Справа № 357/2/23
У Х В А Л А

05 січня 2023 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001808, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вінницькі Стави Васильківського району Київської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.11.2021 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 13.05.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,

про продовження строку тримання під вартою,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001808, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2022.

В обгрунтування клопотання посилається на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, також на те, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати та на неможливість закінчення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, тобто ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років з конфіскацією майна або без такої. З огляду на викладене усвідомлення можливості настання вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_4 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім цього, підозрюваний ОСОБА_4 неодружений, не має на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей та офіційно не працевлаштований, тобто не обтяжений міцними соціальними зв`язками та може змінити місце проживання з метою переховування від органів досудового розслідування.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого та свідків обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_4 знає місце проживання потерпілих та свідків, які стали безпосередніми очевидцями кримінального правопорушення, тому задля уникнення кримінальної відповідальності може вчиняти незаконний вплив щодо вказаних учасників процесу - умовлянням, підкупом чи погрозами примушуючи змінити свідчення.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення обгрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_4 схильний до вчинення кримінальних правопорушень. Зазначене підтверджується тим, що останній востаннє судимий 29.11.2021 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 13.05.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Отже, незважаючи на неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення. Наведені обставини вказують на достатність підстав вважати, що рівень суспільної небезпеки підозрюваного ОСОБА_4 на теперішній час виріс, при цьому наявні вагомі підстави вважати, що у разі перебування на волі підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Позиції сторін.

У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 заявлене клопотання підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`ягкий - цілодобовий домашній арешт.

Мотиви слідчого судді.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані на обгрунтування клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001808 від 05.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 04.11.2022 близько 19-00 год., ОСОБА_4 , з метою незаконного проникнення, прибув до будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись виниклим умислом на незаконне проникнення до житла, діючи умисно і протиправно, без згоди потерпілої ОСОБА_7 , грубо порушуючи вимоги положення ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла та не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, переліз через паркан, таким чином потрапивши на територію домоволодіння та через незачинені вхідні двері незаконно та безпідставно проник до будинку АДРЕСА_1 , чим порушив право потерпілого на недоторканність житла.

Окрім цього, продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 04.11.2022 близько 19-05 год, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм поведінки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто умисно завдав побоїв ОСОБА_7 , а саме три удари рукою в область лівої сторони обличчя та один удар ногою в передню частину гомілки лівої ноги.

У результаті протиправних дій ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_7 фізичного болю та морального страждання, без заподіяння явних тілесних ушкоджень.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_4 , 05.11.2022 близько 23-00 год., проходячи неподалік будинку № 53 по вулиці Київська в селі Пологи Білоцерківського району Київської області, у дворі побачив припаркований транспортний засіб марки «Ваз» моделі «21043» вишневого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у власності ОСОБА_8 та в цей час у останнього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, через зачинену хвіртку незаконно проник на огороджену, придатну для зберігання майна територію вказаного домоволодіння та скориставшись відсутністю власника та тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що транспортний засіб був відчинений, викотив автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21043», вишневого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на проїжджу частину дороги.

Після чого ОСОБА_4 , бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, намагався завести транспортний засіб та розпочати рух, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був помічений та зупинений власником транспортного засобу потерпілою ОСОБА_8 .

Таким чином ОСОБА_4 не вчинено всіх дій, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Разом з цим, встановлено, що ОСОБА_4 06.11.2022 близько 12-40 год., проходячи неподалік будинку № 20 по вулиці Залізнична в селі Устимівка Білоцерківського району Київської області, поруч із парканом побачив припаркований транспортний засіб марки «Ваз» моделі «21140» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_9 та в цей час у останнього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, підійшов до зазначеного транспортного засобу та скориставшись відсутністю власника та тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, діючи умисно, повторно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що транспортний засіб був відчинений, викотив транспортний засіб на проїжджу частину дороги.

Після чого ОСОБА_4 бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, намагався завести транспортний засіб та розпочати рух, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки в автомобілі була відсутня акумуляторна батарея.

Таким чином ОСОБА_4 не вчинено всіх дій, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_4 07.11.2022 близько 06-55 год., проходячи неподалік будинку № 73 по вулиці Кільцева в селі Пологи Білоцерківського району Київської області, у дворі побачив припаркований транспортний засіб марки «Skoda» моделі «Yeti» коричневого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , який перебуває у користуванні ОСОБА_10 та вирішив незаконно ним заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, через зачинену хвіртку незаконно проник на територію вказаного домоволодіння та, скориставшись тим, що вищевказаний транспортний засіб був заведений та незачинений, відсутністю власника, а також тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, умисно, повторно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, сів за місце водія та почав рух транспортного засобу, тим самим заволодівши вищевказаним транспортним засобом, заподіявши потерпілому майнової шкоди.

Щодо обгрунтованості підозри.

У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: заявою ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення; електронним рапортом про повідомлення на лінію «102» в якому викладені обставини події; протоколом огляду місця події, а саме: домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом огляду місцевості, а саме: ділянки асфальтної дороги «Київ-Одеса» М-05, 79 км, що розташована на відстані близько 200 м від Контрольно-пропускного пункту патрульної поліції на в`їзді в м. Біла Церква у напряму м. Києва, де розташований автомобіль марки «SKODA» моделі «JETI» коричневого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; електронним рапортом про повідомлення на лінію «102» в якому викладені обставини події; заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом слідчого експерименту, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , за участю потерпілої ОСОБА_7 ; електронним рапортом про повідомлення на лінію «102» в якому викладені обставини події; заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом слідчого експерименту проведеного за адресою: АДРЕСА_3 , за участю потерпілої ОСОБА_8 ; електронними рапортами про повідомлення на лінію «102» в якому викладені обставини події; заявою ОСОБА_19 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Наявність ризиків та їх обгрунтованість.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків у кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на таке.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є кримінальними проступками та тяжкими злочинами, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна чи без такої.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного ОСОБА_4 , який не має стійких соціальних зв`язків, оскільки не працевлаштований та не має іншого джерела доходу, не обтяжений сімейними обов`язками, оскільки неодружений, не має на утриманні дітей та характером злочинів у вчиненні яких він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризику того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 був двічі засуджений 29.11.2021 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 13.05.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та вчинив нові кримінальні правопорушення під час іспитового строку, то на переконання слідчого судді існує високий ступінь ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також слідчий суддя погоджується із стороною обвинувачення про існування ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність високого ступеню встановленого ризику та такий, що виправдовуєь обмеження свободи фізичної особи.

Слідчий суддя зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при виборі між кількома запобіжними заходами, слід перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 неодружений, утриманців не має, непрацюючий, є раніше неодноразово судимим, вчинив нові кримінальні правопорушення під час іспитового строку. Даних про неможливість утримуватись в умовах СІЗО слідчому судді не надано.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , особу підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування чи суду, незаконний вплив на потерпілих та свідків та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження строку тримання під вартою. Непродовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи застосування більш м`якого запобіжного заходу перешкодить завданням кримінального судочинства, встановленню істини у справі та прийняття остаточного кінцевого рішення у провадженні у розумні строки.

Щодо неможливості закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

07.11.2022 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

17.11.2022 ОСОБА_4 письмово повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 126, с. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2022 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 06.01.2023 включно.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, у зв`язку з чим строк досудового розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001808 від 05.11.2022, закінчується 07.01.2023.

Однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не видається можливим, оскільки для зібрання достатніх доказів остаточного та беззаперечного доведення вини підозрюваного необхідно отримати висновок призначеної судової авто-товарознавчої експертизи.

Зважаючи на складність кримінального провадження та самостійно й з іншими фактичними даними є доказами у провадженні, враховуючи, що іншим шляхом встановити беззаперечні докази у провадженні неможливо, закінчити досудове розслідування у строк, зазначений у п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України неможливо, в органу досудового розслідування виникає необхідність у продовженні строку досудового розслідування до трьох місяців у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 294 КПК України.

Постановою керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області від 01.01.2023 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 07.02.2023.

Частиною 3 ст.197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Стороною обвинувачення доведена наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до сплину строку дії попередньої ухвали про обрання строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, що виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи наведені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора грунтується на вимогах закону тому підлягає до задоволення шляхом продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, тобто до 07.02.2023.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його тяжкість, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні можливо визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134 200 грн. (50 х 2684 гривні - розмір прожиткового мінімуму з 1 січня 2023).

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.182, 183, 184, 193, 194, 199, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001808, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк раніше обраного стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України у межах строку досудового розслідування, на 34 (тридцять чотири) дні, тобто до 07.02.2023 включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134 200 грн. (сто тридцять чотири двісті).

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена обвинуваченим, іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем), на наступний депозитний рахунок:

Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області: UA0018661 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Київській області, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 26268119.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого який вніс заставу з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) з`являтись до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді, суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) уникати спілкування із потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні, а також з іншими особами, які брали участь у якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій.

У разі внесення застави, встановити двохмісячний строк дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений, який вніс таку заставу вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України та начальнику ІТТ №1 ГУ НП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а підозрюваним з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1