ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/7111/17 Номер провадження 11-кп/814/1423/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000867 апеляційні скарги захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 28 грудня 2022 року,

встановила:

Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючому АДРЕСА_3 , ,

обвинуваченому за ч.1 ст. 155, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 357, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146, ч.1 ст. 382, ч.1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ворошиловград, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченому за ч.1 ст. 155, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 357, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 28 ч.1 ст.14 ч.4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,

обвинуваченого за ч.1 ст. 155, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 357, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146, ч.2 ст. 364, ч.4 ст. 28 ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 382 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 25.02.2023 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 155, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 357, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 28 ч.1 ст.14 ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 за ч.1 ст. 155, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 357, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 28 ч.1 ст.14 ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_11 за ч.1 ст. 155, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 357, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146, ч.2 ст. 364, ч.4 ст. 28 ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 382 КК України.

Для забезпечення діяльності злочинної організації, функції її членів були розділені таким чином:

ОСОБА_9 , будучи організатором злочинної організації:

- разом із ОСОБА_11 створив та очолив злочинну організацію, підшукав її учасників та здійснював керівництво злочинним угрупуванням, координував дії кожного з учасників злочинної організації, консультував їх;

- разом із ОСОБА_11 забезпечував рівень організованості, достатній для існування злочинної організації, здійснення нею злочинної діяльності, та дотримання дисципліни учасниками злочинної організації,

- разом з ОСОБА_11 планував конкретні злочини і злочинну діяльність організації у цілому,

- розподіляв і узгоджував із співучасниками функції та обов`язки кожного з них, спрямовуючи їхню діяльність на досягнення єдиного злочинного результату,

- забезпечував дотримання дисципліни учасників злочинної організації,

- використовуючи зв`язки у правоохоронних органах, навики, набуті під час оперативної роботи в органах внутрішніх справ, зокрема УБОЗ ГУМВС України в Харківській області, організовував стеження за особами, стосовно яких планувалося вчинення злочинів, вживав заходи до створення алібі учасникам злочинної організації на час вчинення злочинів,

- використовував для збирання інформації щодо осіб, на яких планувалося вчинення розбійних нападів учасниками злочинної організації, інформаційну базу даних МВС України, до якої мав доступ під час роботи у відділі аналітичної розвідки УБОЗ ГУМВС України в Харківській області та якою раніше заволодів,

- надав автомобіль ВАЗ-21011, яким користувався на підставі довіреності для вчинення учасниками злочинної організації кримінальних правопорушень,

- підшукував осіб, у т.ч. серед знайомих, для вчинення на них розбійних нападів та за допомогою засобів телефонного зв`язку із застосуванням методів конспірації надавав необхідну інформацію іншим учасникам злочинної організації,

- брав безпосередню участь у вчиненні розбійних нападів, використовуючи фізичну та бойову підготовку, набуту під час служби в органах МВС,

- забезпечував вжиття учасниками злочинної організації заходів конспірації, використання кодових слів, паролів та умовних прізвиськ при спілкуванні телефоном та під час вчинення злочинів,

- розподіляв викрадене під час розбійних нападів майно та грошові кошти між членами злочинної організації та регулярно отримував свою частку коштів, здобутих у результаті розбійних нападів, розмір якої визначав спільно з ОСОБА_11 ;

ОСОБА_11 будучи організатором злочинної організації:

- разом із ОСОБА_9 створив та очолив злочинну організацію, підшукав її учасників та здійснював керівництво злочинним угрупуванням, координував дії кожного з учасників злочинної організації, консультував їх;

- разом із ОСОБА_9 забезпечував рівень організованості, достатній для існування злочинної організації, здійснення нею злочинної діяльності, та дотримання дисципліни учасниками злочинної організації,

- разом з ОСОБА_9 планував конкретні злочини і злочинну діяльність організації у цілому,

- розподіляв і узгоджував із співучасниками функції та обов`язки кожного з них, спрямовуючи їхню діяльність на досягнення єдиного злочинного результату,

- використовуючи зв`язки у правоохоронних органах, навики, набуті під час роботи в органах внутрішніх справ, зокрема керівником відділу та сектору спецпідрозділу УБОЗ ГУМВС України в Харківській області, а також в органах Національної поліції, організовував стеження за особами, стосовно яких планувалося вчинення злочинів, вживав заходи до створення алібі учасникам злочинної організації на час вчинення злочинів,

- брав безпосередню участь у вчиненні розбійних нападів, використовуючи фізичну та бойову підготовку, набуту під час служби в органах МВС та Національної поліції України,

- забезпечував вжиття учасниками злочинної організації заходів з прикриття злочинної діяльності та конспірації, використання кодових слів, паролів та умовних прізвиськ при спілкуванні телефоном та під час вчинення злочинів,

- розподіляв викрадене під час розбійних нападів майно та грошові кошти між членами злочинної організації та регулярно отримував свою частку коштів, здобутих у результаті розбійних нападів, розмір якої визначав спільно з ОСОБА_9 ;

ОСОБА_10 як активний учасник злочинної організації, який, будучи обізнаним у розробленому ОСОБА_11 та ОСОБА_9 злочинному плані та беручи активну участь у його реалізації:

- обговорював і узгоджував інформацію про місця і плани вчинення кримінальних правопорушень з іншими учасниками злочинної організації,

- підшукував, у т.ч. серед раніше знайомих, осіб для вчинення на них розбійних нападів,

- здійснював збір інформації про потерпілих, членів їх родин, майновий стан і місце можливого зберігання грошових коштів та цінностей,

- вживав заходи конспірації та запобігання викриттю злочинної організації, зокрема взяв участь у знищенні речового доказу автомобіля ВАЗ-21011, який учасники злочинної організації використали для скоєння розбійних нападів,

- отримував свою, заздалегідь обумовлену, частку коштів, які надходили від злочинної діяльності, що було основним джерелом його доходів.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалення рішення наявністю на розгляді суду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , Піддубного та ОСОБА_10 у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що продовжують існувати на момент розгляду.

На ухвалу суду захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 подала апеляційні скарги, у яких просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у продовженні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Свої апеляційні скарги мотивує тим, що зазначені в ухвалі ризики є припущеннями, не підтверджені доказами.

Зазначає, що ризик переховування був актуальним після вчинення злочину, у той час як ОСОБА_9 та ОСОБА_10 тривалий час тримаються під вартою, майже 6 років, що в перерахунок на підставі Закону України № 838-VIII, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, складає майже 12 років.

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 мають постійне місце проживання, батьків, сім`ю, дітей, що вказує на сталі соціальні зв`язки.

Будь-якого тиску на потерпілих та свідків чи членів їх сім`ї протягом тривалого часу, з часу події до дня розгляду клопотання, не було, тому цей ризик також не підтверджується.

Відсутні і докази щодо можливого вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить ухвалу скасувати, постановити нову якою відмовити у продовженні ОСОБА_11 строку тримання під вартою.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд під час ухвалення рішення про продовження строку тримання під вартою допустив порушення прав обвинуваченого, так як не забезпечив участь обвинуваченого в судовому засіданні.

Крім цього зазначає про відсутність будь-яких ризиків, на які прокурор посилається, оскільки всі зібрані у справі докази вважає неналежними та недопустимими та вони не можуть бути покладені в основу обвинувачення та використані для застосування запобіжного заходу.

ОСОБА_11 тривалий час тримається під вартою, та, з урахуванням положень ч.5 ст. 72 КК України в ред. від 24.12.2015, відбув більш як 10 років.

Зазначає, що ОСОБА_11 є учасником бойових дій та у зв`язку з введенням воєнного стану в країні виявляє бажання захищати територію України.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинувачених та їх захисників в підтримку апеляційних скарг, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000867 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст. 155, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 357, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 28 ч.1 ст.14 ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 за ч.1 ст. 155, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 357, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 28 ч.1 ст.14 ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_11 за ч.1 ст. 155, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 357, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146, ч.2 ст. 364, ч.4 ст. 28 ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 382 КК України, ОСОБА_12 за ч.1 ст. 155, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 357, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 28 ч.1 ст.14 ч.4 ст. 187 КК України. В судовому засіданні 28 грудня 2022 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25.02.2023 включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на обґрунтованість підозри та те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, враховуючи тяжкість злочинів, інкримінованих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які відносяться, зокрема, до особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, вказані злочини вчинили організованою групою осіб, даних про особи обвинувачених, встановлених судом першої інстанції, а саме: що на час вчинення кримінальних правопорушень обвинувачені працювали в органах МВС України, організувались у внутрішньо та зовнішньо стійке ієрархічне об`єднання для спільної діяльності у складі злочинної організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності розбійних нападів, поєднаних із застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя чи здоров`я інших осіб, що вказує на високий ризик суспільної небезпечності, те, що судовий розгляд у даному провадженні не закінчено, суд дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд правильно врахував, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених прокурором у клопотанні.

Наявність у обвинувачених постійного місця проживання та соціальних зв`язків є явно недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених.

З огляду на вказане, враховуючи, що є достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Необхідно зазначити, що суд під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу не має права вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з погляду і?х достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а також за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка наданих у справі доказів буде здіи?снена в межах судового провадження під час розгляду справи по суті. Тому доводи захисників щодо недопустимості доказів колегія суддів не вирішує.

Не знайшли підтвердження і доводи захисника ОСОБА_8 про не вжиття заходів для забезпечення участі ОСОБА_11 в судовому засіданні, так як вказаний обвинувачений був присутній під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу, що підтверджується рішенням суду та журналом судового засідання.

Тобто, доводи апеляційних скарг щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційних скарг захисників необхідно відмовити.

Щодо доводів захисника ОСОБА_8 , що ОСОБА_11 є учасником бойових дій та виявляє бажання захищати територію України, необхідно зазначити, що процедура скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміна запобіжного заходу з інших підстав, передбачено ст. 616 КПК України, та у разі бажання обвинуваченого вступити до лав збройних сил України для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України він має право звернутися відповідно до чинного законодавства.

Окрім цього, враховуючи тривалість перебування обвинувачених під вартою, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків судового розгляду кримінального провадження

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 28 грудня 2022 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 без змін.

Звернути увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків судового розгляду кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4