Справа № 953/641/23
н/п 1-кс/953/1077/23
"09" лютого 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
- квартиру, загальною площею 32,3 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 .
- транспортний засіб PEUGEOT 607 2200, (2001), сірий, №двиг. PSA3FZ10LJ030317149, №куз. НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;
- транспортний засіб MITSUBISHI LANCER 1998, (2008), червоний, №двиг. 4B11CC5909, №куз. НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .
01.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у тому, що він, перебуваючи на території смт. Козача Лопань Харківського району Харківської області, добровільно вступив у незаконне створене формування т.зв. «Народна дружина АДРЕСА_2 », що підпорядковувалось збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, та діяльність якого була спрямована на реалізацію та підтримку рішень збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, зокрема: виконання окремих функцій правоохоронних органів, виявлення та незаконного затримання колишніх військовослужбовців ЗС України та патріотично налаштованих мешканців, а також збір, підготовку та передачу матеріальних ресурсів та інших активів представникам збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111-2 КК України.
Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.
Відповідно до інформаційних довідок з державних реєстрів, у тому числі Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також наданої РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області інформації, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на праві приватної власності належать:
- квартира, загальною площею 32,3 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 .
- транспортний засіб PEUGEOT 607 2200, (2001), сірий, № двиг. PSA3FZ10LJ030317149, № куз. НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;
- транспортний засіб MITSUBISHI LANCER 1998, (2008), червоний, № двиг. 4B11CC5909, № куз. НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .
Усвідомлюючи наслідки відповідальності за ч. 1 ст. 111-2 КК України, в тому числі конфіскації майна у випадку доведеності вини, підозрюваний має реальну можливість як особисто, так і через рідних, знайомих, чи уповноважених осіб вільно розпорядитися вказаним майном, чи в інший спосіб перешкодити його вилученню і збереженню, що поставить під загрозу досягнення завдання кримінального провадження.
Відтак, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на перелічене майно, власником якого є ОСОБА_4 , оскільки існує обґрунтована сукупність підстав вважати, що таке майно може підлягати конфіскації у випадку прийняття в подальшому відповідного рішення судом.
У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, на електронну адресу суду спрямувала заяву, в якій просить розглянути клопотання за своєї відсутності, клопотання підтримала, та просила про його задоволення.
Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_4 як власник майна, у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
01.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.
Відповідно до наданої інформації РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області від 24.01.2023, ОСОБА_4 на праві власності належать наступні транспортні засоби:
- транспортний засіб PEUGEOT 607 2200, (2001), сірий, № двиг. PSA3FZ10LJ030317149, № куз. НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;
- транспортний засіб MITSUBISHI LANCER 1998, (2008), червоний, № двиг. 4B11CC5909, № куз. НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Як зазначено вище, 01.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.
Санкція ч.1 ст. 111-2 КК України передбачає позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання, оскільки прокурор довела наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення-злочин, накладання арешту на майно підозрюваного, крім зазначеного нижче, забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 1 ст. 111-2 КК України.
Захід забезпечення у вигляді арешту майна підозрюваного, шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном, належного підозрюваному, відповідає завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваного ОСОБА_4 завданням кримінального провадження.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
В той же час, в частині клопотання про арешт на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_3 , червоного кольору, слідчий суддя вважає за доцільне відмовити у зв`язку з накладенням на нього арешту ухвалою слідчого судді від 08.02.2023.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
В решті клопотання відмовити.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1