Справа№ 938/107/23
Судове провадження № 1-кп/938/48/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Верховина Верховинського району Івано- Франківської області, жителя в АДРЕСА_1 , українця, громадяна України, одруженого, не працевлаштованого, на утриманні повнолітня дочка, яка є інвалідом з дитинства 2 групи, з повною загальною середньою освітою, депутатом не обиралася, відповідно до ст.89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000012 від 03.02.2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив крадіжку (таємно викрав чуже майно) в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинив за таких обставин.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 05.30 годин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Надалі строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року №757/2022, затвердженими Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, від 22.05.2022 року № 2263-IX, від 15.08.2022 року № 2500-IX, від 16.11.2022 року №2738-ІХ, на строк до 19.02.2023 року.

ОСОБА_4 03.02.2023 року в період часу з 09.45 по 09.50 годин зайшов до приміщення другого поверху магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 . Перебуваючи в приміщенні цього магазину, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю продавця, заглянув за торговий прилавок, де побачив гаманець. Надалі ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та свідомо бажаючи настання негативних наслідків, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив вищевказаний гаманець, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 7500 гривень, які належали ОСОБА_5 , після чого покинув приміщення магазину.

Внаслідок вчинення цієї крадіжки в умовах воєнного стану потерпілому ОСОБА_5 спричинено майнової шкоди на суму 7500 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, вказавши, що погоджується зі всіма обставинами інкримінованого йому кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті щодо нього. Просив його суворо не карати, не позбавляючи волі, зазначивши, що дійсно 03.02.2023 року зранку зайшов на другий поверх магазину «Сантехніки» в селищі Верховина, в якому нікого не було. Потім зайшов за прилавок, побачив гаманець, в якому було 7500 гривень, які забрав і поставив у задню кишеню своїх штанів, поїхав додому. Цього ж дня до нього додому приїхали працівники поліції, він повернув викрадені гроші.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву про судовий розгляд даного кримінального провадження без його участі, зазначивши, що претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має, просив обвинуваченого суворо не карати (а.с.24).

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнає свою вину повністю, то не заперечував щодо того, щоб суд не допитував свідків по даній справі, не досліджував письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку (а.с.35).

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, у зв`язку з чим суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та/або стосуються речових доказів по справі, а також, дослідженням досудової доповіді, складеної працівником Верховинського РС філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області.

При призначенні покарання суд враховує, що у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 9.06.2005 року) та «Фрізен проти росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, загальні засади призначення покарання визначені в ст. 65 КК України, відповідно до якої покарання призначається 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить те, що він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані злочином збитки.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Суд також враховує особу винного ОСОБА_4 . Зокрема, вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.36), його місце проживання: с.Красник Верховинського району (а.с.37,41-43), проживає разом з дружиною, на їх утриманні повнолітня дочка інвалід з дитинства 2 групи (а.с.42-44), відповідно до ст.89 КК України не судимий (а.с.39), на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті Верховинської багатопрофільної лікарні не знаходиться (а.с.40), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.41).

Згідно з досудовою доповіддю Верховинського РС філії ДУ «Центр пробації в Івано-Франківській області» від 10.03.2023 року - ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства високий. На думку Верховинського РС у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним накладення на правопорушника обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації ( а.с. 29-32 ).

У ч. 2 ст. 4 КК України закріплено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Впродовж періоду з часу вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому вказаного кримінального правопорушення та по час ухвалення судом даного вироку не набирав чинності закон про кримінальну відповідальність, яким скасовувалася б кримінальна протиправність діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, пом`якшувалася б кримінальна відповідальність за його вчинення або іншим чином поліпшувалося становище обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст.185 КК України (в редакції закону, що діяв на час вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто станом на 03.02.2023 року) крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином, санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено тільки покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, яке в санкції ч. 4 ст. 185 КК України закріплене, як безальтернативне, може бути "надмірним тягарем" для нього, що призведе до порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також не сприятиме досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (тяжкий злочин), особу винного (не судимий, на утриманні повнолітня дочка, яка є інвалідом з дитинства 2 групи), обставини, що пом`якшують його покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих злочином збитків), суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, у зв`язку з чим слід обвинуваченого звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.ст.75,76 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового провадження не обирався.

Цивільний позов не заявлено, витрати на проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд зобов`язаний вирішити питання про скасування арешту майна та про долю речових доказів у порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Постановою від 03.02.2023 року (а.с.45) визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000012 від 03.02.2023 року грошові кошти в сумі 7500 гривень купюрами різних номіналів (6 купюр номіналом по 500 гривень серії ВЖ №2003294, СБ №6742133, ЛЗ №5161321, ВВ №0565774, ВЕ №2720131, ВИ №0826186; 21 купюра номіналом по 200 гривень серії ДЕ №5997128, СЖ №4996365, ЗЕ №5898695, УМ №1045611, ЄШ №5811423, ВД №4822774, ГЕ №2945692, СЄ №3558427, СЛ №3033241, ХЖ №1764428, ЕЦ №8170907, ГА №1319392, УА №8339734, СН №4030147, УИ №7328533, КМ №2866595, ВИ №3598532, УФ №3226685, ТБ №6111272, ТГ №0156841, ТВ №2180376; 3 купюри номіналом по 100 гривень серії УН №3410567, АЕ №0669392, УГ №1721030), які викрадено в потерпілого ОСОБА_5 та передано йому на відповідальне зберігання.

Постановою від 06.03.2023 року (а.с.46) визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000012 від 03.02.2023 року добровільно виданий потерпілим цифровий носій DVD-R диск 4,7 Gb марки «Verbatim», на якому містяться відеозаписи з камер відео спостереження, що перебувають в нього у власності та розміщенні на фасаді та у приміщенні належного йому магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 08.02.2023 року накладено арешт на вищевказаний диск (а.с.47-48), який зберігається у матеріалах кримінального провадження №0000012 від 03.02.2023 року, наявних у сторони обвинувачення.

У п.5 та п.4 ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що майно, яке було предметом кримінального правопорушення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення конфіскується, крім того, яке повертається власнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ч. 1, ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 08.02.2023 року на добровільно виданий потерпілим цифровий носій DVD-R диск 4,7 Gb марки «Verbatim», на якому містяться відеозаписи з камер відео спостереження, що перебувають в нього у власності та розміщенні на фасаді та у приміщенні належного йому магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_1 .

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :

-грошові кошти в сумі 7500 гривень купюрами різних номіналів (6 купюр номіналом по 500 гривень серії ВЖ №2003294, СБ №6742133, ЛЗ №5161321, ВВ №0565774, ВЕ №2720131, ВИ №0826186; 21 купюра номіналом по 200 гривень серії ДЕ №5997128, СЖ №4996365, ЗЕ №5898695, УМ №1045611, ЄШ №5811423, ВД №4822774, ГЕ №2945692, СЄ №3558427, СЛ №3033241, ХЖ №1764428, ЕЦ №8170907, ГА №1319392, УА №8339734, СН №4030147, УИ №7328533, КМ №2866595, ВИ №3598532, УФ №3226685, ТБ №6111272, ТГ №0156841, ТВ №2180376; 3 купюри номіналом по 100 гривень серії УН №3410567, АЕ №0669392, УГ №1721030), які викрадено в потерпілого ОСОБА_5 та передані йому на відповідальне зберігання,- вважати повернутими йому;

-цифровий носій DVD-R диск 4,7 Gb марки «Verbatim», на якому містяться відеозаписи з камер відео спостереження, що перебувають у власності та розміщенні на фасаді та у приміщенні належного потерпілому магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », - зберігати у матеріалах кримінального провадження №0000012 від 03.02.2023 року, наявних у сторони обвинувачення.

На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до вимог ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Наталія ЧЕКАН