Номер провадження: 11-кп/813/1802/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2022 року, відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з неповною середньою освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000505 від 09.08.2020 року,

установив

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2022 року ОСОБА_10 , визнано винною у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та їй призначено покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України на засуджену ОСОБА_10 покладено такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Також даним вироком вирішено питання речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_10 , 08.08.2020 року о 06:00 год., перебувала в приміщенні автомийки, за адресою: АДРЕСА_2 на запрошення її знайомого ОСОБА_11 , де в кімнаті адміністратора на столі помітила належний йому телефон моделі «Meizu Pro 5», в корпусі золотистого кольору, об`ємом пам`яті 64 GB, з сім-картою з номером НОМЕР_1 , яким вона вирішила таємно заволодіти. Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_10 переконавшись що її дії непомітні для інших громадян, діючи таємно, підійшла до столу, на якому знаходився вищевказаний мобільний телефон та заволоділа ним.

Таємно заволодівши вказаним чужим майном та завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на суму 2200 грн, ОСОБА_10 покинула приміщенні автомийки, розпорядившись викраденим телефоном на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеність вини обвинуваченої, вважає вирок суду таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням судом вимог кримінального процесуального закону та вимог закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що судом, в порушення вимог КК України, під час ухвалення вироку та призначення ОСОБА_10 покарання, їй визначено покарання у виді позбавлення волі, тоді як санкція ч.1 ст. 185 КК України не містить в собі покарання у виді позбавлення волі.

На підставі цього, прокурор просить вирок відносно ОСОБА_10 в частині призначеного покарання скасувати та постановити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_10 за ч.1 ст.185 КК України призначити покарання у вигляді штрафу. На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік із покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Крім того, 26.08.2022 року від прокурора ОСОБА_9 надійшли доповнення до її апеляційної скарги, в яких прокурор змінила вимоги апеляційної скарги, в яких просила призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_10 у виді арешту на 15 діб та на підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

В судове засіданні апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленою, не з`явилась, причин своєї неявки не повідомила.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі прокурора питання щодо погіршення становища обвинуваченої не ставиться, за згодою захисника та в присутності представника служби у справах дітей, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу прокурора без участі обвинуваченої.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду:

прокурор просив апеляційну скаргу задовольнити;

захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_7 та представник служби у справах дітей - ОСОБА_8 не заперечували проти апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до приписів ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з оскаржуваного вироку суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_10 повністю визнала свою вину у пред`явленому обвинуваченні, внаслідок чого, суд, за погодженням зі сторонами захисту та обвинувачення, у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів.

При цьому, суд встановив, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, правильно їх розуміють і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, сторони у кримінальному провадженні не оспорюють фактичні обставини справи, тому суд апеляційної інстанції вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо порушенням судом першої інстанції вимог закону про кримінальну відповідальність при призначенні виду покарання ОСОБА_10 , апеляційний суд дійшов таких висновків.

Суд першої інстанції призначив обвинуваченій ОСОБА_10 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді у виді одного року позбавлення волі.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає такий вид призначеного покарання помилковим з огляду на таке.

Санкцією ч.1 ст.185 КК України регламентовано наступне покарання:штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Враховуючи норми вищевикладеної норми Закону, покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі законом України про кримінальну відповідальність не передбачена.

Таким чином, суд першої інстанції при призначенні покарання неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни вироку у цій частині.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_10 за ч.1 ст.185 КК України, суд апеляційної інстанції враховує таке.

Так, статтею 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Отже, враховуючи обставини вчинення обвинуваченою кримінального проступку, його тяжкість та ступінь суспільної небезпечності, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, офіційно не працевлаштована, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, повністю визнала вину в інкримінованому їй діянні, відсутність тяжких наслідків, відсутність у потерпілих вимог матеріального та морального характеру, повне відшкодування завданої шкоди, наявність обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття, скоєння проступку у неповнолітньому віці, відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, апеляційний суд вважає, що до неї можливе застосування покарання у виді арешту на 15 діб, в межах санкції ч.1 ст.185 КК України для даного виду покарання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Згідно з приписами п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 та 2 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначення обвинуваченій ОСОБА_10 покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зі звільненням її від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Керуючись 183, 199, 331, 376, 404, 405, 407, 409, 413, 420, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2022 року, відносно ОСОБА_10 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000505 від 09.08.2020 року - в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_10 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді арешту на 15 діб.

На підставі ст.75, ст.104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у вигляді арешту з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України покласти на засуджену ОСОБА_10 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4