ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 16 серпня 2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м.Дніпрі, громадянина України, маючого вищу освіту, неодруженого, який є фізичною особою-підприємцем ФОП « ОСОБА_4 », маючого на утриманні малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 , у невстановлений день та час, але не пізніше 15.08.2022, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 , побачив пластикову коробку, в середині якої знаходились патрони калібру 5,45 мм. Розуміючи, що вказані предмети є бойовими припасами, в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , у невстановлений день та час, але не пізніше 15.08.2022, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 , підняв з землі вищевказані патрони у кількості не менше ніж 49 штук, тим частим придбав бойові припаси без передбаченого законом дозволу та в цей же день переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим почав їх зберігати за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу.

Розуміючи, що вказані предмети є бойовими припасами, якими заборонено володіти, користуватись, зберігати, а також носити без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , діючи всупереч «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, придбав, переніс та зберігав вищевказані бойові припаси за місцем свого мешкання.

15.08.2022, у період часу з 17 годин 03 хвилин по 18 годин 09 хвилин, прокурором Лівобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська №1-кс/202/3364/2022 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено предмети схожі на патрони у кількості 49 шт., які поміщено до поліетиленового пакету та скріплено биркою учасників слідчої (розшукової) дії.

Таким чином, ОСОБА_4 , без передбаченого законом дозволу зберігав за місцем свого мешкання сорок дев`ять патронів які є боєприпасами, з них: тридцять вісім патронів, які є боєприпасами - калібру 5,45-мм та є проміжними патронами з кулями «ПП» зразка 1992 року підвищеної пробивної здатності. Дані патрони виготовлені промисловим способом. П`ять патронів, які є боєприпасами - калібру 5,45-мм та є проміжними патронами з кулями «ПП» зразка 1974 року зі сталевим осереддям. Дані патрони виготовлені промисловим способом. Шість патронів, які є боєприпасами - калібру 5,45-мм та є проміжними патронами з трасуючими кулями «Т» зразка 1974 року. Дані патрони виготовлені промисловим способом. Вищевказані патрони, які є боєприпасами калібру 5,45мм призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74», «АКС-74», «АКС-74У», ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій та є придатними до стрільби згідно висновку судової експертизи зброї №СЕ-19/104-22/26943-БЛ від 14.09.2022.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

05 жовтня 2022 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення наступного покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник обвинуваченого просила угоду про визнання винуватості затвердити, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України, а її наслідки роз`яснені обвинуваченому.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/104-22/26937-БЛ від 13.09.2022 року у розмірі 1510, 24 грн.; судової експертизи зброї №СЕ-19/104-22/26943-БЛ від 14.09.2022 року у розмірі 1510, 24 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314,368,369,370,371,374,376,395,472,474,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 05 жовтня 2022 року, укладену між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік, із покладенням на нього наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у розмірі 3020,48 гривень.

Речові докази: пластикову коробку, в якій маються 68 предметів, ззовні схожих на патрони, які поміщено до поліетиленового пакету, та горловину скріплено біркою з підписами учасників слідчої (розшукової) дії; предмети схожі на патрони, які знаходяться в 4-х пластикових коробках загальною кількістю 81 шт., які було поміщено до поліетиленового пакету та скріплено біркою учасників слідчої (розшукової) дії знищити

предмет, ззовні схожий на мисливську рушницю, який знаходився у камуфляжному чохлі, мобільний телефон марки «iPhone» моделі «SE2» ЕМЕІ: НОМЕР_1 повернути власнику за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Суддя ОСОБА_1