Справа № 588/493/23
№ провадження 1-кп/588/69/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2023 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Тростянці кримінальне провадження №000005 від 06.01.2023 року з угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Червоне озеро Долинського району Кіровоградської області, громадянки рф, з базовою загальною середньою освітою, яка не працює, є пенсіонером за віком, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 436-2 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

У порушення Декларацій Генеральної Асамблеї ООН «Про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про захист їх незалежності та суверенітету» від 21.12.1965 року, «Про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН» від 24.10.1970 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією від 31.05.1997 року, з 2014 року політичне і військове командування рф почало агресію та вторгнення до суверенних кордонів України.

Указом Президента України «Про введення воєнного в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку із військовою агресією рф проти України в Україні уведено воєнний стна із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому продовжено до 20 травня 2023 року.

У квітні 2022 року, у точно не встановлений час, ОСОБА_3 , перебуваючи на вул. Соборній в с.Білка Охтирського району Сумської області, почула розмову ОСОБА_7 з іншими місцевими мешканцями села з приводу війни на території України та почала говорити їм, що війну розпочав президент України, що рф правомірно вчинила вторгнення на територію України та виною у всьому є уряд України, свідками даних висловлень були місцеві мешканці ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Не зупинившись на вчиненому, у квітні 2022 року, у точно не встановлений час, перебуваючи у бібліотеці, що у приміщенні старостату с. Білка, в ході розмови з завідувачем бібліотеки ОСОБА_10 , ОСОБА_3 виправдовувала збройну агресію рф, говорила про те, шо вони прийшли звільняти від нацистів територію України.

Вказані протиправні дії ОСОБА_3 вчиняла добровільно, без застосування відносно неї або членів її родини фізичного чи психологічного впливу, а також без погроз застосування зброї військовослужбовцями зс рф.

Таким чином, указаними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 436-2 КК України - виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження - заступником керівника Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_6 укладена угода від 09 березня 2023 року про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 436-2 КК України, за змістом якої обвинувачена ОСОБА_3 зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за частиною 1 статті 436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік зі звільненням на підставі статті 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням.

В угоді передбачені як наслідки її укладення та затвердження, визначені статтею 473 КПК України, так і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Розглядаючи угоду про визнання винуватості, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до вимог четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 436-2 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_3 визнала себе винуватою, ураховуючи положення статті 12 КК України належить до нетяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 підтримала угоду, повністю визнала свою винуватість за пред`явленим їй обвинуваченням за частиною 1 статті 436-2 КК України, вказала, що не оспорює пред`явлене обвинувачення, повністю розуміє права, передбачені частиною 4 статті 474 КПК України, надані їй законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватим, розуміє покарання передбачене угодою, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.

Обвинуваченій судом роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені статтею 476 КПК України, а також роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Шляхом опитування обвинуваченої суд переконався, що укладення угоди з боку ОСОБА_3 є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 в обвинувальному акті не встановлено.

Дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого встановлено, що вона раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є пенсіонеркою, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Ураховуючи особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючих вину обставин, суд вважає, що є підстави призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди основне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі статті 75 КК України слід звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статями 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 березня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному 06 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№000005, укладену між заступником керівника Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 436-2 КК України та призначити їй основне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1