1Справа № 335/7288/22 1-кс/335/2700/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Норильск, РФ, росіянина, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, маючого середню освіту, не одруженого, який на утримані не має неповнолітніх дітей, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що слідчим відділенням ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000992, внесеногодо Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , під час воєнного стану, який з 24 лютого 2022 року за №64/2022, Указом Президента України, введено на території України та в подальшому, Указом Президента України воєнний стан продовжено з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, 19.08.2022, приблизно о 22 годині 45 хвилині, перебуваючи в якості гостя у приміщені квартири АДРЕСА_2 , де мешкає потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючись корисливим мотивом та маючи умисел на заволодіння чужим майном для особистого збагачення, поєднаним із застосування насильства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки у вигляді посягання на майно, здоров`я і життя, потерпілої та бажаючи їх настання,під час раптово виниклій сварки, наніс близько трьох ударів кулаком правої руки в її обличчя, завдавши тілесних ушкоджень. Від отриманих ударів потерпіла втратили свідомість та впала на підлогу приміщення квартири.
Продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення усвідомлюючи, що потерпіла перебуває без свідомості,ОСОБА_4 , заволодів особистими речами потерпілої ОСОБА_7 , а саме: мобільним телефоном марки «Samsung» А01, у корпусі синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , придбаний у вересні 2019 року, за 3000 гривень, грошовими кошти у валюті на суму 400 злотих, закордонним паспортом, банківською карткою банку «Raiffeisen Poland» за № НОМЕР_3 з грошовими коштами 800 злотих, золотим ланцюжком, довжиною 75 см. у плетінні «Віяна», вагою приблизно 4 гр., пробою 585, золотим ланцюжок на руку, довжиною 10 см. у плетінні «Віяна», вагою приблизно 1,5 гр., проба 585, золотим кільцем з фіанітами, вагою приблизно 1 гр. проба 585, золотими сережками з синім камінням вагою приблизно 2 гр. проба 585, після чого через вікно квартири потерпілої, зник з місця вчинення кримінального правопорушення в невідомому напрямку, завдавши потерпілій матеріальну шкоду.
Потерпілу було доставлено до КНП «МЛЕ та ШМД» ЗОР д/з: зчмт, забій головного мозку, перелом верхньої щелепи, переломи вилично орбітальних комплексів, кісток носа, забійна рана носа та кровотеча.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

09.11.2022 року, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 20.08.2022, за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протокол огляду відео записів з камер спостереження АЗС «ВОГ», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги; протоколом впізнання особи за участі потерпілої ОСОБА_7 ; речовими доказами, які було вилучено під час проведення ОМП та інше.

Вивчивши особистість підозрюваного, а також інші зібрані під час досудового розслідування докази, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КК України.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , офіційно не працевлаштований, є особою, яка зловживає алкогольними напоями, соціальні зв`язки відсутні, вчинив особливо тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, на підставі чого орган досудового розслідування приходить до висновку, що усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення ним особливо тяжкого злочину орган досудового розслідування приходить до висновку, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , обізнаний про місце мешкання потерпілої де саме було скоєно особливо тяжкий злочин, обізнаний про місце мешкання свідків, один з яких мешкає разом з підозрюваним, які являються його сусідами, які своїми показаннями підтверджують причетність до скоєного підозрюваним кримінального правопорушення, та з метою уникнути від відповідальності може незаконно впливати на потерпілу та свідків шляхом вмовлянь, залякування, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього, по даному кримінальному провадженню не проведено ряд судових експертиз, тому існує достатньо підстав вважати, що підозрювана може впливати й на експертів, які будуть залучені до їх проведення.

Також, досудовим слідством встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , офіційно не працевлаштований, який не має постійного джерела прибутку, зловживає алкогольними напоями, вчинив особливо тяжкий злочин з застосуванням насильства відносно жінки, що дає підстави вважати, що знаходячись на волі, він може продовжити вчиняти інші, або аналогічні кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, передбаченого п.1 ч.1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення та наявність ризиків, які викладені в клопотанні.

Неможливість обрання до підозрюваного, запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч.1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, які би заслуговували довіру, та поручились за виконання ним покладених на нього обов`язків. Крім того, на час звернення з клопотанням до слідчого судді, до слідчого не надходило відповідних клопотань від поручителів.

Викладене в клопотанні дає підстави вважати, що при обранні запобіжних заходів не пов`язаних із позбавленням волі, а саме: обрання запобіжного заходу у вигляді застави чи у вигляді домашнього арешту, які передбачені п.3,4 ч.1 ст.176 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , порушуватиме їх, що не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків. Крім того, інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства до потерпілої, яка є жінкою, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу визначення застави у якості альтернативного запобіжного заходу є необов`язковим.

У зв`язку з чим, з метою попередити злочинну діяльність ОСОБА_4 , орган досудового розслідування приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, у зв`язку з вчиненням підозрюваною злочину із застосуванням насильства.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого не заперечував.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000992, внесеногодо Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

09 листопада 2022 року, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочина), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Слідчим суддею в ході розгляду клопотання перевірені доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочина), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яка ґрунтується на фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, а саме: протоколом огляду місця події від 20.08.2022, за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протокол огляду відео записів з камер спостереження АЗС «ВОГ», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.; протоколом впізнання особи за участі потерпілої ОСОБА_7 ; речовими доказами, які було вилучено під час проведення ОМП та інше.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи підвартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , вагомість доказів щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення особливо тяжкого злочину, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 187 КК України, покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, неодружений, не має сімейних зв`язків, не працевлаштований, є уродженцем Російської Федерації, ж особою яка зловживає алкогольними напоями, з урахуванням обставин підозри, слідчий суддя дійшов висновку, що існують високі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено слідчим та прокурором у судовому засіданні.

Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, з урахуванням встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тих обставин, що суду не надано даних на підтвердження таких достатніх стримуючих факторів, які б переважали встановлений високий ступінь ризику ухилення від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, відсутні підстави вважати, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Дані щодо особи, наявного місця проживання, не переважають встановлених судом ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та не гарантують в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, з огляду на обставини підозри.

При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_4 до особливо тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08 січня 2023 року включно, який слід рахувати з 10 листопада 2022 року, тобто з дня взяття його під варту.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи,яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 3, 9, 22, 177, 178, 183, 193, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 08.01.2023 року включно, який обчислювати з 10.11.2022 року.

Встановити строк дії даної ухвали до 08.01.2023 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1