Справа № 503/1368/21
Провадження № 1-кп/503/21/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима кримінальне провадження № 0000809, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баштанків Кодимського (на даний час Подільського) району Одеської області, громадянина України, працюючого в ТОВ «Кодимський соковий завод», працездатного, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого в розумінні ст.89 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 27.08.2021 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_6 , прибув до вказаного житлового будинку, де діючи з урахуванням сприятливої до нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, а саме: бувшу у використанні металеву трубу діаметром 25 сантиметрів, довжиною близько 2 метрів, вагою 86 кілограм, яка знаходилась під парканом вказаного домоволодіння, вартістю 585 гривень 22 копійки та належала потерпілій ОСОБА_6 , представляючи для неї цінність брухту чорних металів. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 з викраденим майном з місця події зник, розпорядившись ним на власний розсуд та тим самим заподіявши потерпілій матеріальних збитків на суму 585 гривень 22 копійки.

Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 31.08.2021 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_6 , прибув до вказаного житлового будинку, де діючи з урахуванням сприятливої до нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через не замкнені ворота проник на територію вказаного об`єкта нерухомого майна, після чого через не замкнені двері проник до середини гаражного приміщення, звідки, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно, повторно викрав чуже майно, а саме: бувші у використанні металеві прути, вагою 34 кілограми, вартістю 230 гривень 18 копійок, що представляли для потерпілої ОСОБА_6 цінність брухту чорних металів; бувший у використанні бетонозмішувач «Forte EW2125P» з корпусом чорного кольору та барабаном червоного кольору, об`ємом 125 літрів, потужністю 550 ВТ, вартістю 4493 гривні 28 копійок та саморобний електромлин (зернодробарку), який для потерпілої ОСОБА_6 жодної матеріальної цінності не становить. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 вищевказане викрадене майно навантажив на дерев`яну платформу належного йому мотоцикла марки «Дніпро Мт-11» та завіз викрадені речі до гаражного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, який спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 , того ж дня та в той самий час повернувся до домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_6 , де діючи з урахуванням сприятливої до нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через не замкнені ворота проник на територію вказаного об`єкта нерухомого майна, після чого через не замкнені двері проник до середини іншого гаражного приміщення, звідки, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно, повторно викрав чуже майно, а саме: бувшу у використанні бензопилу марки «Stihl MS 180» біло-помаранчевого кольору з ручкою чорного кольору, потужністю 1500 Вт, вартістю 2475 гривень 60 копійок, що належить потерпілій ОСОБА_6 .

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_6 , в той самий день та час, вже перебуваючи на подвір`ї вищевказаного житлового будинку, діючи з урахуванням сприятливої до нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до одного із вікон домоволодіння, що було пошкоджене, дістав тріснуту шибку та через утворений отвір проник до середини житлового приміщення, звідки, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, умисно, таємно. повторно, викрав бувший у використанні шуруповерт марки «Bosh Easy Drill 1200» з двома акумуляторами до нього, вартістю 1437 гривень 33 копійки, що належить потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 з викраденим майном з місця події зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 8636 гривень 39 копійок.

Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло та в інше приміщення, вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після рз`яснення судом суті обвинувачення повністю та беззастережно визнав вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (злочинах), а також визнав всі фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням. Крім того, обвинувачений щиро розкаявся у вчинених ним кримінальних правопорушеннях.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 показав суду, що він дійсно влітку 2021 року у вказані в обвинувальному акті дні та час, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , який виник у нього напередодні, за обставин та у спосіб, які зазначені в обвинувальному акті, в тому числі повторно, викрав чуже майно, а саме: металеву трубу, металеві прути, бувші у використанні бетонозмішувач, електромлин, бензопилу та шуруповерт з двома акумуляторами.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась та надала суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 без її участі. При цьому, звернула увагу суду на те, що обвинувачений до нього часу не відшкодував їй заподіяні матеріальні збитки та навіть не вибачився. За таких обставин, потерпіла просить суд призначити йому можливе найсуворіше покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вислухавши показання обвинуваченого, суд встановив що вони повністю узгоджуються з встановленими на досудовому розслідуванні обставинами кримінального правопорушення, які прокурор виклав в обвинувальному акті.

Отже, суд дійшов до наступних висновків.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.

Крім того, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло та в інше приміщення, вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в розумінні ст.67 КК України суд не встановив.

Стаття 50 КК України встановлює, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує ступінь та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпеку, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; характер та ступінь участі у вчиненні кримінальних правопорушень, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, а також конкретні обставини справи.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив одне із кримінальних правопорушень, що є тяжким та раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Крім того, останній матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_6 не відшкодував.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях та активно сприяв їх розкриттю, що в розумінні ст.66 КК України є обставинами, які пом`якшують його покарання, при призначенні покарання суд враховує відсутність обтяжуючих обставин, а також ті обставини, що останній має постійне зареєстроване місце проживання, за яким характеризується задовільно, працює та на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, а відповідно до інформації щодо обвинуваченого, вказаній у досудовій доповіді органу з питань пробації, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої суспільної небезпеки.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно з метою забезпечення ефективного виховного впливу на нього, призначити покарання у межах санкцій ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі та звільнити його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ч.1, п.п.2,3,4 ч.3 ст. 76 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Крім того, на думку суду, саме такий вид покарання, а не ізоляція обвинуваченого від суспільства, можуть реально забезпечити можливість відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_6 у разі пред`являння нею цивільного позову в порядку цивільного судочинства та примусового виконання рішення суду у разі його задоволення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз в сумі 1716 (однієї тисячі сімсот шістнадцяти) гривень 20 копійок підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався та підстав для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

У кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, які підлягають скасуванню відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України.

Речовими доказами слід розпорядитись у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначити остаточне покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, у відповідності до ч.1, п.п.2,3,4 ч.3 ст.76 КК України, обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових товарознавчих експертиз в загальній сумі в розмірі 1716 (однієї тисячі сімсот шістнадцять) гривень 20 копійок.

Речові докази: бувшу у використанні бензопилу марки «Stihl 180» біло-помаранчевого кольору з ручкою чорного кольору. потужністю 1500 ВТ, що зберігається в камері зберігання речових доказів ВПД №1 Подільського РУП ГУ НП в Одеській області, - повернути власнику (потерпілій ОСОБА_6 ); викрутку, загальною довжиною 19,5 сантиметрів, із полімерним руків`ям жовто-зеленого кольору, що зберігається в камері зберігання речових доказів ВПД №1 Подільського РУП ГУ НП в Одеській області, - знищити.

Скасувати арешти, накладені на майно відповідно до ухвал слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області у даному кримінальному провадженні від 09.09.2021 року та від 28.09.2021 року.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Кодимського районного суду ОСОБА_1