11.01.2023 Єдиний унікальний номер 205/2757/22
1-кп/205/36/23
Провадження №1-кп/205/36/23
Єд.унік.№205/2757/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, раніше не засудженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 , 03 березня 2022 року, в період часу з 15 години до 19 години 30 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), разом зі своєю матір`ю потерпілою ОСОБА_7 , знаходився за місцем їх спільного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними виник побутовий конфлікт, під час якого у нього виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті потерпілій. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 , в той же день та час, перебуваючи у зазначеному місці, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання смерті потерпілої ОСОБА_7 , наніс останній удари по голові та тулубу, спричинивши наступні тілесні ушкодження: перелом кісток та хрящової частини носу, носової перегородки з пошкодженням слизової оболонки порожнини носу, кров та згортки у порожнині шлунку та початкового відділу тонкого кишечнику, рідка кров та згортки у просвітах верхніх дихальних шляхів, легеневих бронхів різного калібру, гостра емфізема в легенях, загальноасфіктичні ознаки: крапкові крововиливи на поверхні серця, легень, рідка кров у порожнинах серця та крупних судин, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів з тенденцією їх недокрів`я, множинні переломи ребер з обох сторін: косо-поперечні переломи ребер: IV, V, VI, VII ребер по середньо-ключичній лінії справа, а також переломи II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX ребер по середньо-ключичній лінії зліва з нерівними, обривчастими краями переломів, з черепицеподібними накладеннями та викришуваннями з боку внутрішніх кісткових пластинок та відносно рівними, дрібно-зубчастими, пологими краями переломів з боку зовнішніх кісткових пластинок, перелом X ребра зліва у місці з`єднання з хрящовою частиною на рівні передньо-пахвовій лінії з відносно рівними, шорсткими поверхнями на межі відокремлення, без викришувань; синці, садна обличчя, тулубу, кінцівок. Смерть ОСОБА_7 настала від асфіксії в результаті аспірації дихальних шляхів кров`ю, обумовленої переломом кісток та хрящової частини носу, носової перегородки з пошкодженням слизової оболонки порожнини носу, що супроводжувався масивною кровотечею.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини не заперечував та пояснив суду, що 03 березня 2022 року, вдень, у приміщенні буд. АДРЕСА_2 , де він проживав разом зі своєю матір`ю потерпілою ОСОБА_7 , виник побутовий конфлікт, під час якого він наніс потерпілій один удар кулаком в область носу, від якого вона впала, після чого пішов у своїх справах. Через деякий час йому подзвонив батько, який на час конфлікту був відсутній за місцем проживання та повідомив, що мати померла. При цьому, обвинувачений ОСОБА_6 наполягав на тому, що наніс потерпілій тільки один удар в область обличчя та заперечував наявність умислу на її вбивство.

Крім показань самого обвинуваченого, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 03 березня 2022 року, ввечері, від свого батька їй стало відомо, що обвинувачений ОСОБА_6 вбив їх матір ОСОБА_7 , після чого вона викликала працівників поліції. Крім того, потерпіла ОСОБА_5 підтвердила суду, що обвинувачений ОСОБА_6 і раніше наносив тілесні ушкодження потерпілій. Факт нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілій до конфлікту, який мав місце 03 березня 2022 року, суду також підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 .

Зазначені обставини також повністю підтверджуються письмовими доказами, які були досліджені під час судового розгляду, а саме: протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 03 березня 2022 року, під час якого у приміщенні буд. АДРЕСА_2 , був виявлений труп ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями, а також вилучені змив РБК з порога та фрагмент штори зі слідами РБК (а.с.9-12); протоколом огляду трупа потерпілої ОСОБА_7 зі слідами тілесних ушкоджень (а.с.15-21); протоколом огляду речей потерпілої ОСОБА_7 зі слідами РБК (а.с.73-74); протоколами огляду мобільних телефонів «Sigma» та «VIVO» (а.с.38-40, 156-159); висновками судово-медичних експертиз №447 від 21.03.2022 року та №447/577-Е від 11 травня 2022 року (а.с.27-31, 144-148), згідно з якими у потерпілої ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: перелом кісток та хрящової частини носу, носової перегородки з пошкодженням слизової оболонки порожнини носу, кров та згортки у порожнині шлунку та початкового відділу тонкого кишечнику, рідка кров та згортки у просвітах верхніх дихальних шляхів, легеневих бронхів різного калібру, гостра емфізема в легенях, загальноасфіктичні ознаки: крапкові крововиливи на поверхні серця, легень, рідка кров у порожнинах серця та крупних судин, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів з тенденцією їх недокрів`я, множинні переломи ребер з обох сторін: косо-поперечні переломи ребер: IV, V, VI, VII ребер по середньо-ключичній лінії справа, а також переломи II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX ребер по середньо-ключичній лінії зліва з нерівними, обривчастими краями переломів, з черепицеподібними накладеннями та викришуваннями з боку внутрішніх кісткових пластинок та відносно рівними, дрібно-зубчастими, пологими краями переломів з боку зовнішніх кісткових пластинок, перелом X ребра зліва у місці з`єднання з хрящовою частиною на рівні передньо-пахвовій лінії з відносно рівними, шорсткими поверхнями на межі відокремлення, без викришувань; синці, садна обличчя, тулубу, кінцівок. Смерть ОСОБА_7 настала від асфіксії в результаті аспірації дихальних шляхів кров`ю, обумовленої переломом кісток та хрящової частини носу, носової перегородки з пошкодженням слизової оболонки порожнини носу, що супроводжувався масивною кровотечею; висновком судово-імунологічної експертизи №84/1 від 22 березня 2022 року (а.с.87-92), згідно з яким в слідах на парі кросівок, вилучених у обвинуваченого ОСОБА_6 під час його затримання, виявлена кров, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_7 ; висновком судово-імунологічної експертизи №84/2 від 22 березня 2022 року (а.с.94-97), згідно з яким на фрагменті марлі зі змивом з порогу та фрагменті штори, вилучених під час огляду місця події, виявлена кров, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_7 .

Крім того, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину також підтверджується долученими до матеріалів справи речовими доказами (а.с.13, 48, 75), якими визнані: змив РБК на марлевий тампон, фрагмент штори зі слідами РБК; мобільний телефон «VIVO», одяг обвинуваченого ОСОБА_6 ; одяг потерпілої ОСОБА_7 .

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №112 від 01 квітня 2022 року (а.с.115-117), обвинувачений ОСОБА_6 на хронічне душевне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав та на теперішній час не страждає. В період інкримінованого йому діяння міг в повній мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними. На даний час також може керувати своїми діями та розуміти їх наслідки. У застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характері не потребує.

Вирішуючи питання про спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_6 суд виходить з наступного.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" - вирішуючи питання про наявність у діях особи умислу на вбивство, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, треба враховувати спосіб, знаряддя злочину, локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного, що передували події, їх стосунки. Вказана правова позиція відображена також у постанові від 31 січня 2013 року Верховного Суду України по справі № 5-32кс12.

Згідно з ч.2 ст.24 КК України, умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 , будучи психічно та фізично здоровим, наносячи удари в ділянки життєво важливих органів потерпілої, яка є особою жіночої статі похилого віку, розумів та не міг не розуміти наслідки цього, а також те, що такими діями він може спричинити смерть потерпілої.

Крім того, під час судового розгляду, з метою перевірки показань обвинуваченого ОСОБА_6 в частині кількості нанесених потерпілій ОСОБА_7 ударів було призначено додаткову судово-медичну експертизу.

Згідно з висновком додаткової судово-медичної експертизи №447/3559-Е від 09 листопада 2022 року, виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 тілесні ушкодження утворилися від неодноразової дії тупого предмету (предметів), індивідуальні ознаки якого (яких) у властивостях ушкоджень не відображені, що не виключає можливості виникнення їх внаслідок нанесення ударів ногами та/або руками, або іншими предметами, які мають аналогічні властивості. Враховуючи кількість виявлених ушкоджень, можливо висловитись про те, що на тілі потерпілої виявлені сліди не менш як тридцяти травмуючи впливів, а саме в ділянці обличчя та голови не менше 6 впливів; в ділянці тулуба не менше 10 впливів, в ділянці верхніх кінцівок не менше 7 впливів, в ділянці нижніх кінцівок не менше 7 впливів. Характер виявлених ушкоджень свідчить про те, що вони спричинені в один проміжок часу в любій послідовності одне за одним. Характер, кількість, локалізація ушкоджень на різних площинах тіла виключають можливість виникнення вказаних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту (з положення стоячи) з приданням тілу прискорення або без такого.

Враховуючи вищевикледене, не можуть бути також прийняті судом до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він наніс тільки один удар та не мав умислу на заподіяння смерті потерпілій, оскільки вони спростовуються конкретними обставинами вчиненого злочину, а саме: кількістю, а також локалізацією ударів, нанесених потерпілій ОСОБА_7 , в тому числі і в життєво важливі органи. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 після заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, ніякої допомоги їй на надав, а залишив місце злочину.

Оцінюючи зазначені вище докази в сукупності, а також характер і спосіб злочинних дій щодо потерпілої, кількість нанесених ударів, поведінку обвинуваченого, суд беззаперечно вважає доведеним спрямованість умислу ОСОБА_6 саме на заподіяння смерті потерпілій, у зв`язку з чим показання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд розцінює як усталену модель захисту від пред`явленого обвинувачення, форму реалізації права на захист і бажання уникнути кримінальної відповідальності і покарання за вчинений злочин.

З урахуванням викладеного, оцінивши вищенаведені докази та встановлені на їх підставі фактичні обставини в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором і кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії особливо тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо.

Обставин, які пом`якшуть, або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачених ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 , а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років та шість місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з 03 березня 2022 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі: змив РБК на марлевий тампон, фрагмент штори зі слідами РБК; мобільний телефон «VIVO», одяг обвинуваченого ОСОБА_6 та одяг потерпілої ОСОБА_7 , які зберігаються в камері схову ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1