У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі

судді - ОСОБА_1 ,

з участю:

- прокурора ОСОБА_2 ,

- обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

- захисника - ОСОБА_4 ,

- секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеконференції клопотання захисника ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей і документів ,-

Встановив:

В провадженні Кобеляцького районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст. 436-1 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, а саме інформації, яка перебуває у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ВФ Україна » про користувача за номером абонента НОМЕР_1 щодо типів з`єднань, вхідних та вихідних дзвінків, тривалості з`єднань, смс-повідомлень, нульових звернень, у період часу з 00 год. 00 хв. 04 березня 2022 року по час виконання ухали суду включно, з адресами розташування (прив`язкою до місця знаходження) та номером базових станцій, з прив`язкою до базових ретрансляторів оператора мобільного зв`язку із зазначенням номера сектора, азимутів, сотої, координат базових станцій, якими вони в цей час обслуговувались, а також надати можливість скопіювати отриману інформацію на паперовий носій та вилучити її.

Клопотання мотивує тим, що згідно досліджених по справі доказів під час затримання ОСОБА_3 перевірялося місцезнаходження мобільного телефону, який пізніше оглядався співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 декілька разів. Водночас, у показах ОСОБА_3 та ОСОБА_6 існують суттєві суперечності з приводу місця та часу вилучення мобільного телефону, що визнаний речовим доказом по справі та належить ОСОБА_3 . З метою усунення зазначених протиріч, встановлення обставин, при яких мобільний телефон ОСОБА_3 було вилучено та встановлення місця знаходження мобільного телефону ОСОБА_3 , виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей та документів.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтримали клопотання та прохали його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Суд заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання, приходить до наступного висновку.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Згідно зі ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до положень ч. 5 та ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Суд (слідчий суддя) постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 6 ст.163 КПК України).

Розглянувши дане клопотання, суд дійшов висновку про те, що захисник обвинуваченого у своєму клопотанні не довів наявність достатніх підстав вважати, що інформація, яка перебуває у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ВФ Україна » про користувача за номером абонента НОМЕР_1 щодо типів з`єднань, вхідних та вихідних дзвінків, тривалості з`єднань, смс-повідомлень, нульових звернень, у період часу з 00 год. 00 хв. 04 березня 2022 року по час виконання ухали суду включно, з адресами розташування (прив`язкою до місця знаходження) та номером базових станцій, з прив`язкою до базових ретрансляторів оператора мобільного зв`язку із зазначенням номера сектора, азимутів, сотої, координат базових станцій, якими вони в цей час обслуговувались, є виключним способом доведення тих обставин, які сторона захисту має намір довести за допомогою інформації, яка знаходиться у володінні ПрАТ « ВФ Україна », а саме щодо місця та часу вилучення мобільного телефону, який належить ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в клопотанні захисника про тимчасовий доступ до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю, яке подане в порядку ст. 333 КПК України, стороною захисту не доведено обставини, передбачені ст. 163 КПК України, що свідчить про необґрунтованість клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів та є підставою для відмови у задоволенні даного клопотання.

Керуючись ст.ст. 160, 333, 369-372 КПК України, суд, -

Постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей та документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 06.03.2023 року.

Суддя