Справа № 279/5563/21 Провадження №1-кс/279/1318/22
У Х В А Л А
іменем України
Відповідно до п. 7 Статуту КНП «Коростенська ЦМЛ КМР», затвердженого рішенням тридцятої сесії Коростенської міської ради VІІ скликання від 04.04.2019 № 1428 та в новій редакції, затвердженій рішенням четвертої сесії Коростенської міської ради VІІІ скликання від 25.02.2021 № 191, суб`єктом управління Підприємством серед інших є генеральний директор, який здійснює поточне керівництво (оперативне управління).
Пунктом 7.5 Статуту передбачено, що генеральний директор діє без довіреності від імені Підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших органах, у відносинах з іншими юридичними та фізичними особами, підписує від його імені документи та видає довіреності і делегує право підпису документів іншим посадовим особам Підприємства, укладає договори, відкриває в органах Державної казначейської служби України та установах банків поточні та інші рахунки.
Крім того, генеральний директор користується правом розпорядження майном та коштами Підприємства відповідно до законодавства та цього Статуту. Забезпечує ефективне використання і збереження закріпленого за Підприємством на праві оперативного управління майна. У межах своєї компетенції видає накази та інші акти, дає вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників Підприємства.
Згідно з п. 7.6 зазначеного Статуту генеральний директор та головний бухгалтер несуть персональну відповідальність за додержання порядку ведення і достовірність обліку та статистичної звітності у встановленому законодавством порядку.
Крім цього, умовами договору передбачено, що банк надає програмне забезпечення для формування відомостей, для формування та передачі платежів згідно з відомостями та для захисту даних відомостей на етапі передачі до банку. КНП «Коростенська ЦМЛ КМР» згідно з обов`язками за умовами генерального зарплатного договору для зарахування коштів на карткові рахунки співробітників зобов`язане подавати відомість виключно з використанням програмного забезпечення банку. КНП «Коростенська ЦМЛ КМР» згідно з обов`язками за зарплатною угодою для зарахування коштів на карткові рахунки співробітників повинно подавати до банку платіжні доручення для здійснення перерахування загальної суми заробітної плати та інших виплат з поточного рахунку на зазначений у договорі транзитний рахунок в банку, зокрема № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , МФО 300335.
При цьому, під час укладання та подальшої дії договору КНП «Коростенська ЦМЛ КМР» мало надати банку перелік уповноважених осіб та зразки їх підписів (за формою згідно з додатком № 1 до вказаного договору), які мають право на підписання від імені комунального підприємства листів, повідомлень, іншої документації за умовами генерального зарплатного договору.
На виконання умов указаного договору КНП «Коростенська ЦМЛ КМР» до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подано типову форму переліку осіб, що мають право розпоряджатися всіма рахунками клієнта юридичної особи, що засвідчується керівником клієнта юридичної особи. Відповідно до відомостей, зазначених у вказаному документі, право першого підпису надавалось т.в.о. генерального директора ОСОБА_4 , медичному директору з надання медичної допомоги дорослому населенню ОСОБА_5 , медичному директору з організації та управління якістю медичної допомоги ОСОБА_6 , право другого підпису надавалось головному бухгалтеру ОСОБА_7 та заступнику головного бухгалтера ОСОБА_8 .
Так, ОСОБА_4 на початку квітня 2019 року, однак не пізніше 26.04.2019, з метою сприяння провідному бухгалтеру розрахункового відділу КНП «Коростенська ЦМЛ КМР» ОСОБА_9 та бухгалтеру цього ж відділу КНП «Коростенська ЦМЛ КМР» ОСОБА_10 у заволодінні грошовими коштами підприємства шляхом видачі завідомо неправдивих розрахунково-платіжних відомостей розрахунків по заробітній платі та іншим виплатам, які містили завищений розмір заробітної плати, вступив з ними, а також із головним бухгалтером КНП «Коростенська ЦМЛ КМР» ОСОБА_11 в попередню змову.
У період часу з 26.04.2019 до 28.08.2019 вказані особи з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами КНП «Коростенська ЦМЛ КМР», шляхом складання, підписання та видачі завідомо неправдивих розрахунково-платіжних відомостей розрахунків по заробітній платі та іншим виплатам, які містили завищений розмір заробітної плати, заволоділи грошовими коштами зазначеного підприємства.
№ 30 від 26.04.2019, № 31 від 07.05.2019, № 33 від 08.05.2019, № 35 від 14.05.2019, № 36 від 17.05.2019, № 37 від 22.05.2019, № 40 від 06.06.2019, № 45 від 21.06.2019, № 48 від 04.07.2019, № 51 від 09.07.2019, № 67 від 12.07.2019, № 68 від 19.07.2019, № 201 від 06.08.2019, № 202 від 07.08.2019, № 202 від 07.08.2019, № 78 від 21.08.2019, № 80 від 23.08.2019, № 84 від 28.08.2019.
Зазначені розрахунково-платіжні відомості розрахунків по заробітній платі та іншим виплатам передано на затвердження т.в.о. генерального директора КНП «Коростенська ЦМЛ КМР» ОСОБА_4 .
Таким чином, за період часу з 26.04.2019 до 28.08.2019 ОСОБА_9 необґрунтовано виплачено грошові кошти у сумі 13 980 грн 97 коп., ОСОБА_10 15 910 грн 14 коп., що спричинило збитки КНП «Коростенська ЦМЛ КМР».
У відповідності до висновку судової економічної експертизи №257/360/22-25 від 31.01.2022 року проведеною Житомирським віділенням Київським науково-дослідницьким інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, в ході проведення якої було встановлено, що різниця між сумами нарахованої та виплаченої заробітної плати бухгалтерам розрахункового відділу КНП «Коростенської ЦМЛ Коростенської міської ради» відповідно до матеріалів кримінального провадження, наданого на дослідження документально підтверджується в загальній сумі 495 454, 06 грн. Різниці між сумами нарахованої і виплаченої заробітної плати в розрізі кожної операції зарахування коштів наведеної у додатку №5/1, №5/2, №5/3.
Також досліджено, що згідно наданих матеріалів кримінального провадження, в наслідок необґрунтованого перерахунку грошових коштів на користь працівників бухгалтерії КНП «Коростенська ЦМЛ Коростенської міської ради» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 на період з 01.01.2019 по 15.09.2021, збитки нанесені КНП Коростенській ЦМЛ становлять 495 454, 06 грн.
Клопотав про накладення арешту на майно, зокрема на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 адреса нерухомого майна: АДРЕСА_2 , будинок, житловий, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_3 , що в відповідності до витягу з реєстру речових прав власності на нерухоме майно належить ОСОБА_4 26.12.1968 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч.1 ст.71 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно з ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична чи юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно, небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Частиною 8 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
Згідно клопотання, в ході проведення досудового розслідування за вказаним фактом у підозрюваного ОСОБА_4 у наявності є нерухоме майно.
Тобто, в даному випадку метою накладення арешту на майно є забезпечення цивільного позову.
Однак, обов`язковою умовою для його застосування є наявність достатніх підстав вважати, що не застосування арешту утруднить чи зробить неможливим виконання вироку в частині цивільного позову через приховування, пошкодження, псування, знищення або відчуження відповідного майна підозрюваним або іншими особами.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, та як зазначено в статті 171 КПК України, вказати - перелік майна, на яке накладено арешт; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Доказів, які б давали підставу вважати, що підозрювана особа будь-яким чином намагається приховати, знищити, передати чи відчужити своє майно не подано.
Незважаючи на те, що надано підтвердження наявності майна підозрюваного, не зазначено його вартість, на яке слідчий просить накласти арешт з метою забезпечення цивільного позову, що може свідчити про співрозмірність вартості майна із розміром шкоди, зазначеної у цивільному позові.
При вирішенні питання про арешт майна суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Оскільки інформація щодо орієнтовної вартості зазначеного у клопотанні майна відсутня, тому слідчий суддя позбавлений можливості оцінити розумність та співрозмірність обмеження права власності.
За наведених обставин слідчий вважає, що клопотання належними та достатніми доказами не обґрунтовано, тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1 .
Копія згідно з оригіналом