Справа № 456/3703/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/32/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання прокурора ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Станків, Стрийського району, Львівської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_8

в с т а н о в и л а:

вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.05.2018р. ОСОБА_7 визнано винуватою та засуджено за ч.4 ст. 190 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та покладено обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 32500 доларів США відшкодування матеріальної шкоди, що за курсом НБУ на день ухвалення вироку становить 844350 грн., та 50000 грн. відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_10 1500 доларів США відшкодування матеріальної шкоди, що за курсом НБУ на день ухвалення вироку становить 38970 грн., та 2000 грн. відшкодування моральної шкоди.

На вирок суду обвинувачена ОСОБА_7 , потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , прокурор Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_11 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, виправдити її та кримінальне провадження щодо неї закрити.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у своїй апеляційній скарзі просять вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженої.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженої внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією.

До апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 подав клопотання, в якому просить обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 з метою забезпечення її участі під час апеляційного перегляду оскаржуваного вироку. В обґрунтування клопотання покликається на такі доводи: вина ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення встановлена вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.05.2018. Внаслідок неодноразових ухилень обвинуваченої ОСОБА_7 від явки до суду апеляційної інстанції, ухвалою Львівського апеляційного суду від 21.12.2018 її оголошено у розшук, а 12.11.2019 у міжнародний розшук та зупинено судове провадження. Оскільки ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законодавчо передбаченим. Враховуючи, що обвинувачена тривалий час успішно переховується від суду, то більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаному ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також зазначає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не змінилися та не зменшилися, адже обвинувачена продовжує успішно переховуватись від суду, засуджена за вчинення особливо тяжкого злочину, за яким передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, працездатна, батьків похилого віку і неповнолітніх дітей на утриманні немає, не працевлаштована, немає постійного джерела доходів, може незаконно впливати на свідків та потерпілих, а тому, на його думку, немає підстав обирати ОСОБА_7 інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою.

Окрім того, звертає увагу на те, що норма ч.6 ст.193 КПК України вимагає тільки оголошення у міжнародний розшук, не передбачаючи при цьому доводити факт перебування особи в розшуку.

Заслухавши доповідача про обставини справи і зміст поданого клопотання, пояснення прокурора ОСОБА_6 на підтримання клопотання, думку захисника, яка вирішення клопотання поклала на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи клопотання колегія суддів, прийшла до таких висновків.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року оголошено розшук обвинуваченої ОСОБА_7 та провадження у справі зупинено до розшуку обвинуваченої.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2019 року надано дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_7 з метою її приводу до Львівського апеляційного суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року оголошено міжнародний розшук обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зупинено провадження в справі.

Ухвалами Львівського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року, 21 липня 2021 року, 04 лютого 2022 року та 29 вересня 2022 року надано дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_7 з метою її приводу до Львівського апеляційного суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , прокурор в апеляційних скаргах ставлять питання про погіршення становища обвинуваченої ОСОБА_7 .

Згідно з ч.4 ст. 401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З наведеної норми вбачається, що у разі встановлення оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук та доведення прокурором підстав, передбачених ст. 177 КПК України, суд може застосувати так звану попередню процедуру застосування до обвинуваченого запобіжного заходу - обрання запобіжного заходу. Наступним етапом після затримання особи (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - є забезпечення розгляду за участю обвинуваченого клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Отже, для оцінки необхідності обрання запобіжного заходу обвинуваченому достатньо встановлення судом обставини оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук.

Додатковою умовою для такого висновку є наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України. Частина перша статті 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім цього, на відміну від процедури застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, п.1 ч.2 ст.575 КПК України визначено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою.

Згідно з інформацією, наданою Стрийським РУП ГУ НП у Львівській області, обвинувачена ОСОБА_7 08 вересня 2018 року перетнула державний кордон України на виїзд у пункті пропуску «Бориспіль-D» авіарейсом 2335 сполученням «Київ-Тель - Авів» та згідно з листом НЦБ Інтерполу в Державі Ізраїль була оформлена на в`їзд 09.09.2018 і вказану країну з того часу не залишала.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року оголошено міжнародний розшук обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зупинено провадження в справі.

Виконання ухвали про міжнародний розшук обвинуваченої ОСОБА_7 доручено Стрийському ВП ГУ НП у Львівській області.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.05.2018 визнана винною за ч.4 ст. 190 КК України.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Санкція цього кримінального правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Таким чином, оскільки ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законодавчо передбаченим .

Обвинувачена ОСОБА_7 будучи обізнаною про наявність вироку щодо неї, який не набрав законної сили, та апеляційних скарг, в яких порушується питання про погіршення її становища, неодноразово не з`являлася на засідання Львівського апеляційного суду та до завершення апеляційного розгляду покинула територію України й таким чином ухилилася від суду.

На підставі викладеного та зважаючи на особу ОСОБА_7 , яка засуджена за вчинення особливо тяжкого злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності переховується від суду, оголошена в міжнародний розшук, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у даній справі, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, колегія суддів переконана, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання нею процесуальних обов`язків. Окрім цього, при розгляді зазначеного клопотання, ураховуються і дані про її сімейний, майновий стан, а також стан здоров`я, тобто обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

При цьому, колегія суддів, враховує те, що ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу у порядку передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України фактично є заходом забезпечення кримінального провадження який застосовується для забезпечення присутності обвинуваченої під час розгляду клопотання про застосування по відношенню до неї запобіжного заходу, що є процесуальною гарантією забезпечення доступу до правосуддя, зокрема безпосередньої участі у розгляді питання яке стосується особи, а також гарантією реалізації права на захист.

Враховуючи вищевикладені обставини, доведеність заявлених прокурором ризиків, оголошення обвинуваченої ОСОБА_7 у міжнародний розшук, потреба в обранні їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є виправданою та необхідною, а тому клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.177, 193, 194, 331, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

клопотання прокурора ОСОБА_6 задоволити.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Станків, Стрийського району, Львівської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Після затримання і не пізніше як через 48 годин з часу доставки ОСОБА_7 до місця кримінального провадження розглянути за її участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: