Єдиний унікальний номер 205/711/23
1-кс/205/84/23
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

26 січня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №000092 від 21.01.2023 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого:

- 12.02.2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 289, ч. 1, 185 ч. 1, 76 КК України до позбавлення волі на 3 роки, із іспитовим строком 3 роки;

- 27.10.2016 року Амур-НижньоДніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187 ч. 1 УК України до позбавлення волі на 4 роки 6 місяців, звільненого 10.01.2021 року у зв`язку з відбуття строку покарання.

- 09.12.2022 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 186, ч. 2, ст. 190, ч. 2, ч. 1 ст. 70, ст. 75 , ст. 76 КК України до позбавлення волі на 4 роки, із іспитовим строком на 2 роки,

проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2023 року слідчий СВ ВП № 3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , звернулась до суду з клопотанням яке погоджено прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Копія клопотання та додані до нього матеріали вручені підозрюваному 26 січня 2023 року.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 12.01.2023 приблизно о 12 годині 00 хвилині ОСОБА_4 перебував за місцем проживання раніше знайомої ОСОБА_7 , а саме в квартирі АДРЕСА_2 , де у нього виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить останній, та визначив об`єктом свого кримінально протиправного посягання мобільний телефон чорного кольору марки «Sony Xperia 10 14113 Silver».

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 12 січня 2023 року в період часу з 12 години 00 хвилини по 13 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і він є таємним для оточуючих, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в період воєнного стану в Україні, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, шляхом вільного доступу, зайшов до вітальної кімнати квартири, де взяв рукою та поклав до кишені своєї куртки мобільний телефон чорного кольору марки «Sony Xperia 10 14113 Silver», вартість якого, згідно висновку експерта № 412 від 25.01.2023, складає 3433 гривні 22 копійки, що належить ОСОБА_7 . Після чого, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони носять таємний характер, утримуючи при собі викрадене майно, покинув приміщення квартири, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3433 гривні 33 копійки.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, в тому числі, і за корисливі злочини, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та будучи обізнаним про указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України та указ Президента України від 18.11.2022 № 757/2022» «Про продовження строку дії воєнного стану в України», повторно вчинив корисливий злочин, а саме крадіжку чужого майна, яке належить ОСОБА_7 .

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

26.01.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: - протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 21.01.2023 року; - протоколом огляду місця події від 23.01.2023 року; -протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; - протоколом огляду відеозапису від 24.01.2023 року; - протоколом впізнання; - повідомленням про підозру ОСОБА_4 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 .

Вказані здобуті під час досудового розслідування докази є вагомими та свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, адже ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, стійких соціальних зв"язків не має, та з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене, може вчинити спроби безперешкодно покинути межі міста та країни; потерпіла є знайомою підозрюваного, отже він може вчинити спроби впливати на неї з метою зміни нею показів.

Слідчий вважає, що через наведені обставини більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну поведінку останнього.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні поданого клопотання, надавши обґрунтування необхідності його задоволення аналогічні тим, що викладені в клопотанні слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він забрав мобільний телефон оскільки вважав що потерпіла йому його подарувала. Навіщо одразу поніс до ломбарду, пояснити не зміг. Вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою покладає на розсуд суду.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши прокурора, підозрюваного, дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СВ ВП № 3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 000092 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.01.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

26 січня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України.

В порядку ст.. 208 КПК України, ОСОБА_4 не затримували.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині його обґрунтування, свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

При цьому вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальне правопорушення за викладених обставин.

Висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Адже факти, які є підставою для підозри ще не досягли рівня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступному етапі кримінального процесу. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Таким чином, слід визнати підозру щодо ОСОБА_4 обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про обрання певного виду запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_4 .

Разом з тим, за положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно з ч.1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, підозрюваної у вчинені злочину, за який Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України,за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку, за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 перебуває рідко, тобто може змінювати місце проживання на власний розсуд, офіційного місця роботи не має, сім`ї та неповнолітніх дітей не має, тобто відсутні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем мешкання та від вчинення дій, передбачених зазначено статтею, отже з метою уникнення відповідальності може вчинити спроби переховування від слідства та суду.

Наведені обставини дають суду вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України, не зможе запобігти визначеним ризикам.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, суд вважає, що оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише зазначає, що причетність ОСОБА_4 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 197 ч.1 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає доцільним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, що дорівнює 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з одночасним визначенням розміру застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 199 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 ,, погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 000092 від 21.01.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» строком на 60 днів - до 28 березня 2023 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з 26 січня 2022 року, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали спливає 28 березня 2023 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривен 00 копійок, що дорівнює сорока прожитковим мінімумам для працездатних осіб.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

В разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

4) не спілкуватися з потерпілим та свідками за даним кримінальним провадженням;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя - ОСОБА_1