Справа №295/2353/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового

засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000193 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області, громадянина України, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має малолітню доньку 2022 року народження, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь в зоні бойових дій, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за ст. 402 ч.4 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

Відповідно до наказу № 310 від 04.06.2022 командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 на старшого оперативної групи в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_8 покладено обов`язки довести наказ поіменно під підпис кожного військовослужбовця, провести інструктаж та 06.06.2022 до 16 год. організувати та розпочати рух для переміщення групи військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , серед яких і солдат ОСОБА_4 , відповідно Додатку № 1 до наказу № 310 від 04.06.2022, з м. Житомира до м. Слов`янськ, що в Донецькій області.

На виконання вимог наказу № 310 від 04.06.2022 командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , начальником штабу першим заступником командира в/ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_9 визначено перелік військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , що мали вибути з АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 06.06.2022 о 16 год. та відповідно такий наказ доведено старшим оперативної групи в/ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_10 близько 10 год. 06.06.2022 до військовослужбовця ОСОБА_4 у пункті тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 у приміщенні ліцею № НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, військовослужбовець за мобілізацією в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи згідно ст.ст.31,32 Статуту внутрішньої служби Збройниї Сил України, підлеглим за посадою та військовим званням по відношенню до старшого оперативної групи в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_8 та командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою не виконувати службові обов`язки за призначенням, з мотиву не від`їжджати до м. Слов`янськ, близько 10 год., у пункті тимчасової дислокації в/ч А НОМЕР_3 № НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , через особисту недисциплінованість, відчуваючи свою безкарність, в умовах воєнного стану, не маючи відповідно будь-якого звільнення за станом здоров`я від виконання обов`язків військової служби, відкрито відмовився виконувати наказ № 310 від 04.06.2022 щодо переміщення його в складі військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 з АДРЕСА_2 (пункт тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 ) до АДРЕСА_3 (пункт постійної дислокації в/ч НОМЕР_1 ), о 16 год. 06.06.2022 за маршрутом ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання завдань за призначенням, завідомо знаючи, що на виконання вимог наказу командира в/ч НОМЕР_1 він зобов`язаний вибути з м. Житомира до АДРЕСА_3 у складі групи військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 для виконання завдань за призначенням.

Окрім цього, відповідно до наказу № 748 від 10.08.2022 командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 на старшого оперативної групи в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_8 покладено обов`язки довести наказ поіменно під підпис кожного військовослужбовця, провести інструктаж та 12.08.2022 до 16 год. організувати та розпочати рух для переміщення групи військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , серед яких і солдат ОСОБА_4 , відповідно Додатку № 1 до наказу № 748 від 10.08.2022, з м. Житомира до м. Слов`янськ, що в Донецькій області.

На виконання вимог наказу № 748 від 10.08.2022 командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , начальником штабу першим заступником командира в/ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_9 визначено перелік військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , що мали вибути з АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 12.08.2022 о 16 год. та відповідно такий наказ доведено старшим оперативної групи в/ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_10 близько 11 год. 12.08.2022 до військовослужбовця ОСОБА_4 у пункті тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 у приміщенні ЗОШ № НОМЕР_4 АДРЕСА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, військовослужбовець за мобілізацією в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи згідно ст.ст.31,32 Статуту внутрішньої служби Збройниї Сил України, підлеглим за посадою та військовим званням по відношенню до старшого оперативної групи в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_8 та командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою не виконувати службові обов`язки за призначенням, з мотиву не від`їжджати до м. Слов`янськ, близько 11 год., у пункті тимчасової дислокації в/ч А НОМЕР_3 № НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , через особисту недисциплінованість, відчуваючи свою безкарність, в умовах воєнного стану, не маючи відповідно будь-якого звільнення за станом здоров`я від виконання обов`язків військової служби, відкрито відмовився виконувати наказ № 748 від 10.08.2022 щодо переміщення його в складі військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 з АДРЕСА_2 (пункт тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 ) до АДРЕСА_3 (пункт постійної дислокації в/ч НОМЕР_1 ), о 16 год. 12.08.2022 за маршрутом ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання завдань за призначенням, завідомо знаючи, що на виконання вимог наказу командира в/ч НОМЕР_1 він зобов`язаний вибути з м. Житомира до АДРЕСА_3 у складі групи військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 для виконання завдань за призначенням.

Крім цього, згідно наказу № 1124 від 05.10.2022 командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 на старшого оперативної групи в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_8 покладено обов`язки довести наказ поіменно під підпис кожного військовослужбовця, провести інструктаж та 07.10.2022 до 16 год. організувати та розпочати рух для переміщення групи військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , серед яких і солдат ОСОБА_4 , відповідно Додатку № 1 до наказу № 1124 від 05.10.2022, з м. Житомира до м. Слов`янськ, що в Донецькій області.

На виконання вимог наказу № 1124 від 05.10.2022 командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , начальником штабу першим заступником командира в/ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_9 визначено перелік військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , що мали вибути з АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 07.10.2022 о 16 год. та відповідно такий наказ доведено старшим оперативної групи в/ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_10 близько 11 год. 07.10.2022 до військовослужбовця ОСОБА_4 у пункті тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 у приміщенні ЗОШ № НОМЕР_4 АДРЕСА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, військовослужбовець за мобілізацією в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи згідно ст.ст.31,32 Статуту внутрішньої служби Збройниї Сил України, підлеглим за посадою та військовим званням по відношенню до старшого оперативної групи в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_8 та командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою не виконувати службові обов`язки за призначенням, з мотиву не від`їжджати до м. Слов`янськ, близько 11 год., у пункті тимчасової дислокації в/ч А НОМЕР_3 № НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , через особисту недисциплінованість, відчуваючи свою безкарність, в умовах воєнного стану, не маючи відповідно будь-якого звільнення за станом здоров`я від виконання обов`язків військової служби, відкрито відмовився виконувати наказ № 1124 від 05.10.2022 щодо переміщення його в складі військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 з АДРЕСА_2 (пункт тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 ) до АДРЕСА_3 (пункт постійної дислокації в/ч НОМЕР_1 ), о 16 год. 06.06.2022 за маршрутом ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання завдань за призначенням, завідомо знаючи, що на виконання вимог наказу командира в/ч НОМЕР_1 він зобов`язаний вибути з м. Житомира до АДРЕСА_3 у складі групи військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 для виконання завдань за призначенням.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 402 ч.4 КК України, які виразилися у непокорі, відкритій відмові виконати наказ начальника, вчинений в умовах воєнного стану.

14.03.2023 року прокурор Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 підставі ст. ст. 468,469,472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_4 добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України. Крім того, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, а саме іншого, більш м`якого виду покарання, встановленого санкцією статті, у виді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та підтримав угоду, укладену між ним та прокурором про визнання винуватості.

Захисник в судовому засіданні угоду, укладену між прокурором та його підзахисним підтримала, просить її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, який згідно ч.5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п.1-4 ч.4 ст. 474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконанням обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

Процесуальні витрати та речові доказі у кримінальному провадженні відсутні.

Підлягає продовженню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гаупвахті, оскільки ризики, передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та існують на даний час

Керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду від 14.03.2023 року між прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402 ч.4 КК України і призначити йому покарання за цим законом, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Початок строку покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахувати обвинуваченому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19.01.2023 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з утриманням на гаупвахті, на строк 60 днів до 12.05.2023 (включно).

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1