233 № 233/1242/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області клопотання про застосування запобіжного заходу по кримінальному провадженню (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000500 від 31 грудня 2022 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Артема Костянтинівського району Донецької області, громадянина України, освіта середня, фізична особа-підприємець, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

22 березня 2023 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з Костянтинівської окружної прокуратури надійшло кримінальне провадження, (внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000500 від 31 грудня 2022 року), за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою суду від 22 березня 2023 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з підстав, викладених у письмовому клопотанні, обґрунтовуючи, це тим, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які існували при обранні такого виду запобіжного заходу раніше до теперішнього часу не зникли і продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив відмовити у його задоволенні та обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки сама по собі тяжкість покарання не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та зможе запобігти ризикам на які посилається прокурор у своєму клопотанні.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 січня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який відповідною ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2023 року строком по 28 березня 2023 року.

Необхідність застосування відносно обвинуваченого. запобіжного заходу у виді тримання під вартою в клопотанні обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він може, на думку прокурора, переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків.

Кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового провадження.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу, тобто до 28 березня 2023 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого ОСОБА_5 , дійшов висновку про доцільність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не даючи при цьому оцінки зібраним доказам , та беручі до уваги наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з огляду на суворість покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення у виді позбавлення волі від 7 до 15 років, та наслідки і ризик втечі для обвинуваченого можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування. При цьому, враховуючи те, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, участі в житті села не приймає, зловживає спиртними напоями, конфліктує з мешканцями села, а також беручі до уваги, що с. Довга Балка Іллінівської ОТГ Краматорського району Донецької області, де на теперішній час проживає ОСОБА_5 , знаходиться у безпосередній близькості до тимчасово неконтрольованої окупованої території України, вказана обставина дає велику змогу обвинуваченому у короткий проміжок часу змінити місце проживання, сховавшись у будь якому населеному пункті області чи України. Також, обґрунтовуючи існування вищевказаного ризику, суд звертає увагу, що у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачені можуть ухилитись від слідства;

- незаконно впливати на свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні, оскільки вказані свідки проживають на території, розташованої по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , тому перебуваючи на свободі останній може змусити свідків змінити показання на свою користь.

Крім того, зазначені ризики, на думку суду, посилюються через введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

При обранні запобіжного заходу судом враховано також особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємцем, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_5 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду.

Враховуючи, що на даний час не відпали, а є дійсними та триваючими ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням наявності встановлених ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , судом на теперішній час не встановлено.

Отже, з урахуванням вищенаведеного та вимог ст. 183 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, а клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-199, 314-317, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Артема Костянтинівського району Донецької області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто по 22 травня 2023 року включно, в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4».

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Вручити копію цієї ухвали учасникам негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1