Справа № 308/1005/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №000165 від 20 січня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України, у кримінальному провадженні №000165, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2023.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 21 серпня 2022 року №2212/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 24 серпня 2022 року строком на 90 діб та в подальшому Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Незважаючи на викладене, 20 січня 2023 року, приблизно о 03 год. 32 хв., ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, таємно реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна і звернення його в свою власність, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи за адресою: м. Ужгород, просп. Свободи, біля будинку №28, шляхом підняття люка на колодязі зв`язку ККЕ №700в-7016-701а, проник всередину, звідки за допомогою ножиць по металу зробив кінцевий зріз, та викрав приблизно 50 метрів телекомунікаційного кабелю ТПП-200х2х0,4; ЗС19, що належить АТ «Укртелеком», витягнувши його із зазначеного колодязя, чим спричинив матеріальну шкоду вказаному підприємству на суму 18377,19 грн.

Таким чином, встановлено достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене шляхом проникнення до іншого сховища, вчинене умовах воєнного стану.

Крім того, 20 січня 2023 року, приблизно о 03 год. 32 хв., ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна і звернення його в свою власність, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи за адресою: м. Ужгород, просп. Свободи, біля будинку №28, шляхом підняття люка на колодязі зв`язку ККЕ №700в-701б-701а, проник всередину, звідки за допомогою ножиць по металу зробив кінцевий зріз, та викрав приблизно 50 метрів телекомунікаційного кабелю ТПП-200х2х0,4; ЗС19, що належить AT «Укртелеком», витягнувши його із зазначеного колодязя, що своєю чергою призвело до припинення надання телефонного зв`язку загального користування 200 абонентським номерам та 190 ліній АДСЛ (доступу до мережі Інтернет).

Таким чином, встановлено достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 360 КК України, а саме: умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.

20.01.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннях.

Слідчий зазначає, що підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгород, громадянин України, з середньою освітою, мешканець АДРЕСА_1 , який відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий.

У клопотанні слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 20.01.2023; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_11 , протоколом затримання особи від 20.01.2023; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 20.01.2023.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим. Крім того, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працює, а відтак його майновий стан залишається незадовільним, а тому відносно нього не представляється можливим обрати запобіжний захід у виді застави. Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту не надається можливим, оскільки він може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто продовжить умисно вчиняти злочини проти власності, так як він є обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 185 КК України, та розуміючи невідворотність призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років за вчинений ним тяжкий злочин, може ухилятися від слідства і суду.

Вказані обставини, на думку слідчого, свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави, так як такі ним дотримані не будуть та є недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із запобіжним заходом у виді тримання під вартою. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

Слідчий зауважує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_4 може: переховуватися від органу досудового слідства, слідства, зокрема це підтверджується тим, що він підозрюється в умисному корисливому тяжкому злочині, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, представника потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь, що підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває та останньому відомі прізвища і адреси проживання свідків, а тому підозрюваний має реальну можливість спілкуватися з представником потерпілого та свідками, зокрема перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків і потерпілих даного кримінального провадження; може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто продовжить умисно вчиняти злочини проти власності, оскільки відносно нього було скеровано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кілька обвинувальних актів за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 185 КК України.

Беручи до уваги викладене, а також те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, вчинене ОСОБА_4 з корисливих мотивів, поєднане з проникненням до іншого сховища, що відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачає позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, враховуючи те, що майновий стан ОСОБА_4 залишається незадовільним, оскільки він ніде не працює, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам: спробам переховуватися від органу досудового розслідування і суду та незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, з метою відмови останніх від дачі правдивих свідчень, а також з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень, оскільки підстав для застосування йому більш м`якого запобіжного заходу у слідства не має, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, а тому, слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив застосувати відносно його підзахисного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час доби. Захисник наголосив, що ОСОБА_4 проживає разом із співмешканкою ОСОБА_12 , 1988 року народження, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_11 , 2006 року народження, ОСОБА_13 , 2009 року народження, та третя дитина, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також захисник просить врахувати майновий стан його підзахисного, який збережень немає.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, слідчим відділом Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000165, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України.

20.01.2023 у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене шляхом проникнення до іншого сховища, вчинене умовах воєнного стану, та ч. 1 ст. 360 КК України умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 цієї ж статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені статтею 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За приписами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 360 КК України, який відноситься до категорії проступку, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до ста двадцяти годин, або обмеження волі на строк від одного до трьох років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, зокрема: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 20.01.2023; протоколом огляду місця події від 20.01.2023 та ілюстративною таблицею до нього; протоколом допиту представника потерпілого АТ «Укртелеком» ОСОБА_8 від 20.01.2023; довідкою про вартість викраденого, знищеного або зловмисно пошкодженого майна та перебування його на балансі від 20.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.01.2023; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 20.01.2023; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 від 20.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 20.11.2023; протоколом затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України від 20.01.2023.

Беручи до уваги вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04), рішення від 21.04.2011) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вказаних кримінальних правопорушеннях, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, який має постійне місця проживання, наявність у нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей, відсутність місця роботи і джерела доходу, майновий стан підозрюваного, наявність судимості у підозрюваного (раніше судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадський робіт, яке відбув 16.03.2022), є обвинуваченим за ч. ч. 2, 3, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України у інших кримінальних провадженнях, обвинувальні акти у яких направлено до суду, розмір майнової шкоди, у завданні якої він підозрюється у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене та вивчені матеріали клопотання, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного; можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки існує ризик незаконного впливу на них, які під тиском підозрюваного можуть змінити показання або надавати неправдиві покази; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного кримінального правопорушення проти власності, відносно нього скеровано до суду декілька обвинувальних актів про його обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності.

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає наявними у зв`язку із встановленням обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Між тим, тяжкість інкримінованого особі злочину, так само як суворість можливої санкції не можуть слугувати єдиними підставами для тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого правопорушення хоч і є важливим фактором, не може бути єдиною підставою для виправдання тривалого періоду запобіжного ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі «Калашников проти Росії, Kalashnikov v. Russia» від 24 червня 2002 року, заява №47095/99, п. 116). Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті мають враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, а також міжнародні контакти (рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії, W v. Shitzerland» від 26 січня 1993 року Серія А, № 254-А, п. 33).

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя констатує, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Виходячи з встановлених слідчим суддею обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що в силу характеру конкретного діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема, обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування та необхідність запобігання ризиків, передбачених статтею п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, але не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під варту слід відмовити.

Разом з тим, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби з 19.00 год. до 08.00 год. наступної доби, без застосування електронного засобу контролю, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти вищезазначеним ризикам, які встановлено у судовому засіданні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Застосовуючи запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби слідчий суддя враховує конкретні обставини у кримінальному провадженні, особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має постійне місце реєстрації та проживання, наявність у нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей, остання з яких народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому, вважає, що вищезазначені обставини у своїй сукупності на даний час істотно знижують наявні ризики, які б виправдовували застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Саме тому слідчий суддя приходить до переконання за можливе застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на останнього відповідних обов`язків, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби із 19 год. 00 хв. до 08. год. 00 хв.; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; не спілкуватися із свідками, спеціалістами, експертами у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 187, 193-195, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , у нічний час доби із 19 год. 00 хв. до 08. год. 00 хв., без застосування електронного засобу контролю, на строк до 20 березня 2023 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби із 19 год. 00 хв. до 08. год. 00 хв.;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не спілкуватися із свідками, спеціалістами, експертами у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Також роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії зазначеної ухвали до 20.03.2023 року включно.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1