Справа № 348/2121/22
Провадження № 11-сс/4808/395/22
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 листопада 2022 року про повернення скарги та відмову представнику скаржника адвокату ОСОБА_6 у поновленні строку на оскарження бездіяльності уповноваженої особи СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей в ЄРДР по заяві ОСОБА_7 від 06 вересня 2022 року,

за участю представника скаржника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 листопада 2022 року відмовлено представнику скаржника адвокату ОСОБА_6 у поновленні строку на оскарження бездіяльності уповноваженої особи СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей в ЄРДР по заяві ОСОБА_7 від 06 вересня 2022 року.

Матеріалами скарги встановлено, що адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області зі скаргою порядку ст. 303 КПК України, в якій зазначив, що 06.09.2022 ОСОБА_7 по пошті на ім`я начальника Надвірнянського РВП була направлена заява в порядку ст. 214 КПК України про скоєння громадянами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Дана заява згідно трекінгу поштових кореспонденцій «Укрпошти» отримана адресатом 07.09.2022. Оскільки заявником ніяких повідомлень з Надвірнянського РВП щодо внесення відомостей до ЄРДР отримано не було, 09.11.2022 адвокат ОСОБА_6 звернувся до начальника Надвірнянського РВП ГУНП з адвокатським запитом, на який станом на 14.11.2022 письмової відповіді отримано не було, проте в усному порядку йому повідомили, що заява ОСОБА_7 зареєстрована як звернення громадян, її перевірка доручена дільничому офіцеру поліції, який вже перевірку закінчив. Вважає, що 10-денний строк для оскарження бездіяльності дізнавача, слідчого чи прокурора фактично повинен відраховуватись з 14.11.2022, або же такий строк пропущений з поважних причин та підлягає поновленню. У зв`язку із чим просить поновити строк на оскарження бездіяльності уповноваженої особи СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, а саме невнесення відомостей в ЄРДР по заяві ОСОБА_7 від 06.09.2022 та зобов`язати уповноважену особу СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області невідкладно внести згідно заяви ОСОБА_7 від 06.09.2022 відомості про вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Слідчий суддя першої інстанції мотивував прийняте рішення тим, що строк на оскарження бездіяльності, що полягав у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 сплинув, заявник протягом двох місяців не виявляв зацікавленості в результатах розгляду його заяви, суд не знайшов підстав для поновлення строку на оскарження бездіяльності уповноваженої особи СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей в ЄРДР, інших поважних причин пропуску строку представником заявника не зазначено, у зв`язку із чим скарга підлягає поверненню скаржнику.

Представник скаржника ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою поновити строк на оскарження бездіяльності уповноваженої особи СВ Надвірнянського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області та зобов`язати уповноважену особу СВ Надвірнянського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області невідкладно внести згідно заяви ОСОБА_7 від 06.09.2022 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вважає, що ухвала слідчого судді першої інстанції є незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджуються доказами, суперечать ст. 304 КПК України та порушують права потерпілого згідно Європейської конвенції з прав людини. Вказує, що слідчий суддя належним чином не оцінив, що договір між адвокатам і Лутанюком був укладений 09.11.2022 року, адвокатський запит направлено 09.11.2022 року, строк на отримання відповіді на адвокатський запит закінчився 18.11.2022 року, а скарга в порядку ст. 303 КПК України подана представником скаржника ОСОБА_6 саме 18.11.2022 року, тобто для представника скаржника закінчення строку її оскарження припадає на 24.11.2022 року.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе прийняти судове рішення за відсутності прокурора.

Під час апеляційного розгляду:

- представник скаржника ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу слідчого судді, вважає її незаконною та обґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що з метою забезпечення реалізації права на апеляційне оскарження рішення слідчого судді, строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін, вивчивши матеріали скарги, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотримання прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вказані питання регламентуються статтями 303-308 КПК України. Предмет оскарження визначений чітко та є вичерпним переліком.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ висловлює сталу позицію, вказуючи у своїх рішеннях на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Ніконенко проти України» від 14 листопада 2013 року, п. 44, «Мута проти України» від 31 липня 2012 року, п. 61, «Карабет та інші проти України» від 17 січня 2013 року, п. 259).

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виконання завдань кримінального провадження може здійснюватись лише із застосуванням та дотриманням належної правової процедури, а відомості, які зазначені у заяві про кримінальне правопорушення, по суті визначають межі досудового розслідування.

Під час розгляду скарги представника ОСОБА_6 з`ясовано, що ОСОБА_7 06 вересня 2022 року звернувся до Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про кримінальне правопорушення. В своїй заяві просив внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно з ст. 214 КПК України та розпочати досудове розслідування.

За змістом заяви ОСОБА_7 пояснює, що 28 червня 2020 року скоєно громадянами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В той час, уповноваженою особою відомості за заявою ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

Дійсно про бездіяльність уповноваженої особи могло стати відомо у разі отриманням відповіді на свою заяву в порядку ЗУ «Про звернення громадян».

Проте, будь-які відомості про направлення скаржнику відповіді та час отримання скаржником такої відповіді - відсутні.

В той час, суд апеляційної інстанції вважає бездіяльність поняттям, не обмеженим строками та такою, що може бути припинена лише прийняттям відповідного процесуального рішення, яке передбачене кримінальним процесуальним законодавством, як міра реагування на відповідну заяву або повідомлення особи. Бездіяльність не є одноразовою дією, а має невизначено тривалий характер з моменту невчинення процесуальної дії, що була обов`язком суб`єкта. Відповідно, особа, яка вважає, що її права порушено, повинна мати можливість оскаржити таку бездіяльність протягом часу, що вона триває.

При цьому, суд апеляційної інстанції керується змістом права на доступ до правосуддя та ефективний судовий захист, бере до уваги висновки Європейського суду з прав людини у справі «Мушта проти України, де «Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.»

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, скарга хоча і подана поза межами строку визначеними ч. 1 ст. 304 КПК України, але з поважних причин такий строк пропущено в наслідок не повідомлення уповноваженою особою про результат розгляду заяви.

Суд апеляційної інстанції враховує, що оскільки в суді першої інстанції скарга по суті не розглядалась, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати та приймати рішення по суті тих вимог, які зазначені у скарзі, поданій до суду першої інстанції. Розгляд скарг по суті позбавляє учасників судового розгляду можливості оскарження, оскільки ухвали апеляційного суду, прийняті за наслідками розгляду ухвал слідчого судді, оскарженню не підлягають.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді про повернення скарги та постановлення нової ухвали, якою задовольнити скаргу представника ОСОБА_6 частково, поновити строк на оскарження бездіяльності уповноваженої особи СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській, а саме невнесення відомостей в ЄРДР по заяві ОСОБА_7 від 06 вересня 2022 року та скаргу направити на розгляд слідчому судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області.

Керуючись ст. ст. 376, 304, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 листопада 2022 року про повернення скарги та відмову у поновленні строку на оскарження скасувати та постановити нову.

Поновити строк на оскарження бездіяльності уповноваженої особи СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській, а саме невнесення відомостей в ЄРДР по заяві ОСОБА_7 від 06 вересня 2022 року.

Скаргу направити на розгляд слідчому судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12 ОСОБА_13