Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
641/1686/22 (1-кс/641/37/23): Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за поданням правоохоронних органів, за клопотанням слідчого, прокурора та інших осіб про; скасування арешту майна.
Надіслано судом: 14.02.2023. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 02.02.2023
Номер судового провадження: 11-сс/818/199/23
ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/1686/22 (1-кс/641/37/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/199/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: скасування арешту майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 ,

власника майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду міста Харкова від 12 січня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні. внесеного до ЄРДР за № 0001419 від 13.12.2022 за ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотаннязахисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту тимчасово вилучених речей у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001419 від 13.12.2022 за ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що клопотання було заявлено передчасно, оскільки відсутні порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, які полягають у забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

Також слідчий суддя зазначив, що всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження ще не були проведені.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати заборону на використання транспортного засобу Volkswagen Bora 2.0», VIN-код: НОМЕР_1 , 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_2 та передати транспортний засіб на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України та скасувати арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Bora 2.0», VIN-код: НОМЕР_1 , 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_2 та повернути його ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує на те, що органом досудового розслідування проведені всі необхідні слідчі дії із автомобілем «Volkswagen Bora 2.0», державний номер НОМЕР_2 спрямовані на збирання доказів

Зазначає, що ОСОБА_7 не є учасником та стороною кримінального провадження, письмове повідомлення про підозру вручене ОСОБА_8 .

Наголошує на тому що прокурором не доведена необхідність проведення ще будь яких слідчий дій з автомобілем, окрім тих що вже були здійснені.

Також апелянт вважає взагалі незрозумілим необхідність накладення арешту саме на свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши доводи апеляційної скарги захисника, вислухавши думку власника майна та його представника, які підтримали свою апеляційну скаргу, наполягали на її задоволенні, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що проводиться досудове слідство у провадженні Так, слідчим відділом №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001419 від 13.12.2022 за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.186 ЮС України.

15.12.2022 у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб.

13.12.2022 в період часу з 15.05 до 15.38 слідчим СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. Фонвізіна, 20 ГК «Волна» під час якого навпроти гаражного боксу № НОМЕР_3 вилучено автомобіль «Volkswagen Bora 2.0», VIN-код: НОМЕР_1 , 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_10 від 15.12.2022 (справа №641/1686/22, провадження №1- кс/641/379/2022) задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_11 та накладено арешт на тимчасово вилучене майна, а саме автомобіль «Volkswagen Bora 2.0», VIN-код: НОМЕР_1 , 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_2 . Тією ж ухвалою слідчого судді вирішено порядок виконання ухвали слідчого судді та визначено місце зберігання транспортного засобу: штраф-майданчик ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області.

Крім того, 13.12.2022 в період з 14.25 до 14.52 проведено огляд місяця події - автомобіля «Volkswagen Bora 2.0», державний номер НОМЕР_2 під час якого серед інших речей і документів виявлено і вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Bora 2.0», державний номер НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м.Харкова ОСОБА_10 від 15.12.2022 (справа №641/1686/22, провадження №1- кс/641/374/2022) задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_11 та накладено арешт на майно тимчасово вилучене під час огляду автомобіля «Volkswagen Bora 2.0», державний номер НОМЕР_2 в тому числі і на свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, яке передано на зберігання до камери схову ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області.

Власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не був присутній під час розгляду клопотань про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, зокрема на автомобіль «Volkswagen Bora 2.0», державний номер НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Постановою старшого слідчого СВ Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 від 14.12.2022 автомобіль «Volkswagen Bora 2.0», державний номер НОМЕР_2 , бежевого кольору, 2003 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 з предметом ззовні схожим на биту в салоні визнано речовими доказами.

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_13 від 13.12.2022 вбачається, що при вчиненні кримінального правопорушення (злочину) використовувався автомобіль «Volkswagen Bora 2.0», державний номер НОМЕР_2 , бежевого кольору та предмет, який ззовні дуже схожий на биту.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, ч.2ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя,суд повинен враховувати: 1)правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння,передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна(якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4)розмір шкоди,завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно, вказане в клопотанні та арештоване слідчим суддею, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Доводи апелянта стосовно вже відсутності підстав для продовження арешту на майно відкидаються колегією суддів, оскільки з матеріалів долучених до клопотання вбачається, що станом на день розгляду слідчим суддею клопотання захисника у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001419 від 13.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України не проведенні всі необхідні слідчі дії та не проведені всі необхідні експертні дослідження з автомобілем «Volkswagen Bora 2.0», державний номер НОМЕР_2 , бежевого кольору, 2003 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 .

Суду апеляційної інстанції також не надано інформації про проведення всіх необхідних слідчих дій у вкзаному кримінальному провадженні.

Крім того, апелянтом адвокатом ОСОБА_6 у своєму клопотанні про скасування арешту на майно не наведено належних доказів про можливість збереження речового доказу, а саме автомобіля «Volkswagen Bora 2.0» щляхом передачі на відповідальне зберігання.

Решта доводів, на які посилається в апеляційній скарзі власник майна також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони не спростовують правильність висновків зазначених в ній, а ґрунтуються лише на суб`єктивних оціночних судженнях.

Фактично, доводи апеляційної скарги апелянта зводяться до того, що власник майна не причетний до вчинення протиправних дій, а тому законних підстав для арешту його майна немає.

Колегія суддів зазначає, що така позиція захисника є хибною, оскільки автомобіль, який належить ОСОБА_7 , використовувався під час вчинення протиправних дій щодо потерпілого, про що потерпілий повідомив органи досудового розслідування, а отже у відповідності до ст. 98 КПК України автомобіль є речовим доказом, як і свідоцтво на право власності на транспортний засіб.

При цьому, колегія суддів зазначає, що слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

При розгляді клопотання про скасування арешту на майно, слідчим суддею дотримані вимоги КПК України зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам закону.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Також, Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду міста Харкова від 12 січня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні. внесеного до ЄРДР за № 0001419 від 13.12.2022 за ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...