БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/661/23
Провадження № 1-кс/497/267/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

13.04.2023 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого відділення № 2 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000215 від 29.03.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2023 року через канцелярію суду надійшло клопотання слідчого відділення № 2 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000215 від 29.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що групою слідчих відділення № 2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000215 від 29.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за фактом відкритого заволодіння майна, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.03.2023 приблизно о 07:15 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , раніше судимий 15.03.2019 Приморським районним судом м. Одеси від 15.03.2019 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, судимість за яким в законному порядку не знята та не погашена, перебуваючи біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснювала підприємницьку діяльність Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, повторно, з умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна з приміщення зазначеного магазину, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, шляхом вільного доступу проник до приміщення торговельної зали вказаного магазину, де в той час здійснював торгівлю неповнолітній син зазначеного підприємця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому, ОСОБА_6 , реалізуючи свій протиправний умисел, звернувся до ОСОБА_7 нібито з метою придбання продуктів харчування та інших товарів.

ОСОБА_7 , здійснюючи продаж товарів за замовленням ОСОБА_6 , склав в поліетиленовий пакет з ручками, вартістю 6,00 гривень, три упаковки креветок варено-морожених ТМ «Veladis», вагою по 1 кг, вартістю 475,00 гривень кожна, загальною вартістю 1425,00 гривень, одну пачку жувальної гумки ТМ «Orbit», вартістю 19,00 гривень, шість пачок цигарок ТМ «Sobranie Blue» вартістю 94,00 гривні кожна, загальною вартістю 564,00 гривні. Після чого, ОСОБА_7 , підрахувавши загальну вартість реалізованого товару на загальну суму 2014,00 гривень, передав його в руки ОСОБА_6 для розрахунку.

ОСОБА_6 , діючи з метою реалізації свого протиправного умислу, достеменно усвідомлюючи, що його дії носять відкритий та протиправний характер, отримавши вказаний товар, проігнорував вимогу щодо здійснення розрахунку, та усвідомлюючи, що у зв`язку з перевагами перед неповнолітнім ОСОБА_7 у віці та фізичній силі, останній не зможе надати йому будь-якого спротиву, не зважаючи на продовження благань ОСОБА_7 здійснити розрахунок за переданий товар, відкрито для нього, протиправно заволодів вищевказаним товаром, з яким залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2014,00 гривень.

07 квітня 2023 року постановою слідчого вилучені предмети та об`єкти визнані речовими доказами та залучені до матеріалів кримінального провадження (а.с.12-13).

На думку слідчого, з метою збереження вилученого майна та необхідності його дослідження в ході слідчих дій, за результатами проведення яких зазначене майно може бути використане як речовий доказ, засобом чи предметом вчинення кримінального правопорушення, а його знищення унеможливлює встановлення всіх істотних обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з цим є необхідність у накладанні на нього арешту судом, що зумовлено необхідністю збереження цього речового доказу в тому ж стані, що і на момент його вилучення згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України..

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення розгляду клопотання повідомлені належним чином, на адресу суду надіслали заяви про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відділенням № 2 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000215 від 29.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за заявою потерпілою ОСОБА_5 (а.с.3).

Процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Болградської окружної прокуратури (а.с.7).

29.03.2023 року близько о 07:15 годині мешканець смт. Тарутине Болградського району ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » , що розташований по АДРЕСА_1 , діючи в умовах воєнного стану, вчинив відкрите заволодіння товаром, що належить ФОП ОСОБА_5 , спричинивши майнову шкоду на суму 2014.00 гривень (а.с.4).

За вказаним фактом, відділенням № 2 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області розпочато кримінальне провадження №0000215 від 29.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.с.3).

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 07.04.2023 року, на підставі добровільного доступу, наданого власником ОСОБА_5 , було вилучено відеореєстратор марки aIhua моделі DH-XVR5104C-X1, в корпусі білого кольору.

Згідно протоколу огляду предмету від 07.04.2023 року в службовому приміщенні службового кабінету відділення поліції виявлено та оглянуто: відеореєстратор марки aIhua моделі DH-XVR5104C-X1, в корпусі білого кольору, з якого за допомогою програмного забезпечення персонального комп`ютера перекопійовані відеофайли формату «XVR_ch1_main_1457_1902.rar» та формату «XVR_ch2_main_1457_1902.rar», на яких зафіксовані протиправні дії підозрюваного ОСОБА_6 , направлені на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), які перекопійовані на оптичний носій VIDEX MAMBA DVD-R 16x DATA/VIDEO 4.7 GB/120 MIN, упакований в паперовий конверт.

Постановою слідчого від 07.04.2023 року вилучене майно, у порядку ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Зазначене майно було вилучено в п`ятницю 07.04.2023 року, клопотання про арешт вилученого майна направлено до суду в понеділок 10.04.2023 року, тобто на наступний робочий день після вилучення.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначених ч. 3 ст.132 КПК України:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що існують достатні обставини, які підтверджують, що вилучене майно є речовими доказами у справі, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно, може призвести до приховування та/або зникнення речових доказів, що позбавить можливості орган досудового розслідування провести усі необхідні слідчі дії та якомога швидше завершити досудове розслідування.

Оскільки вилучене майно добровільно надано потерпілою особою, слідчий суддя вважає, що будь-які негативні наслідки для власника майна відсутні.

А відтак, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження та накласти арешт на тимчасово вилучене майна, з метою збереження речових доказів.

Окрім цього, слідчий суддя зазначає, що не підлягає задоволенню вимога про визначення місця зберігання речового доказу, оскільки порядок зберігання доказів визначений ст. 100 КПК України. Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна слід покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні та потерпілу ОСОБА_8 , якій майно передано на відповідальне зберігання згідно розписки від 07.01.2023 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення № 2 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що було тимчасово вилучено 07.04.2023 року в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000218 від 29.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України:

- відеореєстратор марки aIhua моделі DH-XVR5104C-X1, в корпусі білого кольору;

- два відеофайли формату «XVR_ch1_main_1457_1902.rar» та формату «XVR_ch2_main_1457_1902.rar», на яких зафіксовані протиправні дії підозрюваного ОСОБА_6 , направлені на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), які перекопійовані на оптичний носій VIDEX MAMBA DVD-R 16x DATA/VIDEO 4.7 GB/120 MIN, упакований в паперовий конверт, шляхом заборони псування, знищення, пошкодження, перетворення, з метою забезпечення збереження як речового доказу для подальшого доказування в кримінальному провадженні.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна покласти на слідчого відділення № 2 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідальність за збереження вилученого майна - відеореєстратора марки aIhua моделі DH-XVR5104C-X1 в корпусі білого кольору - покласти на ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1