Справа №295/1796/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000365 від 05.10.2022, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Блищиводи Жовківського району Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем строкової служби, перебуваючи на посаді курсанта навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 20.09.2022 року о 08 год. 00 хв. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 13.02.2023, коли прибув до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, що за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 54 та заявив про себе.

Своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем строкової служби, вчиненому в умовах воєнного стану ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявшись, пояснив суду, що проходив строкову службу в військовій частині НОМЕР_1 в якості курсанта. 20.09.2022 самовільно залишив військову частину, проводив час на власний розсуд до 13.02.2023 року, коли прибув до ДБР в м. Житомирі. Просив суворо не карати.

Судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, їх позиція є добровільною та істинною, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Тому, враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, суд, за згодою всіх учасників судового провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, цивільний позов не заявлений, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає дані фактичні обставини справи.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу обвинуваченого, а саме що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у нарколога, психіатра не перебуває, за місцем служби та проживання характеризується посередньо.

Суд враховує наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, інші обставини справи, зазначені вище, суд приходить до твердого переконання про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому застосовує ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та поклавши на нього додаткові зобов`язання відповідно до ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не застосовувався, цивільний позов не пред`являвся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371 374, 394, 615 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом одного року і шести місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2, ч.2 п. 2 КК України, а саме:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту проголошення вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1