни до КПК України, зокрема до статті 176 КПК України.

Статтею 176 КПК України в редакції на час розгляду цього клопотання визначено, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Крім того, вказаним вище законом також були внесені зміни до статті 199 КПК України та статтю 199 доповнено частиною шостою, відповідно до якої у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до листа Шевченківської окружної прокуратури м. Києва на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000833 від 10.03.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 209 КК України.

Вказаний обвинувальний акт було отримано Дарницьким районним судом м. Києва 13 березня 2023 року.

Відповідно до письмового повідомлення судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_19 вказане кримінальне провадження надійшло до його провадження, проте в строк до 16 березня 2023 року (строк закінчення дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) підготовче судове засідання не може бути призначено.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що станом на 15 березня 2023 року підготовче судове засідання у цьому кримінальному провадженні не призначено та не проведено, строк дії попередньої ухвали щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 16 березня 2023 року, а отже це клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має розглядати саме слідчий суддя.

Щодо доводів щодо розгляду клопотання слідчим суддею саме Дарницького районного суду м. Києва.

Відповідно до частини другої статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Києва від 10 лютого 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 16 березня 2023 року.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 КПК досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних із направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання.

Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові віхи: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК; закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у статті 219 КПК, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування (правова позиція Верховного Суду, викладене у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 344/6630/17).

Як зазначалось, відповідно до листа Шевченківської окружної прокуратури м. Києва на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000833 від 10.03.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 209 КК України.

Вказаний обвинувальний акт було отримано Дарницьким районним судом м. Києва 13 березня 2023 року.

Отже досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні станом на 15 березня 2023 року - закінчилось, а тому посилання сторони захисту на приписи частини другої статті 199 КПК України є недоречним. Матеріали кримінального провадження були передані Шевченківською окружною прокуратурою м. Києва до Дарницького районного суду м. Києва та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 13 березня 2023 рок передано судді ОСОБА_19 .

Враховуючи вказане, з огляду на те, що законодавцем були внесені зміни до статті 199 КПК України, зокрема доповнено її частиною шостою, якою фактично збільшено обсяг повноважень слідчого судді щодо розгляду питання про продовження строку дії запобіжних заходів та «продовжено» їх дію до початку підготовчого судового засідання у справі, з огляду на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 було передано саме до Дарницького районного суду м Києва, таке клопотання має розглядатись слідчим суддею Дарницького районного суду м. Києва.

Щодо суті поданого клопотання та наявності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з матеріалів клопотання 16 грудня 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

19 грудня 2022 року до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 744 300 грн., терміном до 16 лютого 2023 року включно.

10 лютого 2023 року керівником Шевченківської окружної прокуратури міста Києва продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 16.03.2023 включно.

14 лютого 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 671 000 грн., терміном до 16.03.2023 включно.

10 березня 2023 року матеріали досудового розслідування в оригіналах та копіях, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України виділено в окреме провадження, яке зареєстровано в ЄРДР за №0000833.

10 березня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 209 КК України.

Крім того, 10 березня 2023 року стороні захисту в порядку статті 290 КПК України відкрито матеріали досудового розслідування, після виконання якої цього ж дня вручено обвинувальний акт, який 13 березня 2023 року Шевченківською окружною прокуратурою м. Києва скеровано до Дарницького районного суду міста Києва.

Наявність підстав вважати, що ОСОБА_6 може бути причетним до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 209 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом огляду від 26.01.2022; протоколом обшуку від 17.02.2022; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 07.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 01.02.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 05.05.2022; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 08.08.2022; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.08.2022; висновком експерта №СЕ-19/111-22/56653-ФП від 12.01.2023; висновком експерта №СЕ-19/111-23/2164-ДД від 19.01.2023; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у статтях 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів):

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу;

3) обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Так, відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 209 КК України.

Оцінюючи доводи, щодо наявності ризиків, про які зазначив у судовому засіданні прокурор, слідчий суддя вважає, що на цьому етапі досудового розслідування доведеними є ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, враховуючи те, що обвинувачений не має зареєстрованого місця проживання в м. Києві, а за його повідомленням до моменту затримання проживав в орендованій квартирі та відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, зокрема слідчому судді не було надано доказів наявності на утриманні у обвинуваченого малолітніх/неповнолітніх дітей.

У разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного із позбавленням волі може привести до того, що перебування на волі обвинуваченого який, усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинені злочини, надасть можливість йому уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду та використати ситуацію, яка склалась у країні, на власну користь, а саме те, що на даний час військова агресія Російської Федерації проти України суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Крім цього, слід врахувати таку обставину як можливість вільного перетину меж міста Києва, зміни зовнішності, з метою переховування та подальшого переїзду на територію, яка тимчасово непідконтрольна Україні.

При цьому, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження вчиняв кримінальні правопорушення, видаючи себе за інших осіб, маючи підроблені документи, які посвідчують особу. Вказані обставини вказують на те, що вчинення даного виду кримінальних правопорушень є одним із засобів отримання доходу, а також що останній може залишити територію України, або переховуватися під іншими анкетними даними.

Слідчий суддя враховує той факт, що діючий на території України режим обмеження права військовозобов`язаних чоловіків у виїзді за кордон жодним чином не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки стосується обмеження виїзду за кордон у законний спосіб та не виключає можливості здійснення спроб перетнути кордон незаконно, з огляду на те, що наразі частина державного кордону України не контролюється, а тому такий спосіб не може виключатися, як неможливий.

Ризик незаконно впливати на свідків, потерпілих в даному кримінальному провадженні також є доведеним. Зокрема, слідчий суддявраховує визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя також враховує, що як зазначив у судовому засіданні прокурор, ОСОБА_6 інкримінується вчинення дій групою особі за попередньою змовою, а отже після отримання статусу обвинуваченого, ОСОБА_6 може надати вказівку вивезти у безпечне місце усю наявну документацію, яка не була відшукана і самому залишити місто Київ, інформувати про обставини кримінального провадження інших осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження.

Також доведеним є ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 поміж іншим 14 грудня 2022 року також повідомлено про підозру СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, що свідчить про системність злочинних дій ОСОБА_6 та його схильність до вчинення злочинів.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 наразі обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України, за яке передбачено покарання від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, тобто у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому очікування можливого суворого вироку може мати значення для вірогідного ризику переховування, який слідчий суддя вважає цілком вірогідними з огляду на співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування порівняно із засудженням до покарання у виді позбавлення волі.

При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у частині другій статті 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до положень статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я особи; наявність постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа та інші.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення існування обставин, які свідчать про те, що заявлені в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не зменшилися.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку, зважаючи на його особу, а також з урахуванням суті кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 .

Слідчий суддя приймає до уваги надані захисниками у судовому засіданні та зазначені вище дані про особу обвинуваченого, але зваживши на усі обставини справи, вважає на цьому етапі ці дані є такими, що не переважують встановлені у судовому засіданні ризики того, що обвинувачений може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підстави, які унеможливлюють перебування ОСОБА_6 в умовах ізоляції за станом здоров`я, слідчим суддею не встановлено.

За вказаних обставин, надавши оцінку усім наданим сторонами доказам, та з урахуванням даних про особу обвинуваченого, його стану здоров`я, сімейного і матеріального стану, його ролі у скоєному злочині, а також наслідків вчинення такого злочину, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя відхиляє доводи захисника ОСОБА_4 щодо наявності підстав для відмови у задоволенні цього клопотання, оскільки воно подане прокурором з порушенням строку, визначеного КПК України, з огляду на те, що чинний КПК України не визначає наслідків пропущення такого строку та не пов`язує наявність підстав для відмови у продовженні строку дії запобіжного заходу саме із строком подачі такого клопотання. За приписами КПК України слідчий суддя має розглянути клопотання до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу. Строк дії попередньої ухвали слідчого судді закінчується 16 березня 2023 року, розгляд клопотання прокурора, з постановлення відповідної ухвали, відбувся 15 березня 2023 року.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Судом не встановлено обставин, визначених в частині четвертій статті 183 КПК України, які б не дозволяли визначити обвинуваченому заставу одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Визначаючи відповідно до вимог частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися, у зв`язку із чим, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 необхідно визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками, даними щодо завдання майнової шкоди та даними про особу обвинуваченого у 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, адже такий розмір застави, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану обвинуваченого на думку слідчого судді, буде гарантією виконання ОСОБА_6 , покладених на нього обов`язків.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 30 днів, тобто до 13 квітня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 671 000 грн.

В разі внесення застави застоводавцем (обвинуваченим, або іншою фізичною чи юридичною особою) негайно звільнити ОСОБА_6 з -під варти та покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали - до 13 квітня 2023 року включно.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду проголошено 20 березня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1