Справа № 308/2190/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

27.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/105/23, за апеляційними скаргами, які подали: прокурор ОСОБА_5 та захисник підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 лютого 2023 року, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі - слідчий), погодженого прокурором, у кримінальному провадженні № 0001823, відомості про кримінальне правопорушення в якому 26.12.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, Закарпатської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, раніше не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування засобу електронного контролю до 28 лютого 2023 року включно з покладенням на підозрюваного таких процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; заборона залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний період доби, а саме з 22:00 по 07:00 год, без дозволу слідчого, прокурора чи слідчого судді; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 09 лютого 2023 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, санкція за скоєння якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Слідчий у клопотанні посилається на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні; знищити, сховати, спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Вищенаведене свідчить про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним покладених на нього обов`язків. Тому, слідчий просить обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що у кримінальному провадженні зібрані докази, які слугували підставою для висунення підозри. Слідчий суддя також вважає доведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, передбаченого п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Водночас, стороною обвинувачення у клопотанні не доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Враховуючи встановлені слідчим суддею обставини, а також дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою. Тому в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту відмовлено й обрано підозрюваному запобіжний захід - домашній арешт.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання залишив поза увагою наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , просить поновити просить строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Зазначає, що стороні захисту не надсилалась копія судового рішення, з його повним текстом адвокат ОСОБА_7 ознайомився лише 09.03.2023 на сайті судової влади України. Вказує на незаконність ухвали слідчого судді, просить її скасувати. Зазначає, що при постановленні судового рішення право на захист підозрюваного ОСОБА_6 було порушено, оскільки стороні захисту не вручено клопотання про обрання запобіжного заходу з додатками до нього. Крім цього, звертає увагу на факт порушення строків розгляду клопотання, оскільки воно зареєстроване 13.02.2023, розглянуто 22.02.2023, тобто поза межами 72 годин з моменту надходження до суду. Просить взяти до уваги дані про особу підозрюваного, характер вчиненого ним кримінального правопорушення, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційних скарг немає.

Апеляційні скарги розглядаються за відсутності сторін обвинувачення та захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає їх розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб апеляційний суд бере до уваги, що: сторони обвинувачення та захисту належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг; заяв про відкладення розгляду апеляційних скарг на інший день не подавали; адвокат ОСОБА_7 подав заяву про розгляд апеляційних скарг без його участі.

Із матеріалів судового провадження не убачається, що підозрюваному ОСОБА_6 чи його захиснику - адвокату ОСОБА_7 надсилалась копія ухвали від 22.02.2023 і що вони отримували таку ухвалу.

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили стороні захисту подати апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді в передбачений кримінальним процесуальним законом п`ятиденний строк, а тому, з огляду на приписи ст. ст. 21 та 117 КПК України, з метою недопущення порушення права підозрюваного на захист та доступ до правосуддя , причини пропуску строку на апеляційне оскарження, визнаються поважними, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а пропущений строк - поновленню.

При оцінці доводів апеляційних скарг та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в тому випадку, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, внесене 26.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001823, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється Ужгородською окружною прокуратурою.

Із журналу судового засідання убачається, що у розгляді клопотання брали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник, адвокат ОСОБА_7 , що не свідчить про порушення права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема протоколами прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, огляду місця події, допитів свідків, потерпілого, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, звітом про оцінку майна, на підставі яких 30.12.2022 винесено повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів бере до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Разом із тим, на переконання апеляційного суду, обґрунтованим є і висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування від органу досудового розслідування та суду.

Вказаний ризик підтверджуються тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі доведення його вини - позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Також апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про те, що передбачені п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики незаконного впливу підозрюваного на учасників кримінального провадження та вчинення інших кримінальних правопорушень не доведені, оскільки у підтвердження таких ризиків відсутні будь-які докази. Тому, доводи апеляційної скарги прокурора про наявність ризиків незаконного впливу підозрюваного на учасників кримінального провадження та вчинення інших кримінальних правопорушень, апеляційний суд відхиляє.

Крім того, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Тому, апеляційний суд вважає, що доводи слідчого та прокурора в цій частині ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду слідчим суддею клопотання, так і в апеляційному суді під час розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати досудовому розслідуванню у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання будь-яким із передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_6 з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт у нічний час доби, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, взявши до уваги вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, дійшов до належних висновків про відмову у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період часу з 22 години вечора по 07 годину ранку, які ґрунтуються на вимогах закону і доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, настанню яким не зможе запобігти обраний щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються виключно на припущеннях сторони обвинувачення та жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі прокурора не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; заборона залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний період доби, а саме з 22:00 по 07:00 год, без дозволу слідчого, прокурора чи слідчого судді; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, до 28.02.2023 включно.

Із урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, апеляційний суд відхиляє як безпідставні та необґрунтовані.

При оцінці доводів апеляційної скарги про порушення права підозрюваного ОСОБА_6 на захист, оскільки стороні захисту не вручено клопотання про обрання запобіжного заходу з додатками до нього, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до розписки підозрюваного ОСОБА_6 від 10.02.23 йому вручено копію клопотання та доданих до нього матеріалів. Тому, доводи захисника в цій частині визнаються такими, що не знайшли свого підтвердження і спростовуються вищенаведеним.

Доводи адвоката ОСОБА_7 про те, що клопотання зареєстроване 13.02.2023, а розглянуто 22.02.2023, тобто поза межами 72 годин з моменту надходження до суду, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище, визнає такими, що не спростовують висновків слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, наявність передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику, а відтак і про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги прокурора та захисника задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційні скарги, які подали прокурор ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 лютого 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором, у кримінальному провадженні № 0001823, відомості про кримінальне правопорушення в якому 26.12.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування засобу електронного контролю до 28 лютого 2023 року включно з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: