Провадження №1-кп/523/1493/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 02.09.2022 року й додані до нього документи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000470 від 05.07.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої та офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.190 КК України, а також угоду про визнання винуватості від 02.09.2022 року, укладену між вказаною обвинуваченою в присутності її захисника та зазначеним прокурором,

В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувальним актом, 05.07.2022 року, приблизно о 14:00 годині, обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, розташованій за адресою: м.Одеса, площа Молоді 25, побачила раніше незнайомого їй потерпілого ОСОБА_7 , у якого знаходився мобільний телефон марки «HUAWEI», модель «TIT-U02», в корпусі золотистого кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, обвинувачена ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, під вдаваним приводом телефонного дзвінка, попросила у потерпілого ОСОБА_7 його мобільний телефон, на що останній, будучи впевненим у правомірності дій обвинуваченої, не підозрюючи про її дійсні наміри, добровільно передав їй мобільний телефон марки «HUAWEI», модель «TIT-U02», в корпусі золотистого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 , вартістю 3500грн, утримуючи який, вказана обвинувачена з місця скоєння злочину зникла, тим самим спричинила зазначеному потерпілому матеріальну шкоду у наведеному розмірі.

09.08.2022 року, приблизно о 15:00 годині, обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, розташованій за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Воробйова 24, побачила раніше незнайому їй потерпілу ОСОБА_8 , у якої знаходився планшет «ASSISTANT», модель «AP115G», в корпусі чорно-білого кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, обвинувачена ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, під вдаваним приводом телефонного дзвінка, попросила у потерпілої ОСОБА_8 її планшет, на що остання, будучи впевненою у правомірності дій обвинуваченої, не підозрюючи про її дійсні наміри, добровільно передала їй планшет марки «ASSISTANT», модель «AP115G», в корпусі чорно-білого кольору, s/n: 1, з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 , вартістю 6500 грн, утримуючи який, вказана обвинувачена з місця скоєння злочину зникла, тим самим спричинила потерпілій матеріальну шкоду у наведеному розмірі.

10.08.2022 року, приблизно о 17:00 годині, обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи в барі «Тіп-Топ», розташованому за адресою: м.Одеса, вул.Червонослобідська 25/27, побачила раніше незнайомого їй потерпілого ОСОБА_9 , у якого знаходився мобільний телефон марки «HTC», модель «PC36100», в корпусі чорного кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, обвинувачена ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, під вдаваним приводом телефонного дзвінка попросила у потерпілого ОСОБА_9 його мобільний телефон, на що останній, будучи впевненим у правомірності дій обвинуваченої, не підозрюючи про її дійсні наміри, добровільно передав їй мобільний телефон марки «HTC», модель «PC36100», в корпусі чорного кольору, IMEІ: НОМЕР_5 , IMEІ: НОМЕР_6 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_7 , вартістю 4600грн, утримуючи який, вказана обвинувачена з місця скоєння злочину зникла, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду у наведеному розмірі.

16.08.2022 року, приблизно об 11:30 годині, обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи на ринку «Нафтовиків», розташованому за адресою: м.Одеса, вул.Михайла Грушевського 52, побачила раніше незнайомого їй потерпілого ОСОБА_10 , у якого знаходився мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель «SM-J500H/DS», в корпусі чорного кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, обвинувачена ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, під вдаваним приводом телефонного дзвінка попросила у потерпілого ОСОБА_10 його мобільний телефон, на що останній, будучи впевненим у правомірності дій обвинуваченої та не підозрюючи про її дійсні наміри, добровільно передав їй мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «SM-J500H/DS», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_8 , IMEI: НОМЕР_9 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_10 , вартістю 4500грн, утримуючи який, вказана обвинувачена з місця скоєння злочину зникла, тим самим спричинила зазначеному потерпілому матеріальну шкоду у наведеному розмірі.

17.08.2022 року, приблизно о 14:50 годині, обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, розташованій за адресою: м.Одеса, площа Молоді 25, побачила раніше незнайомого їй потерпілого ОСОБА_11 , у якого знаходився мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «SM-J320F/DS», в корпусі білого кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, обвинувачена ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, під вдаваним приводом телефонного дзвінка, попросила у потерпілого ОСОБА_11 його мобільний телефон, на що останній, будучи впевненим у правомірності дій обвинуваченої, не підозрюючи про її дійсні наміри, добровільно передав їй мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «SM-J320F/DS», в корпусі білого кольору, IMEI: НОМЕР_11 , IMEI: НОМЕР_12 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_13 , вартістю 4500грн, утримуючи який, вказана обвинувачена з місця скоєння злочину зникла, тим самим спричинила означеному потерпілому матеріальну шкоду у наведеному розмірі.

23.08.2022 року, приблизно о 18:40 годині, обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи біля магазину «Нореол», розташованому за адресою: м.Одеса, вул.Нежданова 56, побачила раніше незнайомого їй потерпілого ОСОБА_12 , у якого знаходився мобільний телефон марки «DOOGEE» модель «DG580», в корпусі чорного кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, обвинувачена ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, під вдаваним приводом телефонного дзвінка попросила у потерпілого ОСОБА_12 його мобільний телефон, на що останній, будучи впевненим у правомірності дій обвинуваченої, не підозрюючи про її дійсні наміри, добровільно передав їй мобільний телефон марки «DOOGEE» модель «DG580», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_14 , IMEI: НОМЕР_15 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_16 , вартістю 5000грн, утримуючи який, вказана обвинувачена з місця скоєння злочину зникла, тим самим спричинила зазначеному потерпілому матеріальну шкоду у наведеному розмірі.

Таким чином, за обвинувальним актом, обвинуваченій ОСОБА_6 висунуто обвинувачення у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) та заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.190 КК України, відповідно.

На розгляд Суворовського районного суду м.Одеси із Суворовської окружної прокуратури м.Одеси одночасно надійшли обвинувальний акт від 05.09.2022 року з додатками до нього у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.190 КК України, а також угода про визнання винуватості від тієї ж дати, укладена між зазначеною обвинуваченою в присутності її захисника ОСОБА_5 з одного боку, та прокурором вказаної прокуратури ОСОБА_4 - з іншого.

Відповідно до означеної угоди про визнання винуватості та доданих до неї матеріалів, потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 надали прокурору письмові згоди на укладення угоди про визнання винуватості та не заперечували щодо призначення обвинуваченій покарання зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, а обвинуваченій ОСОБА_6 було роз`яснено її права, наслідки укладення цієї угоди та її невиконання, підстави та обмеження права оскарження обвинувального вироку, ухваленого за результатами затвердження угоди, й на додаток до цього - узгоджене питання призначення обвинуваченій покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, із застосуванням положень ст.ст.70, 75 цього ж Кодексу, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень та зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

В підготовче судове засідання потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , будучи повідомленими прокурором про дату, час і місце судового розгляду, - не з`явились, надавши до суду відповідні заяви щодо розгляду справи без їх участі, внаслідок чого й з метою дотримання розумності строків розгляду провадження та з урахуванням позиції сторін процесу, суд вирішив здійснити розгляд обвинувального акта та угоди про визнання винуватості за відсутності зазначених потерпілих.
Обвинувачена ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні повністю визнала свою провину в інкримінованих діяннях, та, будучи ознайомленою судом зі своїми правами та наслідками затвердження угоди про визнання винуватості, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, підтвердила добровільність укладення угоди, не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого нею при наведених вище обставинах, а також докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування.

Разом із тим, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_6 у скоєнні нею кримінальних правопорушень, фактичні обставини якого нею та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось в силу положень п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.474 КПК України.

При цьому, вияснивши правильність розуміння обвинуваченою ОСОБА_6 та іншими учасниками судового розгляду змісту вказаних обставин, а також роз`яснивши їм про наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення за результатами цього обвинувального вироку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції, отримавши згоду на затвердження розглядуваної угоди.

Приймаючи до уваги наведені обставини, дослідженням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості від 02.09.2022 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , судом встановлено, що зазначені процесуальні документи в цілому відповідають вимогам ст.ст.291, 472 КПК України, а відтак суд погоджується з кваліфікацією органом досудового розслідування умисних дій вказаної обвинуваченої за ч.ч.1, 2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, відповідно.

Так, з огляду на ч.1 ст.190 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), що карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч.2 ст.190 КК України, відповідальність за цією нормою настає за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, що карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

За змістом пункту 1 примітки до ст.185 означеного Кодексу встановлено, що у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або ст.187, 262 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Наряду із означеним, ч.5 ст.65 КК України встановлює, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує вимоги ч.2 ст.50, ч.5 ст.65 КК України, ст.373, ч.1 ст.475 КПК України та умови розглядуваної угоди про визнання винуватості від 02.09.2022 року в частині узгодженого між її сторонами виду і розміру покарання зазначеній обвинуваченій, яке відповідає санкціям інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.190 КК України, що за приписами ст.12 цього ж Кодексу відносяться до категорій кримінального проступку та нетяжкого злочину, відповідно, а також суд приймає до уваги особу обвинуваченої та характеризуючі її особу дані - раніше не судима, забезпечена місцем реєстрації й проживання, де характеризується посередньо (за довідкою-характеристикою), зі слів страждає відповідними захворюваннями, але на обліку в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР не перебуває, визнає свою провину і відшкодувала потерпілим матеріальну шкоду шляхом повернення викраденого майна.

З огляду на розглядувану угоду при визнання винуватості від 02.09.2022 року, прокурором в якості обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою ОСОБА_6 діянь визначено добровільне відшкодування обвинуваченою заявленої потерпілими шкоди та відсутність з боку останніх будь-яких претензій до неї.

В порядку ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , слід віднести щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують покарання вказаної обвинуваченої, протягом розгляду кримінального провадження, судом не встановлено.

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч.1 ст.70 КК України).

Крім того, суд ураховує положення ч.ч.2, 3 ст.75 КК України, які встановлюють, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження чи позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено питання звільнення від відбування покарання з випробуванням та суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, у разі не вчинення останнім протягом визначеного судом іспитового строку нового кримінального правопорушення і виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, суд доходить висновку про те, що в силу приписів ч.5 ст.65, ч.ч.2, 3 ст.75 КК України покарання обвинуваченій ОСОБА_6 має відповідати узгодженим в угоді вимогам, з призначенням їй покарання у виді обмеження та позбавлення волі в межах строків, встановлених санкціями ч.ч.1, 2 ст.190 КК України, відповідно, а остаточне покарання слід визначити за правилами ст.70 цього ж Кодексу, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень, зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням в порядку ст.75 цього Кодексу та з покладенням на неї відповідних обов`язків за ст.76 цього ж Кодексу, що за переконанням суду уявляється обґрунтованим і достатнім для виправлення вказаної особи і недопущення вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 314, 369-371, 373-374, 475-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 02.09.2022 року, укладену в кримінальному провадженні №90000470 від 05.07.2022 року між прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , обвинуваченою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.190 КК України, в присутності захисника останньої ОСОБА_5 , - затвердити.

Францишину ОСОБА_13 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.190 КК України, призначивши узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

-за ч.1 ст.190 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 рік;

-за ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_6 визначити у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

В силу ст.75, п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, якщо протягом визначеного іспитового строку зазначена особа не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з ч.4 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та нагляд за засудженою ОСОБА_6 , покласти на Суворовський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

В порядку ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні:

«HUAWEI», модель «TIT-U02», в корпусі золотистого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; планшет марки «ASSISTANT», модель «AP115G», в корпусі чорно-білого кольору, s/n: 1; мобільний телефон марки «Huawei», модель «РС36100», в корпусі чорного кольору, IMEІ: НОМЕР_5 , IMEІ: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «SM-J500H/DS», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_8 , IMEI: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «SM-J320F/DS», в корпусі білого кольору, IMEI: НОМЕР_11 , IMEI: НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки «DOOGEE» модель «DG580», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_14 , IMEI: НОМЕР_15 , які передані потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 під зберігальні розписки, відповідно, - вважати повернутими за належністю вказаним особам.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_6 , надати для відома іншим заінтересованим особам, а також направити для виконання до Суворовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1