Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/232/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 11.01.2023 року затримання ОСОБА_5 , майно, а саме: 8 батончиків шоколаду «NUTS DUO» та «MARS MAX», які поміщено до сейф-пакету №GSU2002106.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СВ ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000054 від 11.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

З метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні СВ ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000054 від 11.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 11.01.2023 року до ЧЧ ВП №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа перебуваючи за адресою: м. Херсон, вул. Миру, 12, таємно шляхом пошкодженням ролетів проникла в приміщення магазину «Хвилинка» та вчинила крадіжку майна.

В ході затримання особи підозрюваного у вчинені злочину, в присутності захисника в особі ОСОБА_6 та понятих, здійснено обшук ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 під час якого виявлено та вилучено вісім батончиків шоколаду «NUTS DUO» та «MARS МАХ», які поміщено до сейф-пакету №GSU2002106.

Встановлено, що згідно показів потерпілого ОСОБА_7 , шоколадні батончики «MARS MAX» та «NUTS DUO», належать останньому та були викрадені з приміщення торгівельного павільйону "Хвилинка".

Відповідно до положень ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Таким чином, положеннями ст. 64-2 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна, яке належить третій особі, має право звернутися виключно прокурор.

Разом з тим, клопотання про арешт майна, належного третім особам, подано слідчим СВ ВП№1 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для розгляду клопотання про арешт майна третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, поданого слідчим, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 64-2, 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8