Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/133/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_7 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференцзв`язку у м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Долинський районний суд Кіровоградської області від 22 грудня 2022 року.

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька Волинської області, громадянина України, з середньо освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

визнано винуватим та призначено покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_10 у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження з 09.02.2021 по 21.04.2021 включно та з дня ухвалення даного вироку - 22.12.2022 до дня набрання ним законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_10 визнано винним в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть одного потерпілого та тяжкі тілесні ушкодження іншій потерпілій, за наступних обставин.

Так, 09.02.2021 близько 13 год. 08 хв. ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем «BMW 530 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись на 72 км + 800 м автомобільної дороги «Кропивницький - Кривий Ріг» на території Долинського (наразі Кропивницького) району Кіровоградської області з боку міста Кропивницький у напрямку міста Кривий Ріг, у порушення вимог п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху (далі ПДР) (п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну...., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, ігноруючи встановлені по напрямку свого руху попереджувальні дорожні знаки 1.13 «Слизька дорога» та табличок до нього 7.13 «Вологе покриття», 7.2.1 «Відстань до об`єкта» та знаку 7.12 «Ожеледиця», порушуючи при цьому вимоги п. 12.1 ПДР (п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), свідомо перевищив безпечну швидкість руху у складних дорожніх та погодних умовах, що обумовлювалися ожеледицею, частковою засніженістю (у вигляді снігової колійності) та вологістю проїзної частини, чим позбавив себе можливості безпечно керувати транспортним засобом, щоб не наражати на небезпеку інших учасників дорожнього руху та вірно оцінювати дорожню обстановку.

Так, ОСОБА_10 , рухаючись по вищевказаній ділянці дороги на вказаному автомобілі, маючи намір на виконання маневру обгону транспортного засобу, який рухався попереду у попутному напрямку, а саме автомобіля «Suzuki SX4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , не переконався у відсутності на безпечній та достатній для даного маневру відстані, транспортного засобу на смузі зустрічного руху. Після здійснення маневру обгону автомобіля «Suzuki SX4», водій ОСОБА_10 , грубо порушуючи вимоги п. 12.6 (ґ) ПДР (п. 12.6 Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.) свідомо перевищив дозволену та безпечну швидкість руху в даній дорожній обстановці, яка б могла забезпечити безпеку дорожнього руху, в результаті чого допустив занос та подальший виїзд керованого ним транспортного засобу на смугу зустрічного руху. У цей час, у зустрічному напрямку, зі сторони міста Кривий Ріг в напрямку міста Кропивницький, у межах своєї смуги, рухався автомобіль «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому протиправними діями ОСОБА_10 була створена аварійна ситуація і як наслідок відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди:

- водій автомобіля «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці лівої гомілки по передній поверхні у верхній третині, садна лівого стегна по зовнішній боковій поверхні в середні третині, садна правої гомілки в нижній третині по внутрішній поверхні, синці в ділянці грудної клітки по центру, садно на тильній поверхні правої кисті; перелому кісток основи черепа зліва, субдурального та субарахноідального крововиливів зліва, рани біля зовнішнього кута лівого ока, рани лівого лобного бугра на межі з волосистою частиною лівої скроневої ділянки; перелому кісток лівого стегна в середній третині, перелому кісток правого передпліччя в середній третині, які в сукупності мають ознаки тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння, а в даному випадку призвели до смерті. Смерть останнього знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями;

- пасажир вказаного транспортного засобу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми - закритої травми живота, множинних розривів брижі тонкого кишківника, розривів лівого яєчника, що призвели до внутрішньо-черевної кровотечі, гематом передньої черевної стінки, відкритого багато уламкового переламу середньої третини лівого стегна, черезвертального перелому лівого стегна, рани лівого та правого стегна, закритої тупої травми грудної клітини, забою правої молочної залози, закритої черепно-мозкової травми, забої головного мозку середнього ступеню тяжкості, гіповолемічного шоку 3-го ступеню, які в сукупності несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Крім того, у результаті ДТП пасажири автомобіля «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_3 :

- малолітній ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді синця та садна лобної ділянки голови справа, садна лівого колінного суглобу, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- малолітній ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді синця лобної ділянки, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення та юридичної кваліфікації дії обвинуваченого, просила вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_10 змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_10 покарання із застосуванням положень ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що суд не взяв до уваги те, що як особа ОСОБА_10 позитивно характеризується, раніше не судимий, не притягувався до адміністративної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину. Позбавлення ОСОБА_10 волі також позбавляє малолітню дитину опіки батьків, він є єдиним її годувальником. Також судом не взято до уваги те, що перебуваючи в місцях позбавлення волі, ОСОБА_10 ніяким чином не зможе відшкодовувати потерпілим призначену судом моральну шкоду. Перебуваючи в місцях позбавлення волі ОСОБА_10 також ніяким чином не зможе відшкодовувати щомісячно на трьох дітей кошти в сумі на протязі чотирьох років. Таким чином суд позбавляє дітей загиблого щомісячної допомоги, яку вони не зможуть отримувати на протязі чотирьох років. При перебуванні на свободі всі ці виплати ОСОБА_10 відшкодовував би щомісячно, а також міг виплачувати потерпілим моральну шкоду. Таким чином вважає, що призначене ОСОБА_10 покарання у вигляді позбавлення волі ставить у складне положення і потерпілих, які не зможуть отримувати ніякі кошти. Зважаючи на те, що скоєний останнім злочин є необережним, він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, що виразилося у беззаперечному визнанні своєї вини, критичному ставленні до своїх дій та наданні належної критичної оцінки своїй протиправній поведінці, та активне сприяння у його розкритті, добровільне часткове відшкодування спричиненої шкоди, позбавлення його волі є занадто суворою мірою покарання і є всі підстави для зміни судового рішення в зв`язку з невідповідністю покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого оскільки за своїм видом та розміром покарання є явно несправедливим через суворість.

Заслухавши доповідача, захисників - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, представника потерпілих - адвоката ОСОБА_7 , яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_10 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю доведена матеріалами кримінального провадження.

Оскільки, учасниками процесу обставини вчинення кримінального правопорушення та юридична кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_10 не оспорюються, колегія суддів не входить в обговорення вини та кваліфікації дій обвинуваченого і вважає, що його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть одного потерпілого та тяжкі тілесні ушкодження іншій потерпілій, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який одружений (т. ІІ, а.с. 174), та має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_16 , 2016 року народження (а.в.м. 32); офіційно не працевлаштований; за місцем проживання характеризується позитивно (а.к.п. 293, 294); на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.к.п. 285, 287); не перебував на час вчинення кримінального правопорушення на обліку в органах пробації; до кримінальної відповідальності на території України не притягався.

Згідно досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації ризик вчинення ОСОБА_10 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий (т. І а.с. 181-183).

Крім того правильно врахував, що ОСОБА_10 допустив порушення правил безпеки дорожнього руху будучи водієм із тривалим практичним стажем водіння та досвідом роботи водієм з міжнародних перевезень (т. ІІ, а.с. 176-182).

Врахував обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне часткове відшкодування шкоди та відсутність обставин, які обтяжують покарання та обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі ближче до найнижчої межі санкції статті кримінального закону строком на 4 роки із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, та дійшов правильного висновку, що його виправлення можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, без застосування ст. 69, 75 КК України, яке на переконання колегії суддів буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст. 50 КК України.

Враховуючи викладене доводи апеляційної скарги захисника, стосовно неврахування судом першої інстанції особи обвинуваченого, всіх пом`якшуючих обставин покарання та призначення надто суворого покарання є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження та викладеним у вироку суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів також враховує, що обвинувачений хоча і вчинив злочин який вчинений з необережності проте від нього настали тяжкі наслідки смерть одного потерпілого та отримання тяжких тілесних ушкоджень іншою потерпілою.

Враховує позицію потерпілих в суді першої інстанції, які наполягали на призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, без застосування ст.75 КК України, оскільки останній взагалі не відшкодував їм завданої моральної шкоди та не вибачився за скоєне, вказану позицію також підтвердила представник потерпілих під час апеляційного розгляду.

На переконання колегії суддів підстави для застосування положень ст. 75 КК України та призначення покарання з випробуванням з іспитовим строком відсутні.

Порушень вимог кримінального процесуального та кримінального закону які б стали підставою для скасування або зміни по суті правильного винесеного судом рішення колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні, а тому подана апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Вирок Долинський районний суд Кіровоградської області від 22 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_10 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)