Провадження № 1-кс/761/2479/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в залі суду заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України (справа №761/25578/21)

ВСТАНОВИЛА

В провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України (справа №761/25578/21).

Заява мотивована тим, що ухвалою від 21 лютого 2022 року у задоволені клопотання адвокату ОСОБА_7 відмовлено повністю, при проголошенні вступної та резолютивної частино ухвали зазначено, що повний текст ухвали буде оголошено о 08 годині 20 хвилин 25 лютого 2022 року, з метою забезпечення права на захист та підготовки до участі у судовому засіданні 12.12.2022 на 13:00, 08.12.2022 року через підсистему «Електронний суд» було подано заяву про надання для ознайомлення з повним текстом ухвали суду від 21.02.2022 року. Дана заява зареєстрована за №73884/22 від 08.12.2022 року згідно реєстраційної карти вхідного документу Шевченківського районного суду міста Києва, документу присвоєний статус «приєднано до справи». В той самий час в матеріалах справи станом на 27.12.2022 року моя заява від 08.12.2022 року відсутня. 12.12.2022 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» мною отримано текст ухвала суду від 21.02.2022 року, але це не повний текст ухвали, оскільки в резолютивній частині тексту ухвали від 21 лютого 2022 року, яка оприлюднена в ЄДРСР зазначено, що «повний текст ухвали буде оголошено о 08 годині 20 хвилин 25 лютого 2022 року», 25 лютого 2022 року нічого не оголошувалося і повний текст ухвали відсутній до цього часу.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти заяви про відвід, з огляду на її необґрунтованість.

Обвинувачений ОСОБА_4 , яким заявлено відвід та інші учасники в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені, про причини неявки не повідомили. Від адвоката ОСОБА_8 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_4 в через систему «Електронний суд» 20.02.2023 скеровано клопотання про відкладення розгляду заяви, у зв`язку із неможливістю прибуття до суду через її зайнятість, проте як встановлено, до заяви про відкладення не долученого жодного доказу на підтвердження викладеної у ній інформації, також суддею враховано, що адвокат ОСОБА_8 07.02.2023 року вже подавала аналогічне клопотання про відкладення розгляду заяви про відвід, і як наслідок 08.02.2023 року розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_5 було відкладено на 20.02.2023.

Суддя заслухавши думку прокурора, дослідивши заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 та наявні у розпорядженні судді матеріали, вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

При розгляді даної заяви про відвід, відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує як джерело права практику Європейського суду з прав людини.

В силу ч. 2 ст. 8 КПК України у кримінальному провадженні застосовується принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у справі Мельник проти України (Melnik v. Ukraine), скарга № 72286/01, §22, ECHR 2006, зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Згідно п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року (далі -Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року констатовано, що відповідно до усталеної практики Суду, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад, відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Суть заяви про відвід полягає в тому, що суддя ОСОБА_5 зволікав з виготовленням мотивованого судового рішення, чим на думку сторони захисту порушив права обвинуваченого та сторони захисту на своєчасне ознайомлення з прийнятим у справі процесуальним рішенням, і як наслідок викликає сумніви в його неупередженості та об`єктивності під час здійснення правосуддя у даній справі.

Водночас, як встановлено суддею при розгляді заяви, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 викладені у заяві про відвід не знайшли свого підтвердження, оскільки з матеріалів справи вбачається, що повний текст ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 21.02.2022 було проголошено 25.02.2022 на підтвердження чого в матеріалах справи наявний журнал судового засідання від 25.02.2022, з якого вбачається, шо технічна фіксація не здійснювалась з огляду на неприбуття в судове засідання осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Зміст поданої заяви про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , фактично зводиться до незгоди ОСОБА_4 із ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 лютого 2022 року, що в силу вимог статті 75 КПК України не може бути підставою для відводу.

З огляду на встановлені в судовому засідання обставини, суддя не вбачає беззаперечних обставин, які б свідчили про упередженість головуючого судді ОСОБА_5 та підстав для задоволення відводу.

Керуючись ст. ст. 75-83 КПК України, суддя

УХВАЛИЛА

Заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України (справа №761/25578/21) залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1