СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/3341/23
пр. № 1-кп/759/851/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2023 за № 0000281, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської обл., українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який здобув середню освіту, одружений, працює на СТО «Автосервіс» на посаді менеджера, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки за таких встановлених досудовим розслідуванням обставин.

ОСОБА_3 у невстановлений дізнанням час та місці, але не пізніше 07.02.2023, надав невстановленій дізнанням особі власні анкетні дані для бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 04.05.2005, видане м. Київ, МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС України, на автомобіль марки «Toyota Carina E», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 , чим вчинив пособництво в підробленні документу, який видається установою та надає права, з метою подальшого використання. Так, ОСОБА_3 , маючи у власності транспортний засіб - автомобіль марки «Toyota Carina E», реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, 1995 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_5 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 04.05.2005, на власне ім`я, передав його у користування іншій особі. У подальшому, ОСОБА_3 у невстановлений дізнанням час та місці, але не пізніше 07.02.2023, не маючи в користуванні автомобіля, звернувся до невстановленої дізнанням особи, для придбання автомобіля марки «Toyota Carina E» для власного керування, при цьому в останнього виник умисел на придбання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль, для подальшого його використання, не реєструючи та не отримуючи в установленому законом порядку вказаного офіційного документа, який знаходиться в офіційному обороті на території України. Далі ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел направлений на пособництво у підробленні офіційного документу, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, діючи умисно, посягаючи на встановлений законодавством України порядок реєстрації ТЗ та отримання реєстраційних документів на транспортний засіб, які відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 «Про порядок державної реєстрації (перереєстрації),зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», уникаючи вказаного порядку, звернувся до вищевказаної невстановленої дізнанням особи з проханням посприяти отриманню ним вказаного офіційного документу до придбаного в нього автомобіля за додаткову оплату. Коли невстановлена дізнанням особа погодилась допомогти ОСОБА_3 , то останній, з метою виконання свого протиправного умислу, продовжуючи свої протиправні дії, надав невстановленій дізнанням особі свої анкетні дані та за допомогою соціальної мережі «Телеграм» фото свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником, якого він являється серії НОМЕР_2 від 04.05.2005, виданого м. Київ, МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС України, на автомобіль «Toyota Carina E», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з метою внесення їх до підробленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим вчинив пособництво в підробленні документа, який видається установою та надає права. Після цього, невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений час, але не пізніше 07.02.2023, використовуючи надані анкетні дані, виготовила підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 від 04.05.2005, видане м. Київ, МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС України, на автомобіль «Toyota Carina E», реєстраційний номер НОМЕР_3 , вказавши наявний на вказаному ТЗ ідентифікаційним номер кузова НОМЕР_4 , який не відповідає реєстраційним даним ГСЦ МВС України. Таким чином, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку реєстрації ТЗ та отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 «Про порядок державної реєстрації (перереєстрації),зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке водій відповідно до п.п. 2.1 б) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 зі змінами) повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив при собі з метою його подальшого використання для керування вказаним автомобілем, залишив дане посвідчення в себе, та в подальшому почав його використовувати для можливості керувати транспортними засобами.

Відповідно до листа ГСЦ МВС України від 13.02.2023 в Єдиному державному реєстрі МВС інформація щодо видачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Toyota», модель «Carina E», д.н.з. НОМЕР_3 , він-код НОМЕР_4 відсутня.

Відповідно до висновку експерта судово-технічної експертизи документів № CЕ-19/111-23/6842-ДД від 10.02.2023 бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 , виданий на автомобіль марки «Toyota», модель «Carina E», від 04.05.2005 - не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Крім цього, ОСОБА_3 07.02.2023 приблизно о 17 год. 36 хв., керуючи транспортним засобом марки «Toyota Carina E», д.н.з. НОМЕР_3 , реєстраційний номер кузова НОМЕР_4 , та рухаючись по вул. Жмеринській, 28/1 у м. Києві, а порядку ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений інспектором відділу розшуку та ОМДТП Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції. Далі ОСОБА_3 у відповідності до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 зв змінами), на законну вимогу працівників поліції надати документи, достовірно знаючи, що реєстраційний документ на транспортний засіб - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 04.05.2005, ніби видане на його ім`я, є підробленим, використав його, пред`явивши працівникам поліції та був викритий останніми. У подальшому, вказане свідоцтво було вилучено у водія працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: пособництві в підроблені свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке видається установою та надає права з метою його використання; використанні завідомо підробленого документа.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. У відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі. Також у даній заяві обвинувачений ОСОБА_5 висловив свою позицію щодо призначення йому покарання у виді штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво в підроблені свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке видається установою та надає права з метою його використання; використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, а саме як пособництво в підроблені свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке видається установою та надає права з метою його використання; використання завідомо підробленого документа.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкціях ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, а саме: у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (т. 1 а.п. 66-67, 68).

Також суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості (т. 1 а.п. 61).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч.4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за:

- ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн 00 к.;

- ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 к.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн 00 к.

Речовий доказ:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 04.05.2005 на автомобіль марки «Toyota», модель «Carina E», д.н.з. НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_3 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути із ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 1510 (одну тисячу п`ятсот десять) грн 24 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1