Справа № 128/2623/22
Провадження №11-кп/801/91/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі :

головуючого :судді - ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці в залі судових засідань апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01.12.2022 року про звільнення умовно - достроково від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ., -

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія №81», звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з клопотанням про умовно - дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України, посилаючись на те, що ОСОБА_7 протягом строку відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, неодноразово заохочувався за місцем відбування покарання, виконує роботи по благоустрою установи згідно п.5 ст. 118 КВК України. Згідно медичної документації установи, являється інвалідом 3-ї групи безтерміново, характеризується позитивно, на профілактичному обліку не перебуває, заборгованості за виконавчими листами не має. Крім того, ОСОБА_7 щиро розкаюється у вчинених кримінальних правопорушеннях та повністю визнає свою вину. Він глибоко усвідомив протиправність своїх діянь та засуджує свою поведінку.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 01.12.2022 року клопотання адвоката ОСОБА_8 задоволено. Засудженого ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбування покарання строком 8 місяців 1 день.

В апеляційній скарзі прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_10 , не погоджуючись з висновком суду, просить скасувати ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01.12.2022 року про задоволення клопотання адвоката ОСОБА_8 та звільнення умовно-достроково засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання строком на 8 (вісім) місяців 1 (один) день, постановивши нову, якою відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 .

Свої вимоги мотивує тим, що судом не враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким. Не враховано судом, що ОСОБА_7 до цього тричі засуджувався за умисні корисні злочини, звільнявся від відбування покарання з випробуванням, призначене йому судом покарання замінювалось на більш м`яке, що не сприяло процесу його виправлення та відмови від протиправної поведінки в подальшому. В судовому засіданні не враховано поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання, а також інші дані про особу засудженого. Так, засуджений ОСОБА_7 прибув в державну установу «Стрижавська виправна колонія (№81)» 09.04.2022, характеризується посередньо, виконує роботи із благоустрою установи, переважно під контролем адміністрації установи, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, з метою поблажливого ставлення до себе, не приймає участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє корисної активності в організації їх роботи, працевлаштований в майстерні установи лише з 01.09.2022, після того як комісією установи 22.08.2022, протокол № 21, відмовлено йому в застосуванні ст. 81 КК України, як особі що не довела свого виправлення. засуджений ОСОБА_7 участі у роботі самодіяльних організаціях не приймає, хоча це є добровільною справою кожного засудженого, однак така соціально корисна активність заохочується адміністрацією колонії і враховується при визначенні ступеня його виправлення. Також поза увагою суду залишено те, що згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засуджений ОСОБА_7 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь головуючого судді апеляційного суду, думку засудженого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, просили залишити ухвалу суду без змін; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга прокурора -задоволенню не підлягає.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.

Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.

Дані вимоги судом першої інстанції при щодо ОСОБА_7 місцевим судом виконано в повному об`ємі.

Як вбачається з п.2 ч.1 ст.537 КПК України щодо питань, які вирішуються судом під час виконання вироків , під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України щодо порядку вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органом або установи виконання покарань, а також інших осіб, установи або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно- дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч.3 ст.81 КК України.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування покарання засудженим:

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Отже, зі змісту вказаної норми випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року №2 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, ощадливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

При розгляді матеріалів справи суд прийшов до правильного висновку про фактичне відбуття засудженим ОСОБА_7 більше ѕ частини строку призначеного йому покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2021 року, яким він засуджений за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3-х років 1-го місяця позбавлення волі, що дало йому право при певних умовах бути умовно-достроково звільненим з місць позбавлення волі.

Крім того, засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно. Під час тримання з 24.03.2021 в державній установі «Софіївська виправна колонія (№55)» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення застосовувались 3 рази. За час відбування покарання в державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці заохочувався 1 раз у встановленому законом порядку. Працевлаштований в майстерні установи з 01.09.2022 в якості підсобного робітника. За характером відкритий, спокійний, комунікабельний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, з метою поблажливого ставлення до себе. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, залучений до участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Відповідно до ст. 110 КВК України соціально - корисні зв`язки підтримує з матір`ю. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує належним чином.

У засудженого ОСОБА_7 за весь період перебування в установі відбування покарання наявні 4 заохочення. Стягнення на момент розгляду клопотання відсутні.

Крім того, ОСОБА_7 являється інвалідом ІІІ-ї групи безтерміново і йому протипоказані певні фізичні навантаження.

І хоча умовно-дострокове звільнення є актом заохочення і застосовується тільки до тих засуджених, які сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і таке звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду, - оцінюючи поведінку засудженого та відношення його до праці під час відбування покарання в місцях позбавлення волі, місцевий суд з огляду на діюче законодавство не вправі був допустити випадку необґрунтованої відмови в умовно-достроковому звільненні з мотивів наявності раніше допущених порушень та з інших підстав, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, а тому прийшов до правильного висновку про задоволення зазначеного клопотання.

Так, як вбачається з характеристики засудженого він був працевлаштований в майстерні установи з 01.09.2022 в якості підсобного робітника. Характеризується позитивно. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

За час відбування покарання порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, має 4 заохочення.

На підставі доказів, наявних матеріалах справи, суд зробив вірний висновок, що ОСОБА_7 поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому вважає за доцільне застосувати до засудженого ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи прокурора про те, що засуджений був працевлаштований лише 01.09.2022, після того як комісією установи 22.08.2022 було відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як особі що не довела свого виправлення, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 є інвалідом ІІІ групи і йому протипоказані певні фізичні навантаження, а робота в майстерні, пов`язана із фізичними навантаженням. Водночас колегія суддів зауважує, що ці відомості враховуються у сукупності з іншими обставинами провадження й самі по собі слугувати підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання не можуть, як і не можуть вказувати на те, що поведінка засудженого не зазнала позитивних змін.

Відповідно, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 є обґрунтованою і вмотивованою, оскільки викладені в ній висновки відповідають фактичним обставинам провадження як такі, що підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду в повному об`ємі.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

Порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які тягнуть за собою скасування рішення, при апеляційному перегляді не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

п о с т а н о в и в

апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01.12.2022 року про звільнення умовно - достроково від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 строком на 8 (вісім) місяців 1 (один) день, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4