Справа №591/1654/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_10
Номер провадження 11-сс/816/43/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші скарги
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями, подану адвокатом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 09 травня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000020,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Сумського апеляційного суду перебувають матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями, подану адвокатом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 09 травня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000020.

До початку апеляційного розгляду захисником підозрюваного ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_8 заявлений відвід колегії суддів у складі головуючого-судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який обґрунтований тим, що вказані судді не можуть брати участь у розгляді даного провадження, оскільки вони вже приймали рішення щодо повідомленої ОСОБА_7 підозри, тобто, виказали свою думку стосовно зазначеного питання.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_8 щодо заявленого колегії суддів відводу, думку підозрюваного ОСОБА_7 , який зі своїм захисником погодився та підтримав заявлений відвід, прокурора, яка вважала заявлений колегії суддів відвід необгрунтованим та таким, що до задоволення не підлягає, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, положеннями ст. ст. 1,2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судова влада в Україні відповідно конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно ч. 1 ст. 7 цього Закону кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону, що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 2 КПК України, одними із завдань кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а згідно п. 81 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2005 року «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» у сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів також викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10 грудня 2009 року, п. 66, 69, 70), згідно яких наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, таку природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді. У справі «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною» (п. 52).

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27 липня 2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При цьому підлягає задоволенню відвід судді від участі в розгляді справи, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Коментарем до ст. 15 Кодексу суддівської етики, роз`яснено, що суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства і виступає мірою реалізації завдань справедливого суду. При цьому, здійснюючи розгляд справ ЄСПЛ констатував, що «…сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків; сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що в розумної людини, на її погляд, вони викликають побоювання стосовно упередженості суду, що має підґрунтя на певних обставинах» (рішення ЄСПЛ від 26 вересня 2019 року у справі «Іліє проти Румунії» (Ilie v. Romania), заява № 26220/10), тому суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності.

Аналізуючи зазначені вимоги закону, колегія суддів зазначає , що головною метою відводу/самовідводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод).

При цьому «незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано» (Висновок № 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Так, у даному кримінальному провадженні в апеляційному порядку оскаржується ухвала слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2022 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 09 травня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000020.

Разом з тим, в апеляційному порядку Сумським апеляційним судом переглядалось інше рішення слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , поданої в інтересах ОСОБА_7 , а саме, ухвала від 09 вересня 2022 року, якою було також було відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 , поданої в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру від 09 травня 2022 року у кримінальному провадженні №0000020, за результатом розгляду якої, 26 жовтня 2022 року колегією суддів у складі головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_9 було постановлено рішення про залишення оскаржуваної ухвали без зміни, а апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 без задоволення.

З врахуванням тих обставин, що судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вже висловили свою правову позицію щодо повідомленої ОСОБА_7 підозри у вищевказаному провадженні, будь-який сценарій вирішення питань, порушених у апеляційній скарзі захисником ОСОБА_8 у даному провадженні дійсно може викликати як у сторін кримінального провадження, так і у суспільства в цілому (розумного спостерігача) сумніви та побоювання стосовно неупередженості суддів і породити легітимні сумніви щодо їх безсторонності.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи, які зазначені захисником ОСОБА_8 , як підстава для відводу, згідно приписів п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст. 76 КПК, є такими, що об`єктивно виключають участь зазначених суддів в апеляційному розгляді.

За таких обставин, з метою дотримання прав осіб, які приймають участь в кримінальному провадженні та оскаржують судове рішення, на справедливий суд, застосовуючи чинне національне законодавство України, усталену судову практику ЄСПЛ щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення суб`єктивного і об`єктивного критеріїв неупередженості (безсторонності) суду, з метою виключення будь-яких можливих сумнівів у стороннього спостерігача (сторін судового провадження) в об`єктивності та неупередженості суддів апеляційного суду, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву захисника ОСОБА_8 щодо відводу головуючого - судді ОСОБА_2 та судді ОСОБА_3 , а у задоволенні відводу судді ОСОБА_4 - відмовити, враховуючи те, що зазначений суддя не приймала участі у складі колегії суддів, яка висловила свою позицію щодо повідомленої ОСОБА_7 підозри у попередньому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 75 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву захисника ОСОБА_8 про відвід колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у даному провадженні - задовольнити частково.

Задовольнити заявлений відвід суддям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при розгляді апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні скарги захисника на повідомлення про підозру ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000020.

Передати матеріали даного провадження на новий автоматизований розподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4