Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/755/22
провадження № 1-кс/624/29/22
УХВАЛА
Іменем України
смт. Кегичівка 23 листопада 2022 року

Слідчий суддя Кегичівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , отримавши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2022 року до Кегичівського районного суду Харківської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області.
В поданій скарзі скаржник просить:
Визнати бездіяльність посадових осіб поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківської, яка полягає у невиконанні ухвали Кегичівського районного суду Харківської області по справі №624/333/22 провадження №1-кс/624/13/22.
Зобов`язати уповноважену особу поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області, визначену у встановленому законом порядку, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою.
Зобов`язати відповідальну службову особу невідкладно, після виконання ухвали надати до суду повідомлення у порядку ч.4 ст.535 КПК України та надіслати таке ж повідомлення і їй.
Слідчий суддя, дослідивши скаргу в цій частині та залучені до неї матеріали, приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за скаргою за цими вимогами, виходячи з наступного.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що під час досудового провадження може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Вчинити процесуальну дію у передбачений КПК України строк означає здійснити слідчим/прокурором в цей строк в рамках відповідного кримінального провадження певних заходів, передбачених кримінальним процесуальним законом, з метою реалізації завдань кримінального провадження.
У свою чергу, порядок виконання судових рішень передбачений Розділом 8 КПК України, відповідно до якого судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню (ч. 2 ст. 534 КПК України).
Відтак, за своїм змістом виконання судового рішення не є процесуальною дією, яку слідчий/прокурор зобов`язані вчинити в рамках кримінального провадження у строк, передбачений КПК України, а є дією, обов`язковою для виконання на всій території України.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Тобто, КПК України не передбачає повноважень слідчого судді визнавати протиправною бездіяльність слідчого, прокурора.
Щодо клопотання зобов`язання уповноваженої особи поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області, визначену у встановленому законом порядку, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою, необхідно зазначити, що стосовно цього питання вже було постановлено ухвалу слідчою суддею Кегичівського районного суду від 15 листопада 2022 року у справі №624/333/22. Тобто, це питання було вже вирішене у судовому порядку та щодо скарги ОСОБА_2 було прийняте позитивне процесуальне рішення, а саме зобов`язано уповноважену особу поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області, визначену у встановленому законом порядку, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, стверджувана бездіяльність полягає у невиконанні рішення суду.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (принцип згадується у рішенні Великої Палати Європейського суду з прав людини у справі Brumarescu проти Румунії від 28 жовтня 1999 року, заява № 28342/95, параграф 61). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду. Таким чином, слідча суддя не може розглядати це питання, оскільки воно вже було вирішено слідчим суддею раніше, а тому такий розгляд буде порушувати принцип юридичної визначеності.
Разом з тим, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню (ч. 2 ст. 534 КПК України). Невиконання судового акту - це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Законодавство України передбачає адміністративну та кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду. Втім, вирішення цього питання не може здійснюватися в межах розгляду скарги на бездіяльність, оскільки слідчий суддя може тільки вирішити питання поставлені в межах вимог скарги та прийняти одне з рішень по суті, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України. Слідча суддя також звертає увагу на те, що слідча суддя не наділена повноваженнями зобов`язувати органи досудового розслідування виконувати судові рішення слідчих суддів.
Отже, оскільки слідчий суддя вже вирішив це процесуальне питання, а невиконання рішення суду не може бути предметом оскарження у порядку статті 303 КПК України, вбачається, що така стверджувана бездіяльність також не підлягає оскарженню.
Крім того, адвокат ОСОБА_2 просила зобов`язати відповідальну службову особу надати до суду повідомлення та надати таке ж повідомлення їй, що також не може бути предметом оскарження у порядку статті 303 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.
Враховуючи викладене, вивчивши скаргу в межах заявлених вимог, на виконання вимог ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за вказаною скаргою.
Керуючись ст. 303,304,306 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по скарзі ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1