Провадження № 1-кп/947/330/22
УХВАЛА
26.10.2022 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисників: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000281 від 29.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, 4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження №0000281 від 29.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, 4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України.
До обвинуваченого ОСОБА_9 в рамках вказаного кримінального провадження застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без можливості внесення застави, з триманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строк дії якого спливає.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу строку запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене.
З цих підстав, в судовому засіданні відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України судом було поставлено на обговорення питання щодо доцільності подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою.
У зв`язку з чим, в судовому засіданні, прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з триманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Прокурор мотивує своє клопотання відносно ОСОБА_9 тим, що на теперішній час не зникли ризики передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що були підставою для обрання такого запобіжного заходу на стадії підготовчого судового засідання та тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, у зв`язку із чим обвинувачений може переховуватись від суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується. Окрім цього, на теперешній час виник новий ризик, пов`язаний із введенням на території України воєнного стану Указом Президента України № 64/2022.
Розгляд судового засідання було призначено в режимі відеоконференції між Київським районним судом м.Одеси та ДУ "Одеський слідчий ізолятор", однак із технічних причини зв`язок з ДУ "Одеський слідчий ізолятор" встановлено не було.
З 24.02.2022 року на всій території України було введено воєнний стан указом Президента України № 64/2022, дія якого пролонгована до теперішнього часу. У листі Верховного суду від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» вказано, що ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі обвинуваченого, з належною мотивацією такої процедури розгляду. Враховуючи вище викладене та факт того, що на території Україні відбуваються бойові дії, суд приходить до висновку про розгляд клопотання без участі обвинуваченого.
Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , заперечував проти продовження строків запобіжного заходу, зазначивши, що прокурором не доведено та не підтверджено жодного ризику передбаченого ст.177 КПК України. Крім того кожного разу прокурором зазначаються однакові ризики. Також зазначив, що обвинувачений не має жодного наміру переховуватись від суду, обвинувачений довгий час тримається під вартою, був лише водієм при вчиненні кримінального правопорушення, яу якому обвинувачується, у зв`язку із чим просив обрати запобіжний захід такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.
Вислухавши думку учасників провадження, оцінивши надані докази у сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Так, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, санкцією яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Стороною обвинувачення доведені ризики, передбаченні ч.1 ст.177 КПК України, а саме:
Обвинувачений ОСОБА_9 знаходячись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити сховати, або спотворити речі і документи, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, у кримінальному провадженні, крім того він не одружений, офіційно не працевлаштований та не має міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_9 , з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, а саме відсутності міцних соціальних зв`язків та тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у скоєнні особливо тяжких злочинів, суд приходить до висновку, що існує реальний ризик, що обвинувачений, може здійснити спробу переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити сховати, або спотворити речі і документи, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, у кримінальному провадженні.
Разом з тим Європейський суд з прав людини в рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Всі обставини у сукупності свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, у зв`язку із чим суд вважає за доцільне продовжити до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з триманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» без застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави, у зв`язку з тим, що злочин скоєний із застосуванням насильства.
Вищевикладене свідчить про те, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 314, 369-372, 392-395 КПК України, суд ,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 - задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Строк ухвали про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою становить 60 (шістдесят) діб, до 25.12.2022 року, включно.
Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» (для виконання).
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3