УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новонєжино Школівського району Приморського краю, російської федерації, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0003114 від 29.10.2022,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, до 28.01.2023, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0003114 від 29.10.2022 зач.1ст. 121 КК України.

30 жовтня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у якому зазначено, що 30.10.2022 року, приблизно о 19 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні автомобіля «FORD FUSION», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_6 зупинився на узбіччі проїжджої частини АДРЕСА_2 , де між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виник конфлікт. В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , за допомогою ножа. Реалізуючи зазначений умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки та наслідків, які можуть настати, ОСОБА_5 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, тримаючи у лівій руці заздалегідь заготовлений ніж, наблизився до потерпілої ОСОБА_6 , яка у цей момент намагалася вийти з автомобіля та наніс не менше одного удару в область грудної клітки спереду та не менше двох ударів в область грудної клітки ззаду, тобто в ділянки тіла де розташовані життєво важливі органи людини, тим самим заподіяв тілесні ушкодження.

Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме відповідно до довідки № 1229 від 30.10.2022 виданої КНП «Київська міська клінічна лікарня № 17» колото-різані рани грудної клітки зліва, ПРГК, середній гематорокс зліва.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується: вилученими речовими доказами, протоколами допиту свідків, протоколом затримання особи, протоколом огляду речей.

На даний час залишаються обгрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконо впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити за підставами викладеними в ньому.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання посилаючись на те, що ризики, зазначені прокурором у клопотанні необгрунтовані та нічим не підтверджені. Підозрюваний посилався на погане самопочуття в умовах СІЗО. Захисник запевняв, що підозрюваний визнає вину і всіляко сприяє досудовому розслідуванню, на підставі викладеного, просили застосувати запобіжний захід у вигляді "нічного" домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2022 підозрюваному застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначенням застави. Строк дії ухвали встановлений до 28.12.2022 включно.

Згідно постанови керівника Шевченківської окружної прокуратури від 21.12.2022 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003114 від 29.10.2022 до трьох місяців.

Згідно із ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

З огляду на приписи ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Загальні підстави і порядок застосування запобіжного заходу визначені у ст.194 КПК України, конструкція якої передбачає три рівня дослідження слідчим суддею обставин (фактів):

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст.ст.8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Для визначення причетності ОСОБА_5 до подій кримінального правопорушення слідчим суддею досліджені відомості, надані сторонами.

Досліджені відомості переконують слідчого суддю в тому, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення, отже на даному етапі підозра є обґрунтованою. Разом з тим, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Щодо ризиків кримінального провадження, то прокурор зазначає про ризик переховування, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що ризики, які існували на час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати.

Так, наразі обґрунтованими є ризик переховування, оскільки ОСОБА_5 не будучи ізольованим від суспільства, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, про що свідчить те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо продовження строку запобіжного заходу враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , у сукупності з іншими обставинами.

Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, подальше застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Крім того, встановлено продовження існування ризиків передбачених п.3, п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на показання свідків, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Твердження захисника про визнання вини підозрюваним та сприяння досудовому розслідуванню не підтверджені матеріалами кримінального провадженя, що додані до клопотання.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193, 194, 196, 195, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0003114 від 29.10.2022, тобто до 28.01.2023 року включно.

Утримувати ОСОБА_5 у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали складено 28.12.2022 р..

Слідчий суддя ОСОБА_1