Справа № 366/115/23
Провадження № 1-кс/366/25/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року смт.Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП№1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , погодженим з прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 00001183 від 27.10.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2023 року слідчий ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Іванківського районного суду Київської області із клопотанням, погодженим прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий і прокурор подане клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання, просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

З приводу зазначених у клопотанні обставин підозрюваний пояснення, що не буде впливати на потерпілих та свідків.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

27.10.2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 знаходячись на території місцевого ринку в АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, перебуваючи поблизу торгівельного кіоску, який знаходиться в користуванні ОСОБА_7 , виявив на метелевому стелажі кіоску мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель «SM-A022 G/DS», який належить останній.

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи на території ринку в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель «SM-A022 G/DS», чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на суму 3214 гривень 67 копійок.

Після чого, ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення з мобільним телефоном залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Окрім того, ОСОБА_5 , будучи не засудженим за вчинення ним, таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив нове кримінальне правопорушення, за наступних обставин:

Так, 27.10.2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 знаходячись поблизу домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, до автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 , виявив в бардачку автомобіля гаманець в якому знаходились 370 грн. та мобільний телефон «Iphone 6s», сірого кольору, який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, знаходячись поблизу домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав гаманець в якому знаходились 370 грн та мобільний телефон марки «Apple Iphone 6s 64 Gb», сірого кольору, вартістю 2433 грн. 33 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 2803 гривень 33 копійок.

Після чого, ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення з гаманцем та мобільним телефоном залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а тому відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України останній є тяжким злочином.

Згідно із статтею 12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Отже, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

Слідчий суддя вважає, що на цій стадії кримінального провадження докази, наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра повністю відповідає зазначеним вимогам та не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування та стверджувати про його причетність до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для себе наслідки у вигляді засудження його до покарання у виді позбавлення волі, зможе вчинити дії на ухилення від органу досудового розслідування.

А тому слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду існує.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваної запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження (свідки) ще не допитані, відтак у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою це дозволить підозрюваній, яка обізнана про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, зможе шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Щодо ризику вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що підозрюваний не зважаючи на наявність минулого притягнення до кримінальної відповідальності, підозрюється у причетності до крадіжки в умовах воєнного стану.

А тому ризик вчинення аналогічного кримінального правопорушення та продовження зайняття злочинною діяльністю слідчий суддя вважає доведеним.

Отже, ОСОБА_5 може вчиняти крадіжки в умовах воєнного стану, оскільки згаданий стан продовжується.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється соціальні зв`язки підозрюваного, його вік, майновий та сімейний стан, наявність постійного місця проживання, а також те, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Оцінюючи відомості про особу підозрюваного слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 неодружений, не працює, не має сталих соціальних зв`язків, характеризується негативно.

За приписами п.5 ч.2 ст.183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Причетність до крадіжки в умовах воєнного стану слідчий суддя вважає вагомою підставою для врахування при застосуванні запобіжного заходу.

А тому більш м`які, альтернативні запобіжні заходи з огляду на високу суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження не становитимуть достатнього стримуючого припису для підозрюваного.

З огляду на викладене,слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 слід встановити в межах строку досудового розслідування, з моменту затримання з 19.01.2023.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , погодженим з прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 00001183 від 27.10.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красилівка Броварського району Київської області, українця, громадянина України, раніше судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , - строком на 54 діб до 13.03.2023 року в ДУ Київський слідчий ізолятор.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - до 13 березня 2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1