справа № 361/1294/23
провадження № 1-кс/361/258/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2023 м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської областi ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бровари клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000200 від 22.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

встановив:

21.02.2023 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000200 від 22.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Подане клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000200 від 22.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 31.12.2022 приблизно о 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Прокуратура» за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, буд. 137, помітив на асфальті пластикову банківську платіжну картку «Райффайзен Банк Аваль» чорно-золотого кольору з гравіюванням номеру НОМЕР_1 та ім`я « ОСОБА_5 », яка була втрачена її власницею ОСОБА_6 . Після чого, у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на привласнення вищевказаної банківської картки та грошових коштів прив`язаних до неї та розміщених на рахунку ОСОБА_6 в акціонерному товаристві «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» () за номером НОМЕР_2 .

Так, 31.12.2022 приблизно о 12 годині 41 хвилину перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Прокуратура» за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, буд. 137, ОСОБА_4 з метою подальшого використання коштів прив`язаних до рахунку ОСОБА_6 в акціонерному товаристві «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» () за номером НОМЕР_2 , підняв з асфальтного покриття вказану банківську платіжну картку, яка була втрачена ОСОБА_6 , та у вартісному вираженні ніякої матеріальної цінності для потерпілого не становить, але є офіційним документом майнового характеру, що надає право особі на одержання, зберігання та використання інформації про розрахункові кошти та інші грошові надходження на рахунок та забезпечує користувачу доступ до банківського рахунку з метою отримання грошових коштів. Після чого, не вчинивши жодних дій щодо встановлення власника та повернення банківської платіжної картки «Райффайзен Банк Аваль» чорно-золотого кольору з гравіюванням номеру НОМЕР_1 та ім`я « ОСОБА_5 », ОСОБА_4 поклав зазначену картку до кишені своєї зимової жилетки та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а отже з корисливих мотивів привласнив офіційний документ ОСОБА_6 .

Крім того, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що використовуючи пластикову банківську платіжну картку «Райффайзен Банк Аваль» чорно-золотого кольору з гравіюванням номеру НОМЕР_1 та ім`я « ОСОБА_5 », яка належить ОСОБА_6 , можна здійснювати платіжні операції, 31.12.2022 приблизно о 15 годині 51 хвилина, перебуваючи у торгівельному центрі «Варус», який розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Героїв України, буд. 16, реалізуючи свій умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, з використанням банківської картки «Райффайзен Банк Аваль» з номером НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , здійснив платіжну операцію по оплаті придбаних ним товарів, а саме портативної колонки марки «T&G» в магазині «MobilComp» на загальну суму 890 (вісімсот дев`яносто) гривень, внаслідок чого з рахунку ОСОБА_6 в акціонерному товаристві «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» () за номером НОМЕР_2 було списано вищевказані кошти.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 890 (вісімсот дев`яносто) гривень.

20.02.2023 підозрюваний ОСОБА_4 добровільно видав органу досудового розслідування: портативну колонку, марки T&G камуфляжного кольору.

20.02.2023 слідчим проведено огляд та винесено постанову про визнання її речовим доказом оскільки вказана річ могла зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та може бути використана як доказ факту чи обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Слідчий СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області та власник майна, будучи повідомленими про день і час розгляду клопотання, до суду не з`явилися, при цьому слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Неприбуття слідчого та власника майна, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання, яке має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, та зумовлює його розгляд без фіксування за допомогою технічних засобів за правилами ч. 4 ст. 107 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 цього Кодексу.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Внесене прокурором клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею були враховані вимоги п.п. 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Так, слідчим суддею було встановлено, що 20.02.2023 року, проведеним оглядом у службовому приміщенні Броварського РУП ГУНП в Київській області, в кабінеті №322 виявлено та вилучено портативну колонку марки «T&G», визнано речовим доказом, оскільки вказана річ могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та може бути використана як доказ факту чи обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду від 20.02.2023, є збереження речового доказу та запобігання його знищенню, перетворенню, відчуженню чи приховуванню від органів досудового розслідування. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, яке може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати тимчасово вилучене під час огляду місця події майно доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000200 від 22.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт, на портативну колонку марки «T&G» камуфляжного кольору вилучену під час проведення огляду у службовому приміщенні Броварського РУП ГУНП в Київській області, в кабінеті №322.

Арештом визначити заборону відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном для власника ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1