Справа № 307/4859/22
Провадження № 1-кс/307/949/22
УХВАЛА
19 грудня 2022 року м.Тячів
Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів, клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Так, 16 грудня 2022 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вулиці Незалежності в м. Тячів, навпроти будинку №63, виявив транспортний засіб - марки VOLKSWAGEN моделі GOLF, сірого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2001 року випуску, який належить ОСОБА_8 .
З метою умисного незаконного заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю його власника, та інших осіб, які б могли викрити його дії, підійшов до автомобіля марки VOLKSWAGEN моделі GOLF, сірого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , зареєстрований, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 29.03.2012, за громадянином ОСОБА_8 , виявив, що передні водійські дверки на автомобілі не замкнені та в замку запалення наявні ключі від даного транспортного засобу.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим транспортним засобом, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, ОСОБА_5 , відчинив передню водійську дверку, проник в середину автомобіля марки VOLKSWAGEN моделі GOLF, сірого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , привів в дію двигун автомобіля та рухаючись за кермом транспортного засобу, належного ОСОБА_8 , залишив місце події на зазначеному автомобілі. В подальшому ОСОБА_5 , проїхав ним близько 29 кілометрів, під час руху в м. Хуст був зупинений працівниками поліції Хустського РУП.
16 грудня 2022 о 22 годині 15 хвилин ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України та на наступний день ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України, тобто в незаконному заволодінні транпсортним засобом, вчиненого повторно.
Як вказує слідчий, вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: допитами свідків, протоколами огляду місця події та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.
Слідчий зазначає, що враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії тажкого кримінального правопорушення (злочину), за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, може незаконно впливати на свідків, з метою зміни ними показань на його користь та може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий зазначає, що з метою запобігання вищевказаних ризиків, наявна необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу, оскільки жоден менш суворий запобіжний захід не дозволить уникнути вищевказаних ризиків та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому, та просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою. В доведення обгрунтованості підозри, зазначив, що дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України за кваліфікуючою ознакою повторність з тих підстав, що підозрюваний ОСОБА_5 має непогашену судимість згідно вироку Іршавського районного суду Закарпатської області від 10.03.2016 року, згідно якого останнього засуджено за вчинення злочинів передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15- ч.3 ст. 185 КК України на підставі ст. 70 КК України до трьох років і одного місяця позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням стром на два роки. Однак оскільки під час іспитового строку ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення судимість за вказаним вироком не погашена, а відтак з цих підстав дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст. 289 КК україни.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні ствердив, що оскільки автомобіль був відчинений та в замку запалювання були наявні ключі, він вирішив на ньому покататися після чого мав намір повернути його на місце. Просив у задоволенні клопотання відмовити.
Захисник ОСОБА_6 заперечив вимоги клопотання. Заперечення обгрунтував тим, що клопотання не належно оформлене та жодних доказів, які б вказували на обгрунтованість підозри ОСОБА_5 саме за ч.2 ст. 289 КК України в межах досудового розслідування, не здобуто. В зв`язку з цим просив застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною не покидати житло у нічний час доби. Також просив взобов`язати орган досудового розслідування доставити підозрюваного ОСОБА_5 до місця його проживання в Полтавській області.
Заслухавши думку прокурора з приводу внесеного клопотання, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
17.12.2022 року у рамках даного кримінального провадження слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно.
Статтею 131 КПК України визначено, що запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 цієї ж статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 від 16.12.2022 року (а.с. 7-9), рапортами працівників полії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відповідно до яких викладено обставини виявлення транспортного засобу в м. Хуст (а.с. 10-12), письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 17.12.2022 (а.с.15-16), протоколом затримання ОСОБА_5 від 16.12.2022 (а.с.17-20), рапортом старшого інспектора чергового Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 від 16.12.2022 з результатами відпрацювань щодо виявлення транспортного засобу (а.с. 23-27), та протоколом огляду місця події від 16.12.2022 відповідно якого в м. Хуст, оглянуто транспортний засіб марки VOLKSWAGEN моделі GOLF (а.с. 33-36).
Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування.
Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні слідчий суддя виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 2 ст. 289 КК України, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, характер пред`явленої підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише його прав, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, вік підозрюваного міцність соціальних зв`язків, який не одружений, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, яке за його твердженнями знаходиться в Полтавській області та майновий стан підозрюваного.
Разом з цим в судовому засіданні під час розгляду клопотання та згідно вироку Іршавського районного суду Закарпатської області від 10.03.2016 року справа №301/389/16-к, який набрав законної сили 15.04.2016 встановлено, що ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та на піпідставі ст.70 КК України, остаточно призначено йому покарання три роки один місяць позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.
Разом з цим під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 під час перебування на випробуванні, інкриміновано вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України України.
Вказане кримінальні провадження перебуває на розгляді Виноградівського районного суду Закарпатської області справа №299/2026/19 та в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_5 оголошено в розшук.
Таким чином слідчим суддею встановлено, що кримінальне правопорушення, вчинення якого інкримінуються ОСОБА_5 , вчинено під час наявності у ОСОБА_5 непогашеної судимості згідно вироку Іршавського районного суду Закарпатської області від 10.03.2016 р., що також підтверджує наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а також можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, а відтак слідчий суддя вважає обґрунтованими та доведеними слідчим наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховуючи санкцію ч.2 ст. 289 КК України, якою визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, керується положеннями п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, згідно якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Беручи до уваги наведене та вивчені матеріали внесеного клопотання, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного, який має непогашену судимість та обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 та підозрюється у вчиненні іншого злочину передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, виходячи з того, що докази у повному обсязі не зібрано та можливість здійснення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_5 , який раніше судимий, з огляду на характер діянення, яке інкримінується підозрюваному.
Виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, зважаючи обґрунтованість повідомленої підозри, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає до задоволення.
Доводи сторони захисту зазначених висновків суду не спростовують.
Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, яка визначає право, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
На виконання зазначених вимог суд, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію розгляду в даному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, відомостей про наявність у нього нерухомого майна чи доходу органом досудового розслідування не надано, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, у разі внесення застави на обвинуваченого у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом на даному етапі не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182,183, 194, 197, 314-316, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання з 22 год. 15 хв. 16 грудня 2022 року.
Строк дії ухвали закінчується 13 лютого 2023 року, включно.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 , або заставодавець мають право в будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:
прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу;
не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Тячівського районного суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Закарпатська установа виконання покарань №9".
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи "Закарпатська установа виконання покарань №9" негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора Тячівської окружної прокуратури та слідчого суддю Тячівського районного суду.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділення Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , а організацію виконання ухвали про взяття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту доручити прокурору Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 20 грудня 2022 року о 9 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ОСОБА_13