Справа №705/5032/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю представника власника майна ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-Авто М» - ОСОБА_3 , про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-Авто М», звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту на майно, у якому зазначила про те, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.12.2022 року по справі № 705/5032/22 задоволено клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про арешт майна, що було подане у кримінальному провадженні № 0001655 від 26.12.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: автомобіль «DAF-FT XF 105.460», р.м. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, червоного кольору, по типу вантажний спеціалізований сідловий тягач, номер кузова: НОМЕР_2 , який є власністю ТОВ «Гарант-Авто М» відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, будинок 78.

З 26.12.2022 року по кримінальному провадженню № 0001655 було проведено ряд слідчих дій, зокрема, проведено ряд експертиз, висновки яких є остаточними та вичерпними по вказаному кримінальному провадженні.

На час звернення з цим клопотанням потреби у проведенні інших слідчих дій немає і така потреба взагалі відсутня.

Відтак, необхідності продовження арешту на вказаний транспортний засіб немає.

Натомість, зазначений транспортний засіб є власністю юридичної особи, яка здійснює господарську діяльність, у зв`язку з цим звернулися до суду з вказаним клопотанням.

Просить суд скасувати арешт, накладений згідно ухвали від 29.12.2022 року Уманського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 705/5032/22 у кримінальному провадженні № 0001655 від 26.12.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: на автомобіль «DAF-FT XF 105.460», р.н. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, червоного кольору, по типу вантажний спеціалізований сідловий тягач, номер кузова: НОМЕР_2 , який є власністю ТОВ «Гарант-Авто М» відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, будинок 78.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання та просила суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого від 29.12.2022 на транспортний засіб «DAF-FT XF 105.460», р.н. НОМЕР_1 , який є власністю ТОВ «Гарант-Авто М», оскільки, на її думку, всі можливі та необхідні слідчі дії з вказаним ТЗ слідчим виконані, висновки проведених експертиз отримані та є остаточними, а тому на цей час відпала потреба у подальшому арешті з метою забезпечення збереження вказаного автомобіля, як речового доказу.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна. Зазначив, що дійсно в межах вказаного кримінального провадження надійшов висновок експерта за результатом проведеної експертизи арештованого транспортного засобу «DAF-FT XF 105.460», р.н. НОМЕР_1 . Органом досудового всі необхідні процесуальні дії з даним ТЗ виконані, а тому відпали підстави для продовження такого заходу забезпечення, як накладення арешту на майно, тому не заперечує проти повернення майна в користування та розпорядження власника.

Слідчий суддя, вислухавши представника власника арештованого майна, врахувавши позицію слідчого Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, вивчивши подане клопотання з доданими до нього документами та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001655 від 26.12.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого від 27.10.2022 року в межах вказаного кримінального провадження було визнано речовим доказом транспортний засіб «DAF-FT XF 105.460», р.н. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, червоного кольору, по типу вантажний спеціалізований сідловий тягач, номер кузова: НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є власністю ТОВ «Гарант-Авто М», що розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, будинок 78.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.12.2022 року в межах кримінального провадження № 0001655 від 26.12.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України було накладено арешт на автомобіль «DAF-FT XF 105.460», р.н. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, червоного кольору, по типу вантажний спеціалізований сідловий тягач, номер кузова: НОМЕР_2 , який відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є власністю ТОВ «Гарант-Авто М».

При цьому, арешт було накладено для забезпечення збереження речового доказу - транспортного засобу в тому стані, в якому він був на момент виявлення та фіксації кримінального правопорушення, для проведення судових експертиз. Висновок експерта, складений за результатами судової експертизи щодо питань, пов`язаних з технічними характеристиками автомобіля «DAF-FT XF 105.460», р.м. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, на момент вчинення кримінального правопорушення, отримано слідчим у цьому кримінальному провадженні.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. ст. 9 та 26 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В силу ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведених норм кримінального провадження, їх внутрішній, змістовний зв`язок між собою свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Особливої актуальності та гостроти це питання набуває у відношенні здійснення судового контролю за діяльністю сторони обвинувачення, представники якої наділені значними можливостями застосування заходів примусового характеру.

Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, має запобігти зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Наведені норми гарантують, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Отже, накладення арешту на об`єкт права власності є позбавленням його власника можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Практичне застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що обмеження права будь-якої особи (фізичної або юридичної) розпорядження належним їй майном без достатніх підстав є протиправним.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Вирішуючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя враховує положення ст. 170 КПК України, якою визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зокрема, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При цьому, норми ч. 2 ст. 173 КПК України зобов`язують слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що розгляд кримінального провадження № 0001655 від 26.12.2022 року за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України триває. Разом з тим, беручи до уваги те, що слідчим проведенні всі необхідні процесуальні дії щодо вилученого та визнаного речовим доказом транспортного засобу «DAF-FT XF 105.460», р.н. НОМЕР_1 , та останній не вбачає необхідності в подальшому арешті даного майна, крім того перебування під арештом транспортного засобу, який є власністю юридичної особи, яка здійснює господарську діяльність з використанням ТЗ, обмежує законні права та інтереси особи на користування належним майном, а тому вбачається відсутність підстав для подальшого арешту вказаного майна, та враховуючи вимоги розумності і співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вимоги верховенства права і недоторканості майна, слідчий суддя прийшов до переконання, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

За встановлених обставин клопотання представника власника майна про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 26, 64-2, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-Авто М» - ОСОБА_3 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.12.2022 року у справі № 705/5032/22, на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні №0001655 від 26.12.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме на автомобіль «DAF-FT XF 105.460», р.н. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, червоного кольору, по типу вантажний спеціалізований сідловий тягач, номер кузова НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 зареєстрований за ТОВ «Гарант-Авто М», що розташоване за адресою: м. Вінниця, вулиця Київська, 78.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1