ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2022 Справа №607/15108/22 Провадження №1-кп/607/1709/2022 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження №0000954, дані про яке 28.09.2022внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Славута, Шепетівського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст.358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2022 ОСОБА_3 , переслідуючи мету підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, а саме посвідчення водія на своє ім?я, яке надає право керувати транспортними засобами, перебуваючи за місцем свого проживання у м.Тернополі, діючи умисно, протиправно, за допомогою комп?ютерного обладнання та заздалегідь придбаного ним у мережі інтернет бланку, вніс особисті дані до бланку посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , виданого 11.04.2022 у ТСЦ 6841, тобто виготовив його для подальшого використання.

Крім цього, 28.09.2022 у ОСОБА_3 , який перебував на бульварі Т.Шевченка, 25, в м.Тернополі, виник протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого офіційного документа - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповненого на його ім?я, виданого 11.04.2022 у ТСЦ 6841.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 28.09.2022 близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Xyundai», моделі «Sonata», д.н.з. НОМЕР_2 та перебуваючи на бульварі Т.Шевченка, 25 в м.Тернополі, був перевірений працівниками УПП в Тернопільській області за порушення правил дорожнього руху, а саме за неправильне паркування. Під час перевірки документів, на законну вимогу працівників патрульної поліції ОСОБА_3 , усвідомлюючи що посвідчення водія є завідомо підробленим, діючи умисно, шляхом його використання, пред?явив завідомо підроблене ним посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11.04.2022, видане на його ім?я, серія та номер якого не співпадав із даними ІПНП.

Згідно інформації регіонального сервісного центру MBC в Тернопільській області, у Єдиному державному реєстрі МВС України не міститься інформації щодо отримання посвідчення водія громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За результатами судової технічної експертизи документів №CE-19/120-22/9566-ДД стало відомо, що бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_3 , заповнений на ім?я ОСОБА_3 , виготовлений не на підприємстві, що здійснює випуск таких документів.

За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.1 ст.358 КК України, тобто у підробленні посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і яке надає права, з метою його використання та ч.4 ст.358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та дав пояснення, аналогічні викладеним у обвинувальному акті обставинам. Показав, що дійсно 11.07.2022 за допомогою комп?ютерного обладнання та раніше придбаного ним бланку, вніс особисті дані до бланку посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , тобто власноруч виготовив посвідчення водія на своє ім`я для його подальшого використання у власних цілях. Також показав, що 28.09.2022 близько 09 год. 30 хв., перебуваючи на б-р.Т.Шевченка, 25 у м.Тернополі, під час перевірки документів працівниками УПП в Тернопільській області, пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11.04.2022, усвідомлюючи, що таке є підробленим.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, а також враховуючи, що судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також стосуються процесуальних витрат та речових доказів. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосуються процесуальних витрат та речових доказів, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно: за ч.1 ст.358 КК України, як підроблення посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і яке надає права, з метою його використання та за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також те, що він на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Окремо суд враховує поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, яка наповнена критичною оцінкою вчиненого та висловленням жалю з приводу вчиненого, а також демонстрацією готовності нести відповідальність за вчинене (повне визнання вини, належна процесуальна поведінка).

З огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.4 ст.358 КК України, а остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити із врахуванням положень ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому суд не знаходить підстав для застосування інших видів покарань, передбачених санкціями ч.ч.1, 4 ст.358 КК України, оскільки вважає їх такими, що не відповідатимуть характеру та ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також не призведуть до виправлення особи обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України, суд також не знаходить.

На думку суду, за викладених обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, покарання у виді штрафу буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його меті та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст.174 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 368, 370-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст.358 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
На підставі ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.09.2022 у справі №607/13331/22 на посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане ТСЦ 6841 від 11.04.2022 видане на ім`я ОСОБА_3 .
Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 6841 від 11.04.2022 на ім`я ОСОБА_3 , яке згідно постанови дізнавача від 28.09.2022 поміщено у сейф-упакування №WAR1176057 та зберігається при матеріалах даного кримінального провадження, після набрання вироком законної сили знищити; відеозапис «export-hkhxo», який зберігається на носії інформації у вигляді DVD-R диску, який згідно постанови дізнавача від 17.10.2022 зберігається при матеріалах цього кримінального провадження, після набрання вироком законної сили - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000954 від 28.09.2022.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів від 13.10.2022 №СЕ-19/120-22/9566-ДД в розмірі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок.
Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий суддяОСОБА_1