Справа № 287/1651/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власників майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , користувача майна ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000128 від 04.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції №2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , за погодженням із начальником Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_8 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна вилученого у ході огляду місця події від 03.10.2022 року, а саме:
- вантажний автомобіль марки "ЗІЛ -131" зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 фактичним користувачем якого є ОСОБА_7 , власником якого є ОСОБА_5 - шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном;
- лісопродукцію (дров`яну деревину НП) породи дуб, загальним об`ємом 10 м. куб, на якій відсутні бирки (електронні чіпи) - шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просить його задоволити з підстав наведених у ньому.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просить його задоволити з підстав наведених у ньому.
Власники майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні проти вимог клопотання заперечили, оскільки, на їх думку, підстав для накладення арешту немає.
Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що 03.10.2022 року близько 18 години працівниками СРПП ВП №1 ЖРУП, під час профілактичного відпрацювання Білокоровицької ОТГ, по вул. Гагаріна в смт. Нові Білокоровичі, було зупинено автомобіль «ЗИЛ - 131» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , в кузові даного автомобіля було виявлено дерев`яну лісопродукцію породи дуб, на перевезення якої у водія були відсутні будь - які дозвільні документи.
За даним фактом слідчим СВ відділення поліції №2 Коростенського РУП 04.10.2022 року внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження №0000128 за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 246 КК України.
03.10.2022 року в ході проведення огляду місця події на ділянці автодороги по вул. Свято-Воздвиженській, 2, м. Олевськ, Коростенського району, Житомирської області, виявлено та вилучено вантажний автомобіль марки "ЗІЛ -131" державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , лісопродукцію (дров`яну деревину НП) породи дуб загальним об`ємом 10 м. куб, на якій відсутні бирки (електронні чіпи).
Відповідно до свідоцтва про реєстацію транспортного засобу власником вантажного автомобіля марки "ЗІЛ -131" зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 є ОСОБА_5 жителька АДРЕСА_1 , фактичним користувачем зазначеного транспортного засобу є ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_2 , моб.тел: НОМЕР_3 .
Відповідно до постанови слідчого від 04.10.2022 вантажний автомобіль марки "ЗІЛ -131" зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та лісопродукцію (дров`яну деревину НП) породи дуб, на якій відсутні бирки (електронні чіпи), визнано речовими доказами та долучено до матеріалів провадження.
Відповідно до постанови слідчого від 04.10.2022 вантажний автомобіль марки "ЗІЛ -131" зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , визнано знаряддями вчинення кримінального правопорушення.
Клопотання обґрунтоване тим, що на думку слідчого, існують всі правові підстави для накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події від 03.10.2022 року майно, яке в подальшому буде досліджено та оцінено органом досудового розслідування відповідно до вимог ст.94 Кримінального процесуального закону та буде прийнято законне процесуальне рішення в розумні строки.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права (пункт 1 частина 1 статті 7 КПК).
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 8 КПК).
Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею (абзац 3 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012).
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Визнання стороною обвинувачення майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя зазначає, що в клопотанні відсутні посилання на обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження права користування вантажним автомобілем марки "ЗІЛ -131" зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Не приєднано таких доказів і до матеріалів клопотання та не надано слідчому судді під час розгляду клопотання.
Крім того, слід зазначити, що на території відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області відсутній спеціальний майданчик для зберігання речових доказів.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково із застосуванням найменш обтяжливого способу арешту шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на відчуження, а також розпорядження вантажним автомобілем марки марки "ЗІЛ -131" зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на розпорядження вантажним автомобілем марки марки "ЗІЛ -131" зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на відчуження, розпорядження та користування дров`яною деревиною породи дуб загальним об`ємом 10м.куб., оскільки вказане майно має доказове значення та є достатні підстави вважати, що збереження цих речових доказів необхідне для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, а ступінь втручання у права та свободи користувача майна виправдовуюся потребами досудового розслідування.
У даному випадку застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності громадян та гарантуватиме охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечить швидке, повне та неупереджене досудове розслідування.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що на даній стадії він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України.
Слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000128 від 04.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України задоволити частково.
Накласти арешт на вилучене у ході огляду місця події від 03.10.2022 майно, а саме:
- вантажний автомобіль марки "ЗІЛ -131" зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 фактичним користувачем якого є ОСОБА_7 , власником якого є ОСОБА_5 - шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на відчуження та розпорядження вказаним майном, при цьому даний автомобіль передати на зберігання власниці ОСОБА_5 ;
- лісопродукцію (дров`яну деревину НП) породи дуб, загальним об`ємом 10 м. куб, на якій відсутні бирки (електронні чіпи) - шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на відчуження, розпорядження вказаним майном, при цьому дану лісопродукцію передати на зберігання власнику ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1