Справа № 489/2979/20
Провадження № 1-кп/489/301/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

31 березня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва кримінальне провадження №0004132 від 05.11.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, відповідно до обвинувального акту зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме в тому що:

04.11.2019 близько 18.00 години він, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керував автомобілем «Niva Chevrolet», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул. Троїцької в м. Миколаєві, зі сторони вул. Електронної в напрямку вул. Космонавтів, та наближаючись до будинку №101 по вул. Новобузькій, порушив вимоги пунктів 2.3.б, 2.9.а, 12.3 ПДР України внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину вул. Троїцької зліва направо відносно напрямку руху водія ОСОБА_3 , внаслідок чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

В ході судового розгляду обвинувачений та його захисник заявили клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності. Просив стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експертів.

Потерпіла та її представник не заперечували проти закриття кримінального провадження за закінченням строків давності.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, положеннями ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового розгляду щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст. 49 цього Кодексу строків не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 04.11.2019 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) відноситься до нетяжких злочинів та карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

При цьому відповідно до висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.04.2021 у справі № 328/1109/19, після внесення змін до вказаних статей 12 та 49 КК України Законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року мало місце поліпшення становища особи порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК та ст. 49 КК, що були чинними на час скоєння кримінального правопорушення, у зв`язку з цим у кримінальному провадженні є підстави для застосування положень ч. 1 ст. 5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Крім того, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, станом на час його вчинення відповідно до ст. 12 КК України належало до категорії злочинів невеликої тяжкості, каралося штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, та положення п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції на час його вчинення) також передбачали строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за його вчинення три роки з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили.

Таким чином, на даний час минув встановлений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Протягом вказаного строку обвинувачений не вчинив нового кримінального правопорушення та не ухилявся від досудового слідства і суду, а також згоден на звільнення його від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

З постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.04.2021 у справі № 328/1109/19 слідує, що відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №598/1781/17 (провадження №13-47кс20), звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування особою шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Таким чином, встановлені судом обставини є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, оскільки з дня вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке є нетяжким злочином та передбачає найсуворіше покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років, минув встановлений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та протягом вказаного строку обвинувачений не вчинив нового кримінального правопорушення та не ухилявся від досудового слідства і суду.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

У зв`язку з цим, відсутні підстави для стягнення з обвинуваченого на користь держави витрат на залучення експертів.

Заходи забезпечення криміналь ного провадження не застосовувалися, обвинувачений не затримувався та відносно нього запобіжний захід не застосовувався.

На підставі ч. 1 ст. 49 КК України, керуючись статтями 284, 286, 288, 370, 374 КПК України, суд

постановив:

Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0004132 від 05.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Речовий доказ: автомобіль «Chevrolet Niva», р.н. НОМЕР_1 , - залишити у власника ОСОБА_3 .

В задоволенні клопотання прокурора про стягнення з ОСОБА_3 витрат на залучення експертів - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1