Справа № 182/8080/21
Провадження № 1-кп/0182/413/2022
У Х В А Л А

Іменем України

09.11.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ступак Т.С.,

секретар судового засідання Шалівська А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області в режимі відеоконференції на стадії судового розгляду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000832 від 22.09.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Князе-ГригорівкаВеликолепетиського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Сушайло Б.В. (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката Дятлова А.М.

в с т а н о в и в:

1.В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб щодо обвинуваченого ОСОБА_1 , оскільки ризики передбачені ст.177 КПК продовжують існувати, а саме ризики: переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній обвинувачується у скоєнні умисних корисливих злочинів за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод, також не має міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, при цьому послалась на практику ЄСПЛ. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

3.Обвинувачений ОСОБА_1 заперечив проти заявленого клопотання та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою місця реєстрації, вважає, що клопотання прокурора є необґрунтованим, запевняв суд про те, що переховуватись від суду чи впливати на потерпілих або свідків не збирається. Також зауважив, що потерпілі до суду не з`являються.

4.Захисник адвокат Дятлов А.М. заперечив проти задоволення заявленого прокурором клопотання через те, що вказані ризики на його думку є необґрунтованими та недоведеними, також послався на практику ЄСПЛ.

5.Прокурор заперечив проти задоволення заявленого стороною захисту клопотання.

6.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.

7.Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався до 11 листопада 2022 року включно з можливістю внесення застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розгляд кримінального провадження до цього часу не завершено.

8.Згідно з вимогами ст.331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати чи обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

9.Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

10.Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

11.Суд під час розгляду клопотань враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, стадію судового розгляду (недопитані потерпілі та свідки), репутацію обвинуваченого.

12.Оцінюючи доводи сторін кримінального провадження, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

13.Даний висновок не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

14.Тому, перевіривши поєднання ймовірності та наслідків настання несприятливих подій, встановлених при застосуванні та продовжені запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, приходить до висновку про те, що і на даний час ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, є реальними та не зменшились.

15.Судом також враховується і та обставина, що під час розгляду заявленого клопотання стороною захисту не надано жодного належного доказу, який свідчив би про необхідність зміни вже обраного запобіжного заходу, а обставини на які посилається сторона захисту не підтверджені відповідними доказами та в даному випадку не можуть бути беззаперечними стимулюючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

16.Враховуючи викладене, суд вважає, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_1 зможе ухилитися від суду та не виконувати процесуальні обов`язки, тому підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

17.На підставі викладеного суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

18.Також, враховуючи всі обставини справи, суд не вбачає підстав, для зміни розміру застави.

Керуючись статтями 183, 194, 197, 199, 331, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

2.В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

3.Продовжити щодо ОСОБА_1 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 днів, до 05 січня 2023 року включно.

4.Визначений раніше розмір застави для ОСОБА_1 у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) грн.00 коп. - залишити без змін.

5.У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою суду ОСОБА_1 з дня внесення застави вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді застави і відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України на нього покладаються наступні обов`язки:

- прибувати до суду у визначений час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

6.Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

7.Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, кожному окремо, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 14.11.2022 .

Суддя: Т. С. Ступак