1-в/465/29/23
У Х В А Л А

судового засідання

30.01.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання Лозисньког оТ.-Р.А.

прокурора ОСОБА_2

лікуючого лікаря-психіатра, представника заявника ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові заяву КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом

в с т а н о в и в:

заступник генерального директора з експертизи КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" ОСОБА_6 та лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_7 звернулися в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликаються на те, що з 23.03.2022 року ОСОБА_5 перебуває у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на лікуванні, до якого востаннє ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.12.2021 року продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Внаслідок проведеного комплексного лікування: азапін, аміназин, клопіксол-депо, арипіпразол; реабілітаційні заходи: раціональна психотерапія,перегляд телепередач, читання книг, прогулянки в прогулянковому дворику у супроводі медперсоналу, психічний стан хворого незначно покращився: Пацієнт в свідомості. Всі види орієнтації - збережені. Мовному контакту доступний формально. На запитання відповідає коротко, після паузи. Увага фіксована на власних переживаннях. Під час розмови, дещо напружений, зміст своїх переживань розкриває не повністю. Розлади сприйняття заперечує. Мислення паралогічне, зберігаються грубі структурно-логічні порушення мислення. Періодично висловлює окремі маячні ідеї реформаторства,винахідництва,особливого значення,здатності впливати на «хід історії». Під час розмови , яка безпосередньо стосується скоєного злочину, або його маячних переживань: стає напруженим, замикається у собі, «не хочу про це говорити». Емоційно - сплощений, маловиразний. Коло інтересів обмежене фізіологічними потребами та побутовими питаннями. У клінічній картині на перший план виступає виражений дефект в емоційно-вольовій сфері. До перебування у лікарні ставиться з байдужістю. Більшість часу проводить в межах палати, з іншими пацієнтами у відділенні не конфліктує, спілкується при потребі. Спонукань до цілеспрямованої діяльності немає. Суїцидальних думок на момент огляду не висловлює. Критика до своєї хвороби та скоєного правопорушення відсутня.

24.10.2022 ОСОБА_5 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що ОСОБА_5 на даний час страждає: «Параноїдною шизофренією, безперервний тип перебігу, змішаний тип дефекту». У зв`язку з емоційною нестійкістю, періодичними станами тривоги та періодичними маячними переживаннями, напруженою та настороженою поведінкою, наявністю дефіцитарної симптоматики, відсутністю критики до свого стану та скоєного злочину, за своїм психічним станом, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.».

У зв`язку з чим просять заяву задоволити.

У судовому засіданні лікуючий лікар-психіатр, представник заявника ОСОБА_3 заяву підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у заяві. Просить продовжити ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо продовження йому лікування не заперечував.

Захисник у судовому засіданні при вирішенні заяви про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом відносно ОСОБА_5 не заперечувала. Просила заяву задоволити.

Прокурор в судовому засіданні просить задоволити заяву, продовжити ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу.

Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора щодо задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступного.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

У відповідності зі ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, якщо буде потреба продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричної установи повинен направити в суд за місцем знаходження психіатричної установи заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно з ст.19 Закону Про психіатричну допомогу продовження застосування примусових мір медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Згідно вимог ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.

Судом встановлено, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 23.03.2022 року до даного часу перебуває ОСОБА_5 на лікуванні, до якого востаннє ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.12.2021 року продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування та реабілітаційних заходів не вдалося досягнути стабільності психічного стану пацієнта ОСОБА_5 та ознак його повноцінної ремісії.

Так, 24.10.2022р. ОСОБА_5 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що ОСОБА_5 на даний час страждає: «Параноїдною шизофренією, безперервний тип перебігу, змішаний тип дефекту». У зв`язку з емоційною нестійкістю, періодичними станами тривоги та періодичними маячними переживаннями, напруженою та настороженою поведінкою, наявністю дефіцитарної симптоматики, відсутністю критики до свого стану та скоєного злочину, за своїм психічним станом, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.».

До наданої суду заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 155 від 24.10.2022 року, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації, що є підставою для продовження примусового лікування.

Висновок комісії лікарів-психіатрів є переконливим і належним чином вмотивованим, підстав ставити під сумнів його правильність суд не вбачає.

У судовому засіданні також була заслухана позиція лікаря-психіатра ОСОБА_7 , яка стверджувала, що стан здоров`я ОСОБА_5 після лікування не покращився, досягнути стану ремісії до даного часу не вдалося, тому він потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу.

За таких обставин, з`ясувавши всі обставини заяви,заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, суд приходить до висновку про обґрунтованість продовження ОСОБА_5 застосування таких примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки не вбачається, що у ОСОБА_5 покращився стан здоров`я, внаслідок чого відпала б потреба в раніше застосованих заходах, він на даний час страждає«Параноїдною шизофренією, безперервний тип перебігу, змішаний тип дефекту», а тому заяву слід задоволити.

Керуючись ст. ст.92-95 КК України, ст. ст. 372, 376, 512-514 КПК України -

постановив:

заяву задоволити.

Продовжити ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Суддя ОСОБА_1