Провадження №1-кс/369/2196/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференціїв м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003242 від 23.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ. Крім того, Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ. Крім того, Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року « Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ. Разом з тим, Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року « Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_4 , 22.10.2022, приблизно о 17 год. 20 хв. (більш точного часу не встановлено), перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_1 , виявив два велосипеди марки «Godewind Comfort Line 26» та марки «Kellys Naga 70», які булі причіплені на велосипедний замок до металевої решітки, що належать ОСОБА_7 . У цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із вищевказаного під`їзду між 4 (четвертим) та 5 (п`ятим поверхом) шляхом пошкодження велосипедного замка, викрав вищевказані велосипеди марки «Godewind Comfort Line 26», вартістю 3500 грн. та велосипед марки «Kellys Naga 70», вартістю 9800 грн. Загальна вартість викрадених велосипедів становить 13300 гривень. Після чого із викраденим майном пішов з місця скоєння злочину у невідомому напрямку.

З метою доведення протиправного умислу до кінця, ОСОБА_4 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 13300 грн.

ОСОБА_4 , 30.11.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Слідчим зазначено, що у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в сел. Буча Київської області, українець, громадянин України, маючий середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий 17.05.2016 Ірпінським міським судом Київської області за ч.2 ст.309, ст.71 КК України, 20.12.2017 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України. Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: заявою ОСОБА_7 від 22.10.2022 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 22.10.2022; показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 23.10.2022; відповіддю на запит № 2526 з ТОВ «Роял Кредит»; показаннями свідка ОСОБА_8 від 07.11.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 від 07.11.2022; показаннями свідка ОСОБА_9 від 10.11.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 від 10.11.2022; висновком експерта від 09.11.2022 № 3238/22; показаннями свідка ОСОБА_10 від 24.11.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 від 24.11.2022; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 від 30.11.2022; отриманими документами, іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами у їх сукупності.

Вказує, що ході досудового розслідування у кримінальному провадженні виникла необхідність в обранні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Зазначає, що стороною обвинувачення дотримано відповідних стандартів, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України. Підставою застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п .п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України сторона обвинувачення вважає, що реальним є ризик того, що підозрюваний переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення до восьми років. Також, характер вчинення злочину та відсутність міцних соціальних зв`язків дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, в тому числі переховуватись від органу досудового розслідування.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що останній офіційного місця роботи та джерела доходу для забезпечення належного рівня життя не має. Крім того, як вбачається з вимоги на судимість, ОСОБА_4 має негативну спрямованість на вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, а також злочинів проти власності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне.

Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, знаючи про фактичне місце проживання та роботи свідків зможе незаконно впливати на них, з метою зміни їх показань або неявки в подальшому у судові засідання.

Враховуючи викладене, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав,з підстав, викладених в останньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

23.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 України, (кримінальному провадженні присвоєно № 0003242) відносно того, що ОСОБА_4 , 22.10.2022, приблизно о 17 год. 20 хв. (більш точного часу не встановлено), перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_1 , виявив два велосипеди марки «Godewind Comfort Line 26» та марки «Kellys Naga 70», які булі причіплені на велосипедний замок до металевої решітки, що належать ОСОБА_7 . У цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

02.12.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Зі змісту доданих до клопотання документів вбачається причетність ОСОБА_4 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст. 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Відповідно до положень ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики кримінального провадження;

- індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені ст. 178 КПК України;

- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

В світлі конкретних обставин даного клопотання, досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак, вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

-переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

-вчинити інше кримінальне правопорушення;

-незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні..

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України КК України. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі до 8 років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. Досудове розслідування як процедура, пов`язана з притягненням особи до відповідальності, не є статичною, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки такої особи, адже співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними в будь-який момент кримінального провадження.

Також досить вірогідним є заявлений ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки, як вбачається з вимоги на судимість, ОСОБА_4 має негативну спрямованість на вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів.

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження і належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків кримінального провадження, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності додаткові відомості щодо кримінального правопорушення та особи підозрюваного.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує такі обставини:

- надані відомості свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

- інкримінований злочин КК України відноситься до тяжких і у разі визнання підозрюваного винуватим, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років;

- підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, раніше судимий 17.05.2016 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України, 20.12.2017 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України.

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у слідчого судді переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу.

Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 і 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті.

Стороною обвинувачення не обґрунтовано, які саме обставини об`єктивно свідчать про недостатність застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчий суддя не вбачає за доцільне застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки ризикам кримінального провадження можна запобігти, застосувавши відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього на строк не більше 55 діб обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.177, 178, 179, 181, 186, 193, 194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003242 від 23.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Буча, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого останній раз 20.12.2017 року Святошинським районним судом міста Києва за ч.2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, строком на 55 діб, до 30 січня 2023 року (включно).

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- не відлучатися зі свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з 23:00 до 07:00 год. наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді до суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11 ОСОБА_12