Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/5899/22
Провадження № 1-кс/553/1551/2022
У Х В А Л А
Іменем України

10.11.2022м. Полтава

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2022 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави надійшло клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.11.2022 до ЧЧ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якій вона просить вжити заходів до її колишнього співмешканця ОСОБА_5 , який в кінці вересня 2022 року, за адрсеою: АДРЕСА_1 шляхом зловживання довірою заволодів її мобільним телефоном Xiaomi, чим спричинив останній матеріальну шкоду.
01.11.2022 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 за попередньою правою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила, що приблизно 25 вересня (точного дня вона не пам`ятаю) вона у вечірній час знаходилася разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дома за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_4 її мобільний телефон для того, щоб комусь зателефонувати, через те, що у останнього не має власного мобільного телефону. ОСОБА_4 дала ОСОБА_6 свій мобільний телефон Xiaomi Mi A2 Lite у корпусі чорного кольору з IMEI: НОМЕР_1 , він комусь зателефонував та сказав, що йому потрібно терміново піти по якимсь його особистим справам та пішов з квартири разом з мобільним телефоном останньої. Приблизно через 3 години, повернувшись до дома, на запитання потерпілої де її мобільний телефон, ОСОБА_6 повідомив, що він його заклав якомусь знайому за рахунок свого боргу та сказав, що викупить його наступного дня. Наступного дня ОСОБА_6 не повернув мобільній телефон потерпілій, як обіцяв та ОСОБА_4 вирішила розірвати з останнім відносини та попросила його з`їхати з квартири їх мешкання.
Під час досудового розслідування допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив, що у кінці вересня 2022 року точної дати він не пам`ятає, знаходячись по просп. Героїв Сталінграда, біля буд. 5 у м. Харкові, він зустрів малознайомого на ім`я ОСОБА_8 , який винен був йому грошові кошти у розмірі 400 грн. ОСОБА_7 почав просити у ОСОБА_5 повернення боргу, однак останній відповів, що у нього не має на даний час такої можливості. ОСОБА_7 побачивши, що ОСОБА_8 тримає у руках мобільний телефон Xiaomi та запитав у останнього, що це за телефон, на що ОСОБА_8 відповів, що це його мобільний телефон. Тоді ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_5 віддати його мобільний телефон за рахунок боргу. Ілля погодився, але попросив ОСОБА_7 доплатити за вказаний мобільний телефон 200 грн. ОСОБА_7 погодився, віддав ОСОБА_5 200 грн. та забрав його мобільний телефон, після чого користувався їм особисто. ОСОБА_7 не знав, що вказаний мобільний телефон належить не ОСОБА_5 і що останній заволодів їм шляхом зловживання довірою.
В ході досудового розслідування проведено огляд місця події у кабінеті № 95 на 5 поверсі ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області, за даресою: м. Харків, пров. Балашовський, 12, де свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у присутності двох понятих видав співробітникам поліції мобільний телефон Xiaomi у корпусі чорного кольору з IMEI: НОМЕР_1 Model: НОМЕР_2 , який був поміщений до спеціального пакету KIV 2118832, опечатано, нанесено пояснювальний напис та засвідчено підписами учасників слідчої дії.
Власник майна: ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , к.н.т. НОМЕР_3 .
Особа у якій вилучили майно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце фактичного прожвання: АДРЕСА_4 , к.н.т. НОМЕР_4 .

Встановлено, що вказане вилучене майно має бути використано для проведення подальших слідчих (розшукових) дій, має значення для подальшого встановлення кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
При цьому, у разі не накладання арешту на вищезазначені предмети, існує ризик приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження майна.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що вилучені предмети є тимчасово вилученим майном, та мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

В судове засідання прокурор та власник тимчасово вилученого майна не з`явилися, надали суду заяву про розгляд клопотання без їх участі, в якій просили клопотання задовольнити, будь-яких доповнень не мають.

Приймаючи до уваги, що відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня надходження до суду, судом прийнято рішення про розгляд клопотання за відсутності прокурора та власника тимчасово вилученого майна.
Відповідно до положень ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Слідчий суддя, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та перевіривши відповідність даного клопотання вимогам ч. 7 ст. 237 КПК України, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ч. 1 ст. 171 КПК України слідчий, за погодженням з прокурором, звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядком, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом, знаряддям чи доказом вчинення злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З доданого до клопотання витягу з ЄРДР встановлено, що 01.11.2022 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до доданого до клопотання протоколу огляду місця події від 01.11.2022, оглядом місця події являється каб. №95, на 5 поверсі ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пров. Балашовський, 12. У вказаному кабінеті знаходиться чоловік, який представився як ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 видав співробітникам поліції мобільний телефон Xiaomi у корпусі чорного кольору. Мобліьний телефон у вимкненому стані, при натисканні кнопки вмикання вмикається. Дисплей мобільного телефону має пошкодження у вигляді численних тріщин на склі. Зверху на пошкодженому екрані мається липка стрічка. Задня кришка з лівої сторони не щільно прилягає до корпусу телефону. На камерах, що розташовані на задній панелі мається пошкодження у вигляді тріщині на склі. Також на задній часині телефону маються незначні подряпини. При знятті задньої кришки телефону з правої сторони мається наліпка з QR кодом та написом IMEI: НОМЕР_1 . На задній кришці телефону мається значок торгівельної марки Xiaomi «МІ» та напис «Made in China» Model: M1805D1SG, Xiaomi Communications Co. Ltd Designed by Xiomi Amdroidone»
Постановою старшого дізнавача від 01.11.2022 року вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000464від 01 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі відносяться до тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя вбачає, що вилучені предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні та можуть містити в собі докази, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами необхідні для проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що передача вилученого майна на відповідальне зберігання власнику з ознайомленням про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, не забезпечить його належної схоронності від таких випадків як крадіжка, пошкодження, знищення, інших негативних обставин, які не залежать від волі особи, якій він буде наданий на зберігання.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Керуючись ст. ст. 167, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на мобільний телефон ТМ «Xiaomi» у корпусі чорного кольору з IMEI: НОМЕР_1 Model: НОМЕР_2 , поміщений до спеціального пакету KIV 2118832, опечатаний, нанесено пояснювальний напис та засвідчено підписами учасників слідчої дії, вилучений під час огляду місця події, який проводився 01.11.2022 у кабінеті № 95 на 5 поверсі ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, пров. Балашовський, 12 у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 5-тиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1