ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/11332/22

Провадження № 11-сс/4820/589/22

Колегія суддів судової палати Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

та його захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_9 , про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із неповною вищою освітою, безробітного, неодруженого, на утриманні маючого малолітню дитину, уродженця с. Руда Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,-

строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 06 січня 2023 року включно.

Постановлено строк дії ухвали по 06 січня 2023 року.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що заявлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою та продовжують існувати ризики, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення. А тому, враховуючи усі визначенні ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки лише такий, найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вказує, що оскаржувану ухвалу слідчого судді вона не отримувала, з її змістом ознайомилася лише 21.12.2022 року, під час побачення з ОСОБА_7 в умовах СІЗО. Переконує, що в порушення ст. 94 КПК України слідчим суддею не надано належної оцінки усім доказам з точки зору достатності, що свідчить про необґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 . Крім того, слідчий суддя не врахував ту обставину, що відсутні законні процесуальні документи щодо затримання ОСОБА_7 21.07.2022 року, що дає підстави визнати обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою незаконним. Звертає увагу, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації з матір`ю, яка є інвалідом другої групи, страждає на цукровий діабет, на утриманні має неповнолітню дитину. Сторона обвинувачення у поданому клопотанні не зазначає про обставини, які б свідчили про наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, саме тому, на думку захисту, вони є голослівними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора, який заперечив проти задоволення, як клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, так і апеляційної скарги, слідчого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Вирішуючи питання про вагомість причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд виходить з положень ст.24 КПК України, якою гарантується право на оскарження процесуальних рішень.

Такі положення є складовою права особи на захист та справедливий суд.

Згідно чинного законодавства поновити процесуальний строк суд може лише пропущений з поважних причин.

За змістом ст. 395 КПК України, апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як установлено в процесі апеляційного розгляду, захисник ОСОБА_8 не була присутня при проголошенні оскаржуваної ухвали. Матеріали справи не містять відомостей про направлення копії оскаржуваної ухвали захиснику ОСОБА_8 , у зв`язку з цим, строк для подачі апеляційної скарги пропущено з поважних та незалежних причин, а тому необхідно задовольнити клопотання захисника та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2022 року.

Колегією суддів встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України, зокрема, у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 185 КК України, а також у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, із проникненням в інше приміщення, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 185 КК України, та у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до положень ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею у межах строку досудового розслідування.

Згідно з приписами ст.199 КПК України, слідчий суддя продовжує строк тримання під вартою за умови, що прокурор, слідчий доведуть існування заявлених ними ризиків, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; та наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно усталеної практики визначено, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Подане до суду першої інстанції клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором, подане в строк, передбачений ст.192 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , наявність у нього можливості, перебуваючи на волі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

З матеріалів судового провадження убачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 належним чином перевірялись слідчим суддею.

При цьому був опитаний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання продовження строку запобіжного заходу.

Такий висновок суду не суперечить як національному законодавству, так і усталеній судовій практиці, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.

Урахувавши дані про особу ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, наявність передбачених ст.177 КПК України підстав для продовження щодо нього запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання, із наведенням в ухвалі докладних мотивів такого рішення.

Зокрема, слідчий суддя урахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст.289 КК України, які відносяться до тяжких злочинів, за що передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років із конфіскацією майна або без такої, що дає підстави вважати, що він перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що заявлені ризики продовжують існувати та не зменшилися.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки тяжкість вчинених ОСОБА_7 злочинів, покарання, яке очікує особу, в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження підозрюваному саме такого запобіжного заходу.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, зможе у повній мірі, забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

У даному кримінальному провадженні підозра ОСОБА_7 , в інкримінованих йому злочинах, підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 , до цього злочину є вірогідною, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою запобіганню ризикам, встановленим стороною обвинувачення та перевіреним слідчим суддею.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а також законності затримання підозрюваного, на що посилається захисник.

Наведені в апеляційній скарзі захисника доводи для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не спростовують таке рішення слідчого судді, з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, даних про особу підозрюваного, які були враховані при вирішенні питання щодо застосування саме такого виду запобіжного заходу.

Твердження захисника про відсутність обґрунтованої підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчий суддя прийняв рішення на підставі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Самі по собі наявність у підозрюваного ОСОБА_7 постійного місця проживання, матері-інваліда, на утриманні малолітньої дитини, у даному випадку, не зменшує існування ризиків та не дає колегії суддів підстав для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вказані дані були враховані слідчим суддею при прийнятті відповідного рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не врахував важкого захворювання ОСОБА_7 , колегія суддів відхиляє, оскільки відповіднодо ст.11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» , медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, особам які утримуються у слідчому ізоляторі забезпечується надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, яка включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.

Інші доводи апеляційної скарги сторони захисту не дають колегії суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді та відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим, вмотивованим, постановлене згідно норм матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, а тому доводи та твердження захисника, про які йшлося під час апеляційного розгляду, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.177, 178, 182, 183, 196, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2022 року.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 Кулеша ОСОБА_10 Спірідонова ОСОБА_11