ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-кп/818/411/23 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 635/8233/21 Головуючий І інстанції ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 02.03.2023 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000121 від 08.04.2021, за частиною 2 статті 156, частиною 1 статті 156-1, частиною 2 статті 301, частиною 1 статті 301-1 КК України, -

встановила:

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02.03.2023 задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 30.04.2023 включно.

Не погодившись з вказаною ухвалою, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити запобіжний захід відносно свого підзахисного з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що його підзахисний не згоден з таким важким та довготривалим для нього знаходженням в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор». Також захисник вважає, що ризики передбачені статтею 177 КПК України відсутні, прокурором вони лише перераховані та жодним чином не підтверджено і те, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить відповідну процесуальну поведінку його підзахисного.

Апелянт вказує на те, що у сторони обвинувачення немає достатніх підстав та достовірних доказів, про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, буде мати намір вчинити інший злочин або здійснити вплив на свідків чи потерпілу та буде переховуватися від суду. Обвинувальний вирок по даному кримінальному провадженню ще не винесено, тому казати, що обвинувачений має намір переховуватись від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності, є передчасним та суперечить приписам статті 17 КПК України.

Крім цього, захисник звертає увагу суду апеляційної інстанції на позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні та не заперечувала прозастосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу. Також захисник вказує на те, що обвинувачений скаржиться на поганий стан здоров`я та не надання йому в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» належної медичної допомоги.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились та не повідомили про причини свого неприбуття.

В апеляційній скарзі не міститься клопотання захисника про розгляд поданої скарги за його участю та участю його підзахисного

За таких обставин, в силу вимог статтей 405, 422-1 КПК України неявка прокурора та захисника не є перешкодою для апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції надав оцінку обставинам кримінального провадження та вважав, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, не зменшилися, продовжують існувати та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою. Також суд дійшов висновку про неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та вважав, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе, забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

З таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції, вважає його обґрунтованим і вмотивованим.

Під час апеляційного перегляду, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та постановлена з дотриманням вимог статей 177,178,199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та не перестали існувати, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, передбачених частиною 2 статті 156, частиною 1 статті 156-1 КК України та у вчиненні кримінальних правопорушень проти громадського порядку та моралі, передбачені частиною 2 статті 301, частиною 1 статті 301-1 КК України, які відноситься до категорії нетяжких та тяжких злочинів.

При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до неналежного дотримання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків.

Суд апеляційної інстанції також бере до уваги те, що відповідно до наявних в матеріалах провадження відомостей, обвинувачений ОСОБА_6 міцних соціальних зав`язків не має, ніде не працює, за місцем проживання характеризується негативно, що додатково свідчить про існування ризику переховування обвинуваченого від правоохоронних органів та суду.

Відомостей які б спростовували дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , суду апеляційної інстанції захисником надані не були.

Отже, на час проведення апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, що існували на час обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, а саме можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, яка є неповнолітньою, чи свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення не втратили свою актуальність, а суспільний інтерес, внаслідок висунутого йому обвинувачення, об`єктивно переважає принцип поваги до особистої свободи.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу непов`язаного з триманням під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки, що безпосередньо може вплинути на дотримання розумних строків судового розгляду.

Щодо доводів захисника про погіршення стану здоров`я його підзахисного у зв`язку з тривалим перебуванням його в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та не надання йому належної медичної допомоги, суд апеляційної інстанції, акцентує увагу захисника на те, що зазначені доводи не підтвердженні жодними доказами чи медичними висновками про стан здоров`я його підзахисного.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 .

Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу суду першої інстанції на тривалий розгляд кримінального провадження, за яким обвинувачений тривалий час перебуває під вартою.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 02.03.2023 залишити без змін.

Звернути увагу суду першої інстанції на тривалий розгляд кримінального провадження, за яким обвинувачений тривалий час перебуває під вартою.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: