справа № 619/633/23
провадження № 1-кп/619/44/23
ВИРОК

іменем України

09 лютого 2023 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000782 від 03.10.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван Вірменія, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має двох малолітніх доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , командира відділення 1 самохідного артилерійського взводу 2 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи у військовій частині НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_6

захисник - ОСОБА_7 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 зараховано наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.09.2022 року № 190 для проходження військової служби за мобілізацією, призначеного на посаду командира відділення 1 самохідного артилерійського взводу 2 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, військової частини НОМЕР_1 , присвоєно звання головного сержанта. Відповідно до вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, яки діє по сьогоднішній день. Однак, ОСОБА_3 29.08.2022 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин, незаконно вирішив тимчасово ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд. Реалізуючи свій злочинний умисел, сержант ОСОБА_8 , у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, знаходячись у місці тимчасової дислокації підрозділу в районі АДРЕСА_3 , 29.08.2022 самовільно залишив місце служби. Доводячи свій злочинний умисел до кінця сержант ОСОБА_3 в період з 29.08.2022 по 19.12.2022, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами розташування особового складу військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин. За час відсутності на службі сержант ОСОБА_3 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, у медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

05.01.2023 у м. Харків між прокурором Чугуївського відділу спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої останній беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, вчиненого ним за викладених вище обставин у повному обсязі висунутого обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному злочині та активно сприяв розкриттю злочину і зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість під час судового провадження.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 5 ст. 407 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, нижчого від найнижчої межі, становленої санкцією ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі. При цьому, сторони погоджуються на підставі ст. 62 КК України замінити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі на покарання у вигляді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців та з урахуванням вищевказаного призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

У судовому засіданні сторони кримінального провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд дійшов висновку про затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд зазначає, що злочин, у вчиненні якого вина обвинуваченого визнається доведеною, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, унаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.

У судовому засіданні, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом з`ясовано у обвинуваченого питання, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, та обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим, зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, крім того розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Суд, шляхом опитування обвинуваченого, прокурора, захисника у судовому засіданні, відповідно до вимог ч. 6 ст. 474 КПК України, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Отже, угода про визнання винуватості, яка укладена 05 січня 2023 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_7 , відповідає вимогам КПК України та КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, які передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Частиною 5 ст. 65 КК України встановлено, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, за яке належить призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 62 КК України замінити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі на покарання у вигляді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців та призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 05 січня 2023 року у м. Харків між прокурором Чугуївського відділу спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 62 КК України, замінити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки та з урахуванням вказаного призначити покарання ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 407 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 19.12.2022.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою.

Відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1