Справа № 453/1314/22
№ провадження 1-кп/453/201/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

з участю прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, раніше судимого вироком Сколівського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2022 року за ч.2 ст. 194 КК України на 3 роки позбавлення волі, покарання не відбув,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 14 травня 2022 року, близько 18 години, на власному подвір`ї, що за адресою: АДРЕСА_1 , розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_6 , в ході якого, діючи умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою її залякування, пішов до сараю, який розташований неподалік місця вчинення конфлікту, звідки взяв металеву господарську косу із дерев`яною ручкою, та маючи умисел викликати у ОСОБА_6 побоювання за своє життя, висловив погрозу вбивством останній, а з метою демонстрації реальності своєї погрози, тримаючи в руках косу, почав бігти за нею, однак косу з його рук забрав брат ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні протиправні дії спрямовані на залякування ОСОБА_6 , посягаючи на її особисту безпекувзяв із сараю господарські металеві вила з дерев`яною ручкою та висловлюючи погрозу вбивством, почав бігти за ОСОБА_6 , тим самим створив реальні підстави побоюватися реалізації свого задуму у потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_6 словесні погрози вбивством, висловлені ОСОБА_4 на її адресу та його дії, направлені на їх реалізацію сприйняла як реальні, побоюючись їх реалізації.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому змісту ч.3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що дійсно 14 травня 2022 року, близько 18 години, на власному подвір`ї, що за адресою: АДРЕСА_1 , розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_6 , в ході якого, діючи умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою її залякування, пішов до сараю, який розташований неподалік місця вчинення конфлікту, звідки взяв металеву господарську косу із дерев`яною ручкою, та маючи умисел викликати у ОСОБА_6 побоювання за своє життя, висловив погрозу вбивством останній, а з метою демонстрації реальності своєї погрози, тримаючи в руках косу, почав бігти за нею, однак косу з його рук забрав брат ОСОБА_7 .

Після цього він, продовжуючи свої умисні протиправні дії спрямовані на залякування ОСОБА_6 , посягаючи на її особисту безпекувзяв із сараю господарські металеві вила з дерев`яною ручкою та висловлюючи погрозу вбивством, почав бігти за ОСОБА_6 , тим самим створив реальні підстави побоюватися реалізації свого задуму у потерпілої. Потерпіла ОСОБА_6 словесні погрози вбивством, висловлені на її адресу та його дії, направлені на їх реалізацію сприйняла як реальні, побоюючись їх реалізації. Просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст. 129 КК України, визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши йому положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, взявши до уваги думку потерпілої з приводу призначення судом покарання, та дослідивши матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих матеріалів, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 у вчиненні погрози вбивством - вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 129 КК України, оскільки він погрожував вбивством потерпілої, яка реально сприймала такі погрози.

Обтяжуючих вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючою вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд вбачає його активне сприяння у розкритті кримінального проступку, щире каяття.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем реєстрації, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, а також той факт, що він повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному проступку. Суд враховує і те, що обвинувачений ніде не працює, щиро кається.

З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч.1 ст. 129 КК України, у вигляді арешту на певний строк.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений і призначене судом покарання не відбув. Зокрема він був засуджений 20 жовтня 2022 року вироком Сколівського районного суду Львівської області за ч.2 ст. 194 КК України на 3 роки позбавлення волі. Із дослідженого вироку суду вбачається, що даний злочин ОСОБА_4 вчинив до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З огляду на вказане, суд вважає, що до призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, слід призначити більш суворе покарання за вироком Сколівського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2022 року, у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) місяців арешту.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 , шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням за вироком Сколівського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2022 року, остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання, тобто з 14 травня 2022 року 23 години 50 хвилин.

Речові докази металеву косу на дерев`яній ручці та металеві вили троріжкові на дерев`яній ручці, які знаходяться в камері зберігання речових доказів відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області повернути ОСОБА_4 .

Судові витрати відсутні.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Сколівського районного суду

ОСОБА_8