Справа № 199/5453/22
УХВАЛА
іменем України

2022 року листопада місяця 25 дня м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу підозрюваного ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження №0000099 від 10.02.2022,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга підозрюваного ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження №0000099 від 10.02.2022.
В обґрунтування скарги зазначив, що ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000099 від 10.02.2022, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
Так, постановою прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 18.02.2022 було закрито кримінальне провадження №0000049 від 23.04.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 301, ч. 2 ст. 156 КК України на підставі абз. 1 п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України, а тому після закінчення строку досудового розслідування слідчий та прокурор втратили процесуальне право погодити і 22.09.2022 вручили ОСОБА_3 письмове повідомлення про підозру по кримінальному провадженню №0000099 з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 156 КК України. Підставою для скасування повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні є порушення порядку його вручення, зокрема той факт, що станом на 22.09.2022, тобто в день вручення підозри, кримінальне провадження було закрите.
На підставі викладеного, ОСОБА_3 просив суд: скасувати повідомлення про підозру та здійсненої на його основі повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000099, за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України; скасувати процесуальне рішення старшого слідчого СВ ВП ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_6 , погоджене процесуальним прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000099, за ч. 2 ст. 156 КК України про вручення ОСОБА_3 письмового повідомлення про підозру від 22.09.2022 та здійсненої на його основі повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.11.2022 слідчим СВ ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровської області, погоджене процесуальним прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , та зобов`язати прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра, яким здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000099 за ч. 4 ст. 156 КК України вчинити дії спрямовані на виключення з ЄРДР відомостей про оголошення підозри ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 156 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 скаргу підтримали з підстав викладених у ній та просили скаргу задовольнити в повному обсязі, зокрема звернувши увагу на практику Верховного Суду, норми Конституції України, а саме ст. 61, рішення Конституційного Суду України №9-рп/99 від 27.10.1999, та Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод, ратифіковану Україною, а саме статтю 4 протоколу №7 до Конвенції і застосування даної норми права у рішеннях ЄСПЛ.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечувала, оскільки така скарга є не обґрунтованою.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи скарги та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Частиною 3 статті 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
КПК України не містить визначення терміну «підозра», проте за своєю сутністю підозра - це первісне припущення щодо причетності конкретної особи до вчинення певного кримінального правопорушення, яке згодом може бути змінене або скасоване, чим підозра відрізняється від обвинувачення, яким відповідно до визначення терміну, який міститься в п.13 ч. 1 ст. 3 КПК України, є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, установленому КПК України.
Також, підозра повинна бути обґрунтованою, оскільки згідно з ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Вимоги до змісту письмового повідомлення про підозру містить ст. 277 КПК України, де визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст. 278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст. 279 КПК України).
Також, КПК України не визначає порядку перевірки підстав для скасування повідомлення про підозру та не встановлює будь-яких норм щодо предмету судового контролю слідчим суддею такого повідомлення.
Утім, зміст вищенаведених норм КПК України вказує на те, що під час розгляду скарг на повідомлення про підозру предметом перевірки слідчого судді повинно бути виключно питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а також питання наявності достатніх підстав (доказів) для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, в контексті перевірки наведених у відповідній скарзі аргументів.
У тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
КПК України не визначає змісту поняття «обґрунтована підозра», а тому відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, належить керуватись усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), за якою «існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, утім те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011).
Такий стандарт є найнижчим за рівнем переконання у кримінальному провадженні, тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого приходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (п. 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.94).
У судовому засіданні встановлено, що ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000099 від 10.02.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, на підставі повідомлення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яке надійшло до чергової частини ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області 10.02.2022, щодо вчинення розпусних дій відносно її доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з боку тренера зі спортивної акробатики ОСОБА_3 в спортивній школі «Рей», розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , що мало місце у 2018 році.
Наразі підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_3 , якому 22.09.2022 було повідомлено про підозру і який, на думку органу досудового розслідування, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України.
17.11.2022 слідчим СВ ВП № ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, за погодженням з процесуальним прокурором, підозрюваному ОСОБА_3 здійснено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.
Зі змісту ж скарги не вбачається будь-яких доводів щодо беззаперечних обставин про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України чи інших обставин, які б очевидно вказували на непричетність підозрюваного до кримінального правопорушення, та відсутність достатніх підстав для висновку щодо її необґрунтованості.
Загалом доводи скарги і висловлені під час судового засідання позиції скаржника стосуються виключно питання про відсутність у підозрюваного ОСОБА_3 повноважень, обов`язків, які могли би вплинути на вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення.
Так, захисник стверджує, що 23.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.301 КК України. 15.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України.
15.07.2021 постановою прокурора Вознесенської окружної прокуратури міста Запоріжжя об`єднані матеріали кримінальних проводжень в одне провадження, якому надано №0000049. ОСОБА_3 19.07.2021 було здійснення повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 301, ч. 2 ст. 156 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000049, законний представник ОСОБА_8 направила заяву про залучення її доньки до провадження як потерпілої і 10.02.2022 ця заява була вручена старшому слідчому ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровської області.
Слідчій долучив заяву ОСОБА_8 від 10.02.2022 про визнання її потерпілої у кримінальному провадженні №0000049 шляхом внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повторних відомостей за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України щодо розпусних дій відносно неповнолітньої ОСОБА_8 , повідомлення про підозру в якому пред`явлено ОСОБА_3 22.09.2022 в рамках кримінального провадження № 0000099.
Таким чином, ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 зазначають, що замість об`єднання матеріалів в одне провадження слідчій під виглядом нового кримінального провадження продовжує строки досудового розслідування у справі №0000049, надавши йому нові реквізити у Єдиному реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, під час внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчий допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки неврахування наведеного ставить під сумнів законність і обґрунтованість процесуальним рішенням слідчого чи прокурора, що відповідно до п.10 ч. 1 ст.284 КПК України є підставою для скасування такого рішення.
Далі, постановою прокурора ОСОБА_4 від 18.02.2022 кримінальне провадження №0000049 закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування до моменту здійснення нового повідомлення про підозру у справі №0000099.
22.09.2022 старшим слідчим СВ ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_6 , за погодженням з процесуальним прокурором, підозрюваному ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, кримінальне провадження по якому було закрито постановою прокурором ОСОБА_4 від 18.02.2022 до моменту здійснення такого повідомлення.
Отже, здійснюючи повідомлення про підозру, слідчий порушив вимоги ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. 61 Конституції України щодо заборони притягнення до кримінальної відповідальності двічі (за ознакою повторної кримінальної процедури).
Водночас, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо достатньої обґрунтованості підозри, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення саме вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку.
Слідчий суддя наголошує, що існування достатніх підстав (доказів) для цілей повідомлення особі про підозру передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.
У даному кримінальному провадженні є достатні підстави вважати про можливе вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження (ст. 368 КПК України).
Щодо змісту самої підозри, а саме, що все зазначено в ній є припущеннями слідчого, така підозра складена без достатніх доказів, чітко не вказано на беззаперечність фактів, викладених у тексті повідомлення, то слідчий суддя зазначає, що КПК України не містить яким чином слідчий повинен викладати зміст підозри і на які докази має посилатися.
Частина 1 ст. 277 КПК України передбачає, що саме повинна містити підозра, однак яким чином слідчий викладає зміст підозри, він вирішує самостійно і за наявності, яких саме доказів слідчий вважає за достатнім її скласти та повідомити про це особі.
Слідчий суддя зазначає, що само по собі повідомлення ОСОБА_3 про підозру призвело лише до виникнення у нього прав та обов`язків підозрюваного, які передбачені статтею 42 КПК України, та не потягнуло інших обмежень, та будь-які інші процесуальні дії та відповідні обмеження.
Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлена 22.09.2022 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_3 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
Щодо вимоги зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні №0000099 від 10.02.2022, вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру, то ці вимоги перебувають поза межами повноважень слідчого судді, а саме давати вказівки слідчому та/або процесуальному керівнику.
У зв`язку із вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що при повідомлені про підозру у вказаному кримінальному провадженні слідчим були дотримані вимоги положень ст. ст. 276-278 КПК України, а тому скарга підозрюваного ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру задоволенню не підлягає в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 303-306, 309, 532, 371 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження №0000099 від 10.02.2022 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1
25.11.2022