Дата документу 07.02.2019
Справа № 324/1737/17
Провадження № 1-кп/334/314/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в місті Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Семенівка Пологівського району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, який має утриманні неповнолітню дитину, який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)28 грудня 2012 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 гривень;

2)10 липня 2017 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.1, ч.4 ст. 358 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 . Останній обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, є раніше судимою особою. За місцем мешкання характеризується негативно. Зазначені обставини підтверджують наявність ризиків вчинення нового кримінального правопорушення, ухилення від суду, здійснення тиску на свідків і потерпілих у справі.
Захисник заперечив щодо можливості задоволення клопотання прокурора. Заявив своє клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт. Сама тяжкість обвинувачення не може бути обґрунтуванням тривалого перебування під вартою обвинуваченого. Він не має наміру переховуватися від суду. Зацікавлений у швидкому розгляді справи. Немає підстав вважати, що обвинувачений буде перешкоджати розгляду справи.
Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника. Щодо клопотання прокурора заперечував можливість задоволення.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на цей час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які обґрунтовують саме такий запобіжний захід, а саме: ризик ухилення від суду, вчинення нового кримінального правопорушення, в зв`язку із чим є необхідним залишити обвинуваченому такий запобіжний захід, продовживши йому строк тримання під вартою.
Приймаючи таке рішення, суд враховує, що обвинувачений є особою, раніше судимою, наявні соціальні зв`язки обвинуваченого, на думку суду, не є достатніми, щоб гарантувати належну поведінку обвинуваченого.
Наявність судимостей в обвинуваченого та обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку, встановленого вироком суду, на думку суду, свідчить про наявність ризику вчинення нового кримінального правопорушення.
Суд також враховує, що на цей час у справі судове слідство не закінчене та проходять допити свідків у справі.
Поведінка обвинуваченого в судовому засіданні дає підстави суду вважати про наявність ризику здійснення тиску на свідків, потерпілої.
Суду не надано медичних документів, які б вказували на стан здоров`я обвинуваченого, що виключає тримання під вартою.
При цьому суд вважає, що таке продовження даного запобіжного заходу обвинуваченим не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
Керуючись ст. ст. 315, 331, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 6 квітня 2019 року з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор №10».

Відмовити в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Повний текст ухвали оголошений 7 лютого 2019 року о 16.50 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3