У Х В А Л А

03 березня 2023 року суддя-доповідач - суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , отримавши апеляційні скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2023 року та на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 120 221 111 400 002 76 від 06 червня 2022 року стосовно ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2023 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років .

Ухвалено звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік і покласти на нього обов?язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У провадженні вирішена доля речових доказів та стягнуто процесуальні витрати.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2023 у порядку ст. 379 КПК України виправлено описку, допущену у вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2023 і абзац дев?ятий мотивувальної частини вироку постановлено викласти у такій редакції:

" За наведених вище підстав суд вважає доведеним поза розумним сумнівом пред?явлне ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує його діяння за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно в умовах воєнного стану, відповідно".

Не погоджуючись з вироком і ухвалою суду, заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2023 за приписами п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, а ухвала цього ж суду від 27.01.2023 - на підставі п. 3 ч. 1 ст. 392, ч. 3 ст. 379 КПК України, стосовно ОСОБА_3 можуть бути оскаржені і заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 , у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 393 КПК України та норми ч. 4 ст. 36 КПК України, має право на подачу апеляційних скарг.

Передбачені ст. 395 КПК України порядок та строк подачі апеляційних скарг прокурором дотримані.

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України визначено, що в апеляційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, щоб відповідали нормам кримінального та кримінального процесуального закону, та їх обґрунтування з зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Дані вимоги заступником керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 не дотримані.

Так, як видно з апеляційної скарги прокурора, він просить вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2023 стосовно ОСОБА_3 скасувати у зв?язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Ухвалити новий вирок, яким дії ОСОБА_3 кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України по епізоду від 03.06.2022 як таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, а за епізодом від 06.06.2022 - як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно в умовах воєнного стану, відповідно.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Проте, вимога прокурора кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками по кожному окремо взятому епізоду - суперечить вимогам п. 2 ч. 3 у взаємозв?язку з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України та ст. 70 КК України і подальшою пропозицією прокурора про залишення вироку суду без змін, за яким ОСОБА_3 призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням, з визначеним іспитовим строком та з покладенням на нього певних обов?язків без будь-якого посилання на матеріальний закон, яким регламентується таке звільнення з покладенням обов?язків.

Є незрозумілим і те, як прокурор навіть з підстав неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження може оскаржує вирок суду першої інстанції за положеннями п. 1 ч. 1 ст. 392, ч. 2 ст. 394 КПК України.

За наведеним, слід дійти висновку, що апеляційна скарга прокурора на вирок суду містить такі недоліки, які перешкоджають відкриттю апеляційного провадження за нею, а не виправлення вказаних недоліків не дають підстав і для перегляду ухвали щодо виправлення описки, допущену у оскаржуваному вироку, а тому апеляційні скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2023 та на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2023 у кримінальному провадженні № 120 221 111 400 002 76 від 06.06.2022 стосовно ОСОБА_3 необхідно залишити без руху та надати прокурору достатній строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2023 рокута на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 120 221 111 400 002 76 від 06 червня 2022 року стосовно ОСОБА_3 - залишити без руху.

Встановити прокурору строк для усунення недоліків апеляційної скарги терміном в 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1