Справа № 755/3385/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0017143 від 27 грудня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Остер, Чернігівської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні дитину 2018 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
представника потерпілого ОСОБА_16 ,
захисників ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и в :
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
27 грудня 2017 року приблизно о 04 год 19 хв ОСОБА_10 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, прибули за адресою: м. Київ, бул. Перова, 32, де розташована цілодобова зона 24/7 обслуговування клієнтів відділення банку «Альфа Банк», з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення за попередньою змовою групою осіб, а саме грошових коштів, які знаходились у терміналі «Айбокс».
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_10 підійшов до вхідних дверей відділення вищезазначеного банку та за допомогою пластикової картки відчинив вхідні двері та проник до даного приміщення банку. В цей час невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, залишилась біля входу до приміщення відділення банку «Альфа Банк» з метою спостереження за навколишньою обстановкою та не викриття злочинних дій.
У подальшому ОСОБА_10 , перебуваючи у приміщенні відділення банку «Альфа Банк», підійшов до терміналу «Айбокс» та за допомогою ключів, які мав при собі, спробував відчинити даний термінал з метою заволодіння грошовими коштами, які знаходились у ньому, проте не зміг підібрати ключ, яким би можливо було відчинити даний термінал. Після чого ОСОБА_10 підійшов до вхідних дверей відділення банку «Альфа Банк» та взяв у невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, «фомку» за допомогою якої у подальшому намагався відчинити термінал «Айбокс» шляхом віджиму корпусу даного терміналу.
У цей момент до відділення банку «Альфа Банк» під`їхали працівники патрульної поліції та служби приватної охорони «Венбест». ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що свій злочинний умисел довести до кінця не зможе, разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, почали втікати з місця вчинення кримінального правопорушення. У подальшому ОСОБА_10 був затриманий працівниками поліції неподалік місця вчинення кримінального правопорушення.
У результаті своїх дій ОСОБА_10 намагався икрасти грошові кошти, що знаходились у терміналі «Айбокс», у сумі 44123 грн 00 к.

Позиція сторони захисту
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, не визнав повністю та зазначив, що 27 грудня 2017 рокувдома на фоні сімейних моментів була сварка з дружиною, вони дуже сильно посварилися і він пішов до свого знайомого Кирила, який живе на вул. Курнатовського, 4, цей будинок неподалік місця скоєння злочину. З цією особою він товаришує з 2010-2011 рр. Прийшов до нього ввечері десь о 20-21 годині і був до 04 години ранку наступного дня, оскільки знайомийзаймається реставрацією взуття і вони разом працювали до ранку. Зранку він пішов додому, коли проходив повз двір, то почув крики, бігли люди, він теж перелякався, трохи побіг і потім йому почали кричати: «Стій, стій, поліція». Оскільки це старенький район, то двори там не освічуються. Коли він зрозумів, що це поліцейський, то зупинився і не чинив опору. Що стосується показань свідка ОСОБА_19 , то йому невідомо чого той його обмовив, оскільки як він міг розгледіти його вночі невідомо. Також вказаний свідок повідомив про вилучення речей, а свідок ОСОБА_20 вказала, що речей не було. Крім того, покрити збитки він погодився так як розумів, що від нього ніхто не відстане, сказав це у стані афекту. Додав, що працював в органах поліції три роки, звільнився у вересні 2010 року та не працював уже сім років. Під час затримання з нього знущались працівники поліції, не допускали захисника та не повідомляли родичів, а також наносили тілесні ушкодження.
Сторона захисту, посилаючись на неузгодженості у показаннях свідків та процесуальні порушення при зібранні доказів просила суд визнати недоведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні поставленого йому у провину злочину та виправдати з цих підстав.

Позиція потерпілого
Будучи допитаним у судовому засіданні представник ОСОБА_21 показав, що 27 грудня 2017 року трапився випадок за адресою бульвар Перова 32. Намагались зламати термінал ТОВ «Айбокс» «Альфа Банк». Зазначеним пошкодженням завдано шкоду на суму 7 418 грн 60 коп. У самому терміналі були кошти однак їх не встигли викрасти, оскільки правопорушники були затримані. Одного разу зустрічав ОСОБА_10 в офісі, коли він пропонував погасити зазначену заборгованість. Цивільний позов підтримує у повному обсязі.
Досліджені у судовому засіданні докази
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що він в той час, коли відбулось кримінальне правопорушення, працював у поліції. Під час чергування до його екіпажу надійшло повідомлення з охоронної компанії про те, що у відділенні банку по бульварі Перова, 32 в місті Києві відбувається пограбування. Після того як він з напарницею прибув на місце злочину, то помітив двох осіб. Одна з яких перебувала біля входу до банку, а інша знаходилась всередині банку. Коли ОСОБА_19 вийшов із автомобіля, то особа, яка знаходилась на вулиці, побігла за ріг будинку №32 по бульвару Перова, сіла у автомобіль та зникла з місця злочину. Оскільки особа була в балаклаві, то розгледіти риси обличчя не вдалось. Крім цього, через ранню пору доби, близько 3-4 години ранку, на вулиці було темно, тому не було можливості розглядіти і автомобіль, яким керувала невстановлена слідством особа. Інший учасник, який знаходивсь у відділені банку, теж вибіг та став втікати, побігши за ріг будинку АДРЕСА_3 . Коли він біг по прибудинковій території у напрямку до вулиці Стальського, 4, то зняв із себе балаклаву та викинув її разом із залізним ломом, який мав при собі. Оскільки прибудинкова територія не освітлювалась, то особа, що втікала побігла навпростець, проте на території була дитяча площадка обгороджена сіткою, що заставило його оббігати перешкоду. Приблизно через 1 хвилину переслідування свідок ОСОБА_19 затримав втікача, яким виявився обвинувачений ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що працює в ТОВ «Айбокс» та займається розміщенням терміналів, а також відповідає за їх безпеку. 27 грудня 2017 року до нього надійшло повідомлення про те, що відбувся страховий випадок їх терміналу, що знаходився у приміщенні банку «Альфа-Банк». Безпосереднім свідком протиправних дій він не був, проте коли прибув на місце події, то помітив пошкодження, які були завдані терміналу, а саме пошкоджені верхні двері, нижні двері та замок, на яких були вм`ятини. Оскільки в нього не було доступу до сейфу з грошовими коштами, який знаходився в терміналі, то він не бачив чи дістались правопорушники до сейфу. На самому терміналі немає камер відео спостереження, проте вони знаходяться у приміщенні банку, де був розташований термінал.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показав, що він працює дільничним офіцером поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві та на його території відбулось пошкодження майна банку, про що його повідомило керівництво. Свідком вчинення самого кримінального правопорушення він не був, але коли прибув на місце події, то побачив пошкоджений термінал «Айбокс» та обвинуваченого, про якого йому колеги повідомили, що це є особа, яка була затримана біля відділення банку. Також він за запитом начальника звертався до відділення «Альфа-Банку» для запису відео спостереження події вчинення злочину.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показала, що працює в управлінні поліції та точної дати не пам`ятає, але це було зранку, приблизно о 04 год 00 хв, здійснювала патрулювання знапарником ОСОБА_19 . До їх патрульного автомобіля під`їхали працівники служби охорони та запропонували поїхати на місце події. Під`їхавши до відділення банку «Альфа-Банк», яке розташоване по бульварі Перова у місті Києві, помітила, як з відділення даного банку вибігли дві особи та побігли поміж будинки, що знаходились на бульварі Перова. Напарник її побіг за обвинуваченим та згодом його затримав, а вона переслідувала іншу невстановлену особу, яка між будинками сіла в синій автомобіль марки «Ланос» та залишила місце події. Обличчя осіб, які вибігли з відділення банку, вона не бачила, проте зрозуміла, що її напарник затримав одного з правопорушників, тому що вони вдвох з напарником побігли та весь час погоні вона не втрачала їх з поля зору. Через деякий час коли правопорушники розбіглись у різні сторони то вона, ще трішки переслідувала свого, але коли він втік з місця події, то повернувшись до відділення банку вона побачила обвинуваченого, якого затримав її напарник, при чому все відбувалось на невеликій відстані. Коли обвинуваченого затримали, то він став вигадувати історію про те, що він тут заблудився, оскільки не місцевий, а приїхав у гості до друга. Однак його історія не зовсім відповідала фактичним обставинам, які на той момент відбувались. Одягнений обвинувачений був у темну куртку та темній штани. Напарник повідомив, що обвинувачений щось викинув, а слідчо-оперативна група виявила лом.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показав, що на момент вчинення кримінального правопорушення працював спеціалістом з обслуговування клієнтів у ПАТ «Альфа Банк». Десь у 2017 році, точної дати він не пам`ятає, приблизно о 04 год 00 хв до нього зателефонував його директор та попросив під`їхати до відділення банку, що на бульварі Перова у Києві, оскільки там сталось пограбування, а він знаходиться за межами Києва. Прибувши на місце знаходження банку, він помітив обвинуваченого, який був закований у кайданки, свідка, який надавав пояснення та працівники поліції, які знаходились поруч. Через деякий час працівники поліції почали шукати інструменти, якими було вчинено злочин та ключі. Знаряддя злочину знайшли швидко, а ключі підчас обшуку обвинуваченого не були знайдені, а один з працівників поліції сказав, що бачив їх у машині. Після того, обвинуваченого відвезли до відділення поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показав, що він раніше працював у групі швидкого реагування Національної поліції, та, можливо, 27 грудня 2017 року надійшов виклик про те, що на бульварі Перова у місті Києві навпроти авторинку відбулось проникнення у банк, тому він разом з товаришем по імені В`ячеслав прибули на місце події. Там він почув крик та помітив, що працівники поліції уже побігли за одним із підозрюваних та затримали обвинуваченого ОСОБА_10 десь на відстані 50 м від банку. При затримані ОСОБА_10 повідомив, що до нього під`їхав автомобіль з якого вийшли незнайомі йому особи та попросили постояти на вулиці на дверях. Обвинувачений був одягнений у чорну куртку, джинси та шапку. Коли ОСОБА_10 привели до банку та він помітив, що на банкоматі наявні сліди проникнення. Він не був свідком того як затримували ОСОБА_10 та вилучали речі, однак в подальшому бачив знайдені речі, серед яких були невелика викрутка, ключі, фомка.
Допитаний в судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_26 показав, що26 грудня 2017 року ОСОБА_10 прийшов до нього, було темно, десь 21 год,постукав у вікно (1 поверх). Потім жінка відкрила йому, він зайшов і вони почали розмовляти, працювати. Він працює реставратором одягу. ОСОБА_10 пішов о 4 год або 4 год 30 хв, поїхав додому на Троєщину, вирішив помиритись з жінкою напевно, тому що до того вони посварились. Він його не проводжав, не знає чи пішов він пішки, чи поїхав на транспорті.Десь через пів години до нього прийшли двоє чоловіків не у формі, спитали чи знає він ОСОБА_10 і сказали, щоб він чекав виклику в поліцію, але його так і не викликали. «Альфабанк» знаходиться від нього недалеко, десь 10 хв пішки. Ніяких дивних звуків з вулиці після того як ОСОБА_10 пішов він не чув. Із ОСОБА_10 вони товаришують дуже довго, він до нього приходить на ніч не регулярно, але періодично таке було, вони з ним разом працюють.
Крім того, судом безпосередньо досліджено надані стороною обвинувачення докази, зокрема:
рапорт інспектора УПП у м. Києві від 27 грудня 2017 року, відповідно до якого під час патрулювання у Дніпровському районі м. Києва 27 грудня 2017 року надійшло повідомлення з охоронної компанії про те, що за адресою: м. Київ, бул. Перова, 32, спрацювала сигналізація у відділенні банку «Альфа-Банк», невідомі зламали відділення.Після приїзду на місце події помічено чоловіка, який при виді патрульної поліції почав втікати у двори, а через декілька секунд із приміщення банку вибіг ще один чоловік, якого почали переслідувати. Під час переслідування один із втікачів сів у автомобіль синьо-голубого кольору, схожий на «Daewoo Lanos», точну марку і номери встановити не вдалось, так як патрульний продовжив переслідування чоловіка, який вибіг із приміщення банкута біг дворами у напрямку АДРЕСА_4 , під час втечі чоловік викинув у сніг монтування, а ще через декілька секунд балаклаву. За час переслідування чоловік з поля зору не зникав і за рогом будинку АДРЕСА_4 го його було затримано та застосовано спецзасіб кайданки, затриманий назвав не свої анкетні дані (т. 2 а.с. 75).

Сторона захисту вважає його недопустимим доказом, оскільки він не містить ознак вхідної чи вихідної реєстрації.

Згідно п. 3 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніхсправ України08 лютого 2019 року № 100, уповноважена службова особа на лицьовому боці письмових заяв (повідомлень), протоколів прийняття заяв про кримінальне правопорушення та іншу подію, рапортів поліцейських проставляє штамп реєстрації заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, форму якого наведено в додатку 3 до цього Порядку.

Судом встановлено, що на рапорті інспектора УПП у м. Києві від 27 грудня 2017 року дійсно відсутній штамп реєстрації заяв і повідомленьпро кримінальні правопорушення та інші події. Разом з тим у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0017143 від 27 грудня 2017 року вказано номер єдиного обліку (ЄО) за яким внесено відомості до реєстру 104495. При цьому, рапорт сам по собі не є єдиним і прямим доказом винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише фіксує інформацію щодо події, яка трапилась.

Відповідно до висновків, що викладені у Постанові Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі № 639/8329/14-к, Суд зазначив, що частина 1 статті 87 КПК передбачає, що «Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини».

Вирішуючи питання про застосування правил статті 87 КПК до наданих сторонами доказів, Суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.

Суд, визнаючи доказ недопустимим відповідно до частини 2 або 3 статті 87 КПК, має зазначити, який саме пункт цих положень став підставою для такого рішення.

Якщо суд визнає доказ недопустимим з посиланням на частину 1 статті 87 КПК, він має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Обґрунтовуючи наявність такого порушення, суд має послатися на конкретні норми Конституції та/або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права і свободи, і за потреби на практику відповідних органів, уповноважених тлумачити ці норми.

Крім того, суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу з точки зору частини 1 статті 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим.

Також, як вбачається з постанови колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 720/49/19 (провадження № 51-3230км19), оцінюючи надані сторонами докази на предмет їх допустимості згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що зазначені положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані у відповідній нормі. Тобто, будь-яке процесуальне порушення, допущене в ході збирання доказів, саме по собі не може бути підставою для визнання їх недопустимими.

У зв`язку із цим, за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду.

Між тим під час розгляду цього кримінального провадження стороною захисту не наведено переконливих доводів на підтвердження істотних порушень прав обвинуваченого, водночас визнання доказу недопустимими через одне формальне порушення у процесуальному документі без урахування всіх обставин справи потребує вагомої підстави та належного обґрунтування.

протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27 грудня 2017 рокута результат особистого обшуку затриманого, відповідно до якого о 05 год 00 хв затримано ОСОБА_10 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, безпосередньо після вчинення злочину (т. 2 а.с. 99-101);

протокол огляду місця події від 27 грудня 2017 року з фототаблицею, об`єктом огляду якого є приміщення «Альфа Банку», що за адресою: м. Київ, бул. Перова, 32, вхід до якого здійснюється через пластикові двері, які обладнані магнітним замком. При вході у вказане приміщення розмірами 4х4 навпроти вхідних дверей знаходиться банкомат «Альфа-Банк», по ліву сторону від вхідних дверей до приміщення розташований «Ibox»миттєвої сплати. На момент огляду «Ibox» знаходиться з явними візуальними пошкодженнями. В даному приміщенні поряд з «Ibox» знаходиться чоловік, одягнений в чорну спортивну куртку, темні штани, чорні кросівки. Чоловік представився ОСОБА_27 . Під час огляду виявлено та вилучено: 2 сліди структури матеріалів з поверхні «Ibox»; 1 слід папілярного узору з поверхні «Ibox». Під час поверхневого огляду ОСОБА_27 з лівої нагрудної кишені виявлено два предмети, схожі на викрутки, з нижньої лівої кишені куртки виявлено чорну ізоляційну стрічку. Пластикову картку «Raiffeisen Bank Aval» на ім`я ОСОБА_28 , зв`язку двох ключів, один ключ та пластиковий обмінник, які вилучені з рукавиць (т. 2 а.с. 76-78, 79-80).

Сторона захисту вважає цей протокол недопустимим доказом, оскільки у ньому описується обшук ОСОБА_27 та вилучення речей з його кишень. Згідно ч. 2 ст. 234 КПК України обшук здійснюється лише на підставі ухвали слідчого судді та після внесення відомостей до ЄРДР. Крім того, в судове засідання викликались поняті ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , щодо яких надійшли відомості, що вони не зареєстровані в місті Києві.

Оцінюючи вищевказаний протокол як доказ винуватості ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, з точки зору його належності та допустимості, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

За ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Зокрема, при огляді, відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 214 КПК України, у невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду). Для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути:

1) відібрано пояснення;

2) проведено медичне освідування;

3) отримано висновок спеціаліста і знято показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису;

4) вилучено знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей.

З аналізу ст. 214, 223, 237 КПК вбачається, що огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження.

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 418/801/17 зазначено, що огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій. При цьому, підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.

Як вбачається з рапорту інспектора УПП в м. Києві ДПП від 27 грудня 2017 року (т. 2 а.с. 75), підставою для проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, бул. Перова, 32 (відділення «Альфа банку») стало звернення працівників групи мобільного реагування приватної фірми «Венбест» з повідомленням про те, що за вищевказаною адресою спрацювала сигналізація у відділенні «Альфа банку», невідомі зламали відділення.

Слід зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 13 лютого 2020 року у справі № 755/6685/17 висловлено правову позицію з приводу того, що проведення обшуку особи під час проведення огляду місця події не передбачено і регулюється іншими нормами кримінального процесуального закону.

Обшук особи фактично не є окремою слідчою дією, а поглинається такою дією, як затримання чи обшук житла (Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 цього Кодексу (ч. 3 ст. 208 КПК України). За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження (ч. 5 ст. 236 КПК України)).

Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Як убачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 27 грудня 2017 року, ОСОБА_10 затримано 27 грудня 2017 року о 05 год 00 хв, а огляд місця події проведено 27 грудня 2017 року у період часу з 05 год 45 хв по 06 год 45 хв.

Зважаючи на це, протокол огляду місця події від 27 грудня 2017 року не є таким, що отриманий з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому не може бути визнаний недопустимим доказом у справі.

Також стороною захисту вказано на те, що після затримання поліцейські не реагували на прохання обвинуваченого викликати адвоката і повідомити про затримання рідним, знього силоміць зняли одяг і надягли стару міліцейську форму, його тримали у райвідділку поліції довше належного строку, били і знущались.

При дослідженні протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 27 грудня 2017 року, судом встановлено, що обвинувачений був представлений захисником ОСОБА_31 , яка підписала протокол та у зауваженнях та доповненнях до протоколу зазначила, що ОСОБА_10 під час дії дійсно був переодягнений у стару міліцейську форму. При цьому жодних доказів застосування до ОСОБА_10 будь-яких заходів впливу, у тому числі фізичних, стороною захисту не надано.

Щодо неявки у судове засідання свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , то суд зазначає, що відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Судом вжито всіх заходів для сприяння стороні захисту у виклику даних свідків, а саме: застосовано примусовий привід та зроблено запити до електронного реєстру територіальної громади міста Києва «ГІОЦ/КМДА». Оскільки з часу складення протоколу огляду місця події від 27 грудня 2017 року до часу виклику вказаних осіб у судове засідання пройшло багато часу, тому немає підстав вважати, що вказані свідки не знаходились під час проведення слідчої дії та їх анкетні дані сфальсифіковані.

протокол огляду місця події від 27 грудня 2017 року з фототаблицею, об`єктом огляду якого являється відкрита ділянка місцевості з приблизними розмірами 30х30 м, що за адресою: м. Київ, бул. Перова, 32а, на відстані 2-х м від смітників виявлено металевий предмет типу «фомка», а на відстані 25 м від зазначеного предмету виявлено шапку чорного кольору типу «балаклава» (т. 2 а.с. 81, 82-83);

довідка ТОВ «Айбокс» №567від 27 грудня 2017 року, згідно якої в терміналі № 8753883 (07082647), який розташований за адресою: м. Київ, бул. Перова, 32, 27 грудня 2017 року о 4 год 21 хв 50 с знаходились грошові кошти у сумі 44 123 грн 00 к. (165 купюр) (т. 2 а.с. 85);

довідка ТОВ «Айбокс» №43від 12 лютого 2018 року, згідно якої на момент інкасації грошових коштів з пошкодженого терміналу № 8753883 (07082647), 27 грудня 2017 року (після вчинення злочину), який був розміщений за адресою: м. Київ, бул. Перова, 32, у ньому знаходились грошові кошти в сумі 44 123 грн 00 к. (165 купюр). Вказані грошові кошти на момент знаходження в терміналі самообслуговування є власністю та належать ТОВ «Айбокс» (т. 2 а.с. 87);

протокол огляду від 28 грудня 2017 року, об`єктом огляду якого є диск для лазерних систем зчитування DVD, об`ємом 4,7 Гб, «Verbatim»з написом «Матеріали записів з камер відеоспостереження 27.12.2017, м. Київ, б. Перова, 32», який наданий на письмовий запит супровідним листом представником ПАТ «Альфа-банк». При запуску через СD-ром на ньому знаходяться 3 відеофайли формату МР4, загальним об`ємом 341 Мб.

При відкритті відеофайлу з назвою «Киев-10_Зона_24х7», об`ємом 91 Мб, зображення кольорове та чітке. Камера розміщена зверху зони 24/7 приміщення самообслуговування клієнтів «Альфа-банку» по бул. Перова, 32 в м. Києві, навпроти по діагоналі вхідних дверей з вулиці. Зліва в приміщенні розташований банкомат, права термінал «Айбокс». На екрані наявне позначення часу та дати зйомки. 27 грудня 2017 року о 04 год 19 хв 40 с запису зображено як до приміщення зони самообслуговування 24/7 «Альфа-банку» з вулиці зайшов чоловік середньої статури, одягнутий в чорну куртку з надітим капюшоном (голова опущена вниз), темні штани та черевики. На руках у чоловіка надіті чорні рукавиці. Одразу підійшовши до терміналу «Айбокс» чоловік намагався відкрити замки шляхом підбору ключа. За зовнішніми ознаками, тіло будовою та зростом, елементами одягу, ідентичними вилученому при затримані біля місця вчинення злочину у підозрюваного вказаний чоловік схожий на ОСОБА_32 27 грудня 2017 року о 04 год 21 хв 10 с запису зображено як після невдалих спроб відкрити «Айбокс» ключами чоловік підходить до вхідних дверей та, відкриває їх за допомогою кнопки із середини та отримує з вулиці від невстановленої особи металевий лом «фомку», при цьому ключі кладе до зовнішньої кишені куртки. За допомогою «фомки» чоловік в темному одязі з капюшоном починає зламувати корпус терміналу «Айбокс», що відбувається тривалий час. В цей час на відео можна виокремити характерні ознаки куртки, а саме: вздовж рукавів та на спині наявна полоса світлого кольору, біля кишень (зовнішніх бокових та передньої нагрудної) на застібках тканеві елементи світлого кольору. Металевий лом зігнутий у формі гачка з однієї сторони. 27 грудня 2017 року о 04 год 25 хв 10 с запису зображено як чоловік підходить до скляних вхідних дверей та щось намагається показати і розповісти особі на вулиці. 27 грудня 2017 року о 04 год 27 хв 54 с запису особа ломом віджимає та відкриває монітор «Айбоксу» та продовжує діяти ломом всередині терміналу. 27 грудня 2017 року о 04 год 30 хв 20 с запису зображено як особа ломом та руками віджимає нижню панель «Айбоксу», після чого продовжує зламувати центральну частину терміналу з усіх боків. 27 грудня 2017 року о 04 год 32 хв 25 с запису зображено як чоловік різко кидає зламувати «Айбокс», дивиться на вулицю через скляні вхідні двері та з ломом в руках вибігає на вулицю. 27 грудня 2017 року о 04 год 32 хв 38 с запису зображено як до приміщення зони 24/7, де розташований пошкоджений «Айбокс» зайшов працівник охорони.

При відкритті відеофайлу з назвою «Киев-10_Улица_2», об`ємом 106Мб, зображення чорно-біле. Камера розміщена на вулиці зверху прямо над вхідними дверима до відділення «Альфа-банку» по бул. Перова у м. Києві, частково видно проїжджу частину бульвару Перова. Також на екрані наявні позначення дати та часу. 27 грудня 2017 року о 04 год 19 хв 28 с запису зображено як до приміщення «Альфа-банку» з вулиці підходить двоє чоловіків у темному одязі, з капюшонами на голові. Перший банківською карткою відкриває замок, та заходить в середину приміщення, інший (штани схожі на камуфляжні) залишається на дворі біля вхідних дверей та спостерігає за навколишньою обстановкою. 27 грудня 2017 року о 04 год 21 хв 20 с запису зображено як чоловік, що чекає на вулиці, дістає з-під одягу та передає іншому в приміщення металевий лом «фомку» та продовжує очікувати на вулиці, при цьому періодично заглядає через скляні двері всередину. 27 грудня 2017 року о 04 год 32 хв 18 с запису зображено як по бульвар Перова під`їжджає поліцейський автомобіль з увімкненими сигнальними маячками, чоловік, що очікував на вулиці б`є по вхідних дверях приміщення банку, де знаходився його спільник та тікає. 27 грудня 2017 року о 04 год 32 хв 22 с запису зображено як з приміщення банку «Альфа-банк» вибігає чоловік та тікає в сторону за ріг будинку АДРЕСА_3 . 27 грудня 2017 року о 04 год 32 хв 27 с запису зображено як повз камеру пробігає чоловік в поліцейській формі та біжить за втікачами, за ним одразу біжить жінка поліцейська. 27 грудня 2017 року о 04 год 32 хв 33 с запису зображено як на проїжджій бульвару Перова біля приміщення «Альфа-банку» паркується автомобіль приватної охорони.

При відкритті відеофайлу з назвою «Киев-10_Улица_1», об`ємом 143Мб, зображення чорно-біле. Камера розміщена на вулиці зверху на будинку АДРЕСА_3 , на відстані приблизно 20 м від вхідних дверей до приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 27 грудня 2017 року о 04 год 21 хв 16 с запису зображено як на вулиці біля вхідних дверей до приміщення «Альфа-банку» стоїть чоловік у темному одязі, на голові капюшон та спостерігає за навколишньою обстановкою, періодично заглядає через скляні двері в приміщення. 27 грудня 2017 року о 04 год 32 хв 18 с запису зображено як по бульвару Перова з боку вул. Алішера Навої у м. Києві під`їжджає службовий автомобіль поліції з увімкненими сигналами та паркується на проїжджій частині навпроти банку, на що чоловік, що чекав на вулиці б`є рукою по дверцятах приміщення банку та тікає. 27 грудня 2017 року о 04 год 32 хв 22 с запису зображено як з приміщення «Альфа-банку» вибігає інший чоловік в темному одязі в капюшоні, з ломом в руках та тікає в бік особи, яка спостерігала на вулиці за навколишньою обстановкою. Одразу за ним біжать поліцейські, першим біжить чоловік, а за ним жінка-поліцейська (т. 2 а.с. 90-97).

Сторона захисту вважає даний доказ недопустимим, оскільки неможливо встановити джерело походження вказаного відео, а також порушено процедуру його отримання. Також під час перегляду встановлено, що часові проміжки не співпадають, а також відсутні 6 хв відео, що може свідчити про фальсифікацію.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту, суд вважає їх неспроможними зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на запит начальника Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 27 грудня 2017 року (т. 2 а.с. 88), головним спеціалістом УЕБ Блоку «Безпека» ПАТ «Альфа-Банк» 27 грудня 2017 року надіслано відео з камери спостереження ПАТ «Альфа-Банк», що розташована у відділенні ПАТ «Альфа-Банк» за адресою: м. Київ, бул. Перова, 32, від 27 грудня 2017 року за період часу з 04 год 30 хв по 05 год 00 хв, що записане на диск (т. 2 а.с. 89).

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

У постанові Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 31 березня 2021 року у справі № 333/1539/16-к зазначається, що отримання тимчасового доступу до речей, документів і, за наявності підстав для того, розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, обумовлене, за приписами ст. 163 КПК, необхідністю доведення стороною кримінального провадження наявності достатніх підстав вважати, що без такого доступу та вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів. За відсутності таких обставин, тим більше за умови добровільного надання документів стороною чи учасником кримінального провадження, у володінні яких вони перебувають, не виникає підстав та умов до звернення з клопотанням до слідчого судді стосовно застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового доступу до документів і речей.

Не заслуговують на увагу і твердження сторони захисту про фальсифікацію вказаного відеозапису, оскільки при відтворенні відеозапису у судовому засіданні невідповідностей з протоколом огляду від 28 грудня 2017 року встановлено не було, доказів пошкодження чи монтажу не надано. Крім того, сторона захисту не заявляла клопотання про проведення судової експертизи дослідженого судом відеозапису, що вказує на відсутність обґрунтованих сумнів у його достовірності.

протокол огляду речей від 28 грудня 2017 року з фототаблицею, об`єктом огляду якого являється поліетиленовий сейф пакет Національної поліції із серійним номером 4412174, з написом «затримання Перова, 32, вилучено … 27.12.2017, підписи понятих». При відкритті поліетиленового пакету виявлено: викрутку плоску, рукоятка обмотана ізолентною чорного кольору; предмет схожий на обламану викрутку з гачками, які закріплені силіконом; один моток ізоленти чорного кольору; вирізка з пластику червоного кольору у формі маленького ключа; один металевий маленький ключ, зовні схожий на поштовий; два ключі на кільці з надписом «Baodean», один ключ обмотаний фольгою; банківська картка банку «Райффайзен аваль» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_28 . Також оглянуто одяг вилучений у ОСОБА_10 27 грудня 2017 року під час затримання в порядку ст. 208 КПК України (верхній одяг в який був одягнений ОСОБА_10 під час затримання), а саме: чоловіча куртка чорного кольору з капюшоном (матеріал балоновий), вздовж рукавів та на спині наявна тканева полоса сіро-зеленого кольору. На куртці наявні передні бокові кишені, які застібаються на блискавку з тканинною білого кольору, а також передня нагрудна кишеня на блискавці з тканиною білого кольору; штани джинсові чоловічі, чорного кольору; пара черевиків чорного кольору (на момент огляду брудні) (т. 2 а.с. 102, 103-107);

речові докази по даному кримінальному провадженні (т. 2 а.с. 98, 108-109, 112, 114).
Стороною захисту було вказано на факти пошкодження цілісності упакування речових доказів та на втрату частини речових доказів, зокрема шапку типу «балаклава» та рукавиць.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що згідно журналу, аудіо- та відео фіксації судового засідання від 26 жовтня 2021 року, у судовому засіданні, за участі обвинуваченого та захисника, було оглянуто речові докази, які були упаковані, цілісно скріплені печаткою та розпаковані прокурором для безпосереднього дослідження судом. Також у судовому засіданні, згідно журналу, аудіо- та відеофіксації судового засідання від 23 лютого 2022 року, за участі обвинуваченого та захисника, були досліджені речові докази, а саме шапка типу «балаклава» та рукавиці, які сторона захисту вважає нібито загубленими.

Оцінка суду
Сторона захисту вважає свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 зацікавленими та ставить під сумнів об`єктивність та достовірність їх показань. Крім того, ОСОБА_24 не був безпосереднім свідком події, а тому його показання є неналежними.

Безпосередньо дослідивши в судовому засіданні всі докази, суд прийшов до висновку, що 27 грудня 2017 року приблизно о 04 год 19 хв ОСОБА_10 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою прибув за адресою: м. Київ, бул. Перова, 32, де розташована цілодобова зона обслуговування клієнтів відділення банку «Альфа Банк», з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення за попередньою змовою групою осіб, а саме грошових коштів, які знаходились у терміналі «Айбокс». Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_10 підійшов до вхідних дверей відділення вищезазначеного банку та за допомогою пластикової картки відчинив вхідні двері та проник до даного приміщення банку. В цей час невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, залишилась біля входу до приміщення відділення банку «Альфа Банк» з метою спостереження за навколишньою обстановкою та не викриття злочинних дій. У подальшому ОСОБА_10 , перебуваючи у приміщенні відділення банку «Альфа Банк», підійшов до терміналу «Айбокс» та за допомогою ключів, які мав при собі, спробував відчинити даний термінал з метою заволодіння грошовими коштами, які знаходились у ньому, проте не зміг підібрати ключ, яким би можливо було відчинити даний термінал. Після чого ОСОБА_10 підійшов до вхідних дверей відділення банку «Альфа Банк» та взяв у невстановленої досудовим розслідуванням особи «фомку» за допомогою якої у подальшому намагався відчинити термінал «Айбокс» шляхом віджиму корпусу даного терміналу.У цей момент до відділення банку «Альфа Банк» під`їхали працівники патрульної поліції та служби приватної охорони «Венбест». ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що свій злочинний умисел довести до кінця не зможе, разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою почали втікати з місця вчинення кримінального правопорушення. У подальшому ОСОБА_10 затриманий працівниками поліції неподалік місця вчинення кримінального правопорушення.
Дані обставини підтверджуютьсяпоказами свідків під час допиту у судовому засіданні, протоколом огляду місця події, протоколом огляду відеозапису з камер відеоспостереження місця вчинення злочину, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, речовими доказами та іншими доказами в сукупності.

Так, зокрема, відповідно до протоколу затримання і обшуку ОСОБА_10 вилучено речі, які знаходились на обвинуваченому під час вчинення злочину. Статура особи та одяг, що також зафіксовано і на відеозаписі з місця події, повністю відповідають особі обвинуваченого ОСОБА_10 у момент затримання. При допиті свідка сторони захисту ОСОБА_26 підтверджено те, що обвинувачений перебував вдома у свідка, а 27 грудня 2017 року з 04 год 00 хв до 04 год 30 хв пішов від нього в сторону безпосередньо «Альфа-банку», дорога до якого займає не більше 10 хв, при цьому злочин було вчинено близько 04 год 20 хв, хоча обвинувачений і заперечував своє перебування там. Між тим свідок ОСОБА_19 безпосередньо переслідував обвинуваченого, коли той втікав з місця події, та, не втрачаючи його з поля зору, швидко затримав.

При цьому слід звернути увагу на те, що жодних підстав недовіряти свідкам, які були допитані у судовому засіданні, немає. Вони попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, крім того, їхні показання повністю узгоджуються між собою. Водночас те, що свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 є поліцейськими, які прибули на місце події у зв`язку з виконанням службових обов`язків, не може автоматично вказувати на їх зацікавленість та упередженість.

Суд вважає, що заперечення ОСОБА_10 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України спростовується дослідженими судом доказами та розцінює його позицію не інакше, як намагання уникнути відповідальності за свої дії.
Таким чином, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Окремо стороною захисту вказано на приховання стороною обвинувачення доказів, які підтверджують непричетність обвинуваченого ОСОБА_10 до вказаного злочину, зокрема висновки експертів.
Відповідно до ч. 4 ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Із протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 04 квітня 2018 року вбачається, що захисник ОСОБА_17 ознайомилась із матеріалами досудового розслідування № 0017143 від 27 грудня 2017 року, зокрема і висновками експертів, про що вона також вказала у судовому засіданні. Разом з тим у судовому засіданні прокурор вказав, що вказані висновки не долучались для дослідження судом, оскільки вони не містять інформації, яка б мала значення для встановлення обставин вказаної справи. Водночас сторона захисту не була позбавлена можливості самостійно надати вказані докази, які, на її переконання, свідчать б на користь обвинуваченого.

Також стороною захисту вказано, що у вказаному кримінальному провадженні закінчились строки досудового розслідування, оскільки відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2017 року за № 0017143. Того ж дня ОСОБА_10 повідомлено про підозру, а тому строк досудового розслідування закінчувався 27 лютого 2018 року. 26 лютого 2018 року стороною обвинувачення відкрито матеріали кримінального провадження та того ж дня ОСОБА_10 ознайомився із вищевказаними матеріалами та підтвердив факт ознайомлення у відповідному протоколі. З урахуванням положень ч. 5 ст. 219 КПК України датою закінчення строків досудового розслідування було 28 лютого 2018 року. Проте обвинувальний акт було складено 28 лютого 2018 року та зареєстровано Дніпровським районним судом м. Києва 05 березня 2018 року, тобто скерований акт до суду був через 5 днів поза межами строку досудового розслідування.
Судом встановлено, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
При розгляді вказаного клопотання у судовому засіданні судом з`ясовано питання, чи підлягає застосуванню наведена захисником норма, передбачена п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у даній справі. Враховуючи це, суд зазначає, що п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України був включений до КПК України на підставі Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.
Згідно п. 1 Розділу 6 вказаного Закону, цей Закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Як встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду № 2 від 30 листопада 2017 року, днем початку роботи Верховного Суду встановлено 15 грудня 2017 року.
Між тим, відповідно до п. 4 § 2 Розділу 4 вказаного Закону зміни, згідно з якими ч. 1 ст. 284 КПК України було доповнено п. 10, вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом (тобто з 15 березня 2018 року), не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0017143, яке перебуває на розгляді суду, внесені 27 грудня 2017 року, тобто до введення в дію вищенаведених змін до Закону № 2147-VIII.
За таких обставин, положення, визначені п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, не мають зворотної дії у часі та у даній справі застосуванню не підлягають.

Призначення покарання
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують та покарання ОСОБА_10 , відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, приймаючи до відома досудову доповідь складену в.о. начальника Дніпровського РС Київського МВ з питань пробації (відповідно до якої ймовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення є середньою та виправлення особи без позбавлення або обмеження волі є можливе та становить низький ризик небезпеки для суспільства), думку державного обвинувача, особи винуватого, представника потерпілого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

При цьому, зважаючи на те, що обвинувачений виховує дитину 2018 року народження, беручи до відома досудову доповідь складену в.о. начальника Дніпровського РС Київського МВ з питань пробації (відповідно до якої ймовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення є середньою та виправлення особи без позбавлення або обмеження волі є можливе та становить низький ризик небезпеки для суспільства),суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 2 роки, який є достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов
При вирішенні цивільного позову представника ТОВ «Айбокс» - ОСОБА_16 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд встановив таке.
Згідно цивільного позову представник ТОВ «Айбокс» - ОСОБА_16 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на його користь матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 7 418 грн 60 к.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно видаткової накладної №РН-0000408 від 28 липня 2008 року вартість терміналу платіжного АРТ-03 складає 10697 грн 00 к. (т. 2 а.с. 86).
Відповідно до довідки ТОВ «Айбокс» від 27 грудня 2017 року №568 встановлено, що платіжний термінал (заводський номер 07082647), який знаходиться за адресою: м. Киї, б-р Перова, 32 (ТТ «Альфабанк») є власністю ТОВ «Айбокс» і обліковується на балансі за первісною вартістю 10 697 грн 00 к. Ринкова вартість пошкодженого майна на дату пошкодження складає 7 418 грн 60 к. Внаслідок протиправних дій третіх осіб було пошкоджено корпус терміналу вартістю 7 418 грн 60 к. Загальна сума втрат складає 7 418 грн 60 к. (т. 2 а.с. 84).

Зважаючи на те, що представником потерпілого доведена вартість завданих збитків в результаті вчинення кримінального правопорушення, при цьому стороною захисту жодним чином не спростовано завдані збитки ТОВ «Айбокс», тому цивільний позов представника підлягає задоволенню у повному обсязі та стягненню з ОСОБА_10 .

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Питання про скасування арешту майна необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.
Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ТОВ «Айбокс» до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айбокс» матеріальну шкоду у сумі 7 418 грн (сім тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 60 к.
Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0017143 від 27 грудня 2017 року, а саме:компакт-диск типу СD-диск зі збереженим на ньому відеозаписом камер спостереження приміщення «Альфа-Банку» залишити в матеріалах справи;дві викрутки, чорну ізоляційну стрічку, пластикову банківську картку «Райффайзен Банк» на ім`я ОСОБА_33 , зв`язку з двох ключів, один ключ та вирізку з пластику червоного кольору у вигляді ключа, рукавиці, металевий лом, балаклаву чорного кольору знищити; чоловічу куртку чорного кольору з капюшоном, кросівки чорного кольору, штани чорного кольору (джинси) повернути власнику ОСОБА_10 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 01 лютого 2018 року на майно: дві викрутки, чорну ізоляційну стрічку, пластикову банківську картку «Райфайзен Банк» на ім`я ОСОБА_28 , зв`язку з двох ключів, один ключ та вирізку з пластику червоного кольору у вигляді ключа, рукавиці чорного кольору, металевий лом «фомку», а також шапку чорного кольору «балаклаву», чоловічу куртку чорного кольору з капюшоном, кросівки чорного кольору, штани чорного кольору (джинси), в які був одягнений ОСОБА_10 скасувати.
Стягнути з ОСОБА_10 процесуальні витрати в розмірі 858 грн 00 к. за проведення дактилоскопічної експертизи № 8-1/87 від 10 січня 2018 року, 858 грн 00 к. за проведення трасологічної експертизи № 8-3/69 від 15 січня 2018 року; 16 780 грн 28 к. за проведення молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/58 від 26 лютого 2018 року, а всього у розмірі 18 496 грн 28 к.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику, представнику потерпілого та прокурору.

С у д д я : ОСОБА_1