Справа № 559/996/23
Провадження № 1-кп/559/130/2023
УХВАЛА

31 березня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дубно Рівненської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Варковичі, Дубенського району, Рівненської області, українець, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, раніше не судимий, депутатом не являється, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

на розгляді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому, який спливає 02.04.2023. В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні, зокрема кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а також докази обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам передбаченими п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, мотивуючи тим, що останній не працює, не має постійного джерела прибутку, час від часу проживає у м. Рівне, а відтак може покинути своє місце проживання, може вупливати на свідків, які ще не допитані, з метою зміни показів. Враховуючи вказане прокурор просить продовжити строк домашнього арешту обвинуваченому на 60 днів.

Обвинувачений у судовому засіданні просив застосувати нічний домашній арешт. вказуючи, що у весняний період змушений обробити городи, а так як мама інвалід, а баба часто хворіє, і є пенсіонеркою, зломала ногу, тому потрібно їм допомогати, зокрема завезти у лікарню бабу, ходити по продукти в магазин.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 підтримала обвинуваченого та вказала, що ризики, зазначені у клопотанні нічим не підтверджені, а обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується, змушений допомагати членам сім`ї і працювати по господарству, тому просить змінити запобіжний захід на домашній арешт лише в нічний час.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту обвинуваченому судом встановлено наявність ризику, визначеного КПК України, а саме переховуватись від суду. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України та за вчинення останнього передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, що дає підстави вважати, що ОСОБА_4 , у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тим самим затягуючи судовий розгляд даного кримінального провадження. Крім того, було встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, проживає за місцем реєстрації разом із своєю бабусею, проте час від часу проживає та проводить свій час в м. Рівне, що дає підстави вважати, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, останній зможе покинути місце свого проживання та з метою уникнення кримінальної відповідальності переховуватись від органів досудового розслідування. Щодо незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, то даний ризик (передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , будучи обвинуваченим у вчиненні, зокрема тяжкого кримінального правопорушення, зможе впливати, шляхом погроз на свідків (понятих, які були присутні під час проведення слідчих дій), а також на особу, яка проводила оперативну закупку з метою зміни ними показів у якості свідка, при їх допиті судом першої інстанції, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то дний ризик (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, немає постійного джерела доходів, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_4 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, у розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, зокрема ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим необхідність продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів наразі не буде достатнім для забезпечення вищезазначеного ризику.

Разом з тим, доводи обвинуваченого та його захисника щодо необхідності обвинуваченим обробляти городи, доглядати за господарством, допомагати матері, яка є інвалідом та бабі, яка є пенсіонеркою та постійно хворіє, зломала ногу, суд оцінює критично, зокрема суд зазначає, що мати є інвалідом 3 групи, що не забороняє працевлаштування, тобто відсутні відомості про неможливість займатися, зокрема і доглядом за хворою бабою, при цьому в складі сім`ї також є зареєстрована, хоча і фактично не проживає, сестра обвинуваченого, яка не позбавлена можливості в допомозі спільним з обвинуваченим матері та бабі, зокрема по господарству. А відтак у клопотанні обвинуваченого та захисника слід відмовити.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого, який не одружений та не працевлаштований, а також оскільки судом встановлено наявність ризику, передбаченого п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому строк цілодобового домашнього арешту на шістдесят днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 291, 369-372 КПК України, суд

ухвалив:

клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту обвинуваченому задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одруженому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною покидати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , строком на 60 діб, тобто по 29.05.2023 включно.

2. На період домашнього арешту покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першою вимогою на виклик до суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В клопотання обвинуваченого та захисника про застосування домашнього арешту в нічний час - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області для контролю.

Суддя ОСОБА_1