Справа №587/2439/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/747/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 03.12.2021 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 18.07.2014 року Зарічним районним судом м. Суми за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора в якій вона просила вирок Сумського районного суду Сумської області від 03.12.2021 року, відносно ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання, дослідити дані, що характеризують особу ОСОБА_8 та ухвалити новий вирок яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. В іншій частині вирок суд просила залишити без зміни.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі строком три роки.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з дня його прибуття та постановки на облік у виправний центр за місцем відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вважала, що суд першої інстанції враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 , злочину (нетяжкий злочин), сукупність всіх обставин, що характеризують цей злочин, особу винного (раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, має поганий стан здоров`я), обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину дійшов помилкового висновку про те, що вищевказані обставини є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і, як наслідок, про наявність підстав для застосування ст.69 КК України.

На думку прокурора наявність щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення у цьому кримінальному правопорушенні не призвели до істотного зниження ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції, в середині серпня 2018 року близько 17 години (точної дати та часу в ході досудового та судового слідства встановити не представилось за можливе) ОСОБА_8 на кухні за місцем свого мешкання квартира АДРЕСА_2 надав пристрій для вживання наркотичних засобів шляхом паління та паперовий згорток з коноплею ОСОБА_10 та дозволив останньому вжити наркотичний засіб канабіс шляхом паління. Через кілька днів (точної дати та часу в ході досудового та судового слідства встановити не представилось за можливе) на запрошення ОСОБА_8 , ОСОБА_10 в квартирі АДРЕСА_2 вживав наркотичний засіб канабіс шляхом паління.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка вимоги апеляційної скарги прокурора підтримала, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення вимог скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в сукупності з доводами апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України при зазначених у вироку обставинах, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які були повно і всебічно досліджені та правильно оцінені, і фактично прокурором та іншими учасниками кримінального провадження не оспорюються, а тому колегія суддів не вдається до їх перевірки.

З огляду на викладене колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції переглянути виключно в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Так, відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас положення ст. 50 КК України визначають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, з матеріалів справи вбачається, що судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого. Щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину суд визнав як пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, обставин, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено. Також суд врахував і те, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_8 кваліфікується як нетяжкий злочин, особу обвинуваченого, який, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останнього разу в 2014 році, характеризуючи дані обвинуваченого, згідно представлених суду документів за місцем проживання характеризується негативно, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, має поганий стан здоров`я..

З огляду на викладене, суд дійшов висновку з яким за встановлених обставин погоджується і колегія суддів, що при наявності більш двох обставин, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, необхідно призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.317 КК України у виді 3 років обмеження волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про те, що наявність щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення у цьому кримінальному правопорушенні не призвели до істотного зниження ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає дані обставини такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Крім цього колегія суддів зазначає, що кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_8 в середині серпня 2018 року і за період з моменту вчинення і до розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_8 не скоював ніяких правопорушень, тому призначене основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.317 КК України у виді 3 років обмеження волі, колегія суддів вважає достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.

Інших доводів, які б виступили обставинами для задоволення вимог апеляційної скарги прокурором в ході апеляційного розгляду справи не наведено та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок в оскарженій його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено, а тому вирок суду першої інстанції має бути залишений без зміни, а апеляційну скаргу прокурора, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 03.12.2021 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 на цей вирок, без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4