Справа №621/431/23
Провадження №1-кп/621/161/23
УХВАЛА
Іменем України
28 березня 2023 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий - суддя ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
На обґрунтування клопотання зазначено, що 10.12.2012 о 13:00 годині невідома особа шляхом вільного доступу до приміщення будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю власника, вчинила крадіжку грошових коштів в сумі 514 грн., що належать ОСОБА_4 , чим останній було спричинено матеріальної шкоди.
Під час досудового розслідування були проведені слідчі розшукові дії, спрямовані на встановлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення.
В порядку статті 40 Кримінального процесуального кодексу України неодноразово надавалися доручення про проведення слідчих (розшукових) дій щодо встановлення осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, та свідків правопорушення і місцезнаходження викраденого майна.
На час звернення із клопотанням жодній особі повідомлення про підозру не було вручено.
На підставі викладеного, з урахуванням положень статті 49 Кримінального кодексу України, прокурор звернувся з цим клопотанням.
Ухвалою від 17.02.2023 призначено судовий розгляд клопотання прокурора.
Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав наведених вище.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне правопорушення вчинене 10.12.2012.
Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, за який покарання передбачене у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.
Пунктом 3-1 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Відповідно до абзацу 4 частини 4 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Частиною 2 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до статті 84 Кримінального процесуального кодексу України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Статтею 91 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
З дня вчинення кримінального правопорушення пройшло більше десяти років, при цьому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Прокурором у клопотанні підтверджено, що слідчі дії проведені у кримінальному провадженні не надали результату на встановлення особи чи осіб, які вчинили кримінальне правопорушення.
Таким чином, з дня вчинення кримінального правопорушення пройшло десять років, що свідчить про наявність підстав, для закриття провадження на підставі пункту 3-1 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.
За таких обставин, належить задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись статтею 49 Кримінального кодексу України, статтями 9, 84, 91, пунктом 3-1 частини 1, абзацом 4 частини 4 статті 284, статтями 350, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
п о с т а н о в и в :
1. Клопотання задовольнити.
3. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.