Справа № 397/46/22
н/п : 1-кп/397/58/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2021 за № 0000926 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 1 ст. 345 (далі КК України),

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника (матері) ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

До Олександрівського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2021 за № 0000926 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 /, у кримінальному провадженні за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого с. 1 ст. 345 КК України.

Так, судом встановлено, що 27 листопада 2021 року о 15:43 год до чергової частини сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Олександрівка) відділу поліції № 1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення від оператора «102» м. Кропивницький про те, що 27.11.2021 року о 15:41 год за адресою: АДРЕСА_2 , заявниця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомила, що вона у свого психічно-хворого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знайшла пневматичний пістолет та великий ніж, заявниця вважає, що цю зброю він десь купив у кредит. На місце події направлено групу реагування патрульної поліції СПД № 1 (смт. Олександрівка) ВП № 1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області у складі інспектора з реагування патрульної поліції майора поліції ОСОБА_6 та поліцейського з реагування патрульної поліції ОСОБА_5 .

Прибувши на місце події, працівники поліції встановили заявницю ОСОБА_7 , яка повідомила, що її син ОСОБА_3 є інвалідом III групи з діагнозом «шизоафективний розлад», та погрожує їй фізичною розправою із застосуванням ножа.

ОСОБА_3 знаходився в цей час у спальній кімнаті домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , тримаючи у правій руці ножа. Поліцейські неодноразово висунули ОСОБА_3 законні вимоги залишити ножа, на які останній не реагував та погрожував спричиненням тілесних ушкоджень матері та працівникам поліції. Далі ОСОБА_3 почав наближатися з ножем до працівників поліції, які попередили, щоб той не наближався, інакше, відповідно до закону України «Про Національну поліцію», до нього буде застосовано заходи фізичного впливу. На неодноразові законні вимоги поліцейських, ОСОБА_3 не підкорився, та продовжуючи діяти умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи, що поліцейські виконують покладені на них службові обов`язки та перебувають на службі, продовжив погрожувати вбивством працівникам поліції.

У подальшому, ОСОБА_3 затриманий працівниками РПОП ГУНП в Кіровоградській області шляхом застосування заходів фізичного впливу та спеціальних засобів, а саме захоплення правої руки з метою роззброєння та припинення протиправних дій.

При цьому, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 296 від 13.09.2022, ОСОБА_3 в момент вчинення правопорушення страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, змішаний тип, (відповідно до МКХ-10, F-25.2), який вимагає нагляду та лікування. В момент вчинення правопорушення і в даний час за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні до інкримінуємого правопорушення ОСОБА_3 необхідно вважати неосудним. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання. За своїм станом здоров`я ОСОБА_3 може приймати участь в судовому розгляді кримінального провадження.

Також, суд уважає за необхідне зазначити, що у зв`язку із покращенням стану здоров`я ОСОБА_3 , 01.08.2022 захисником-адвокатом ОСОБА_8 заявлено клопотання про призначення повторної судово-психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_3 . Вказане клопотання судом задоволено та призначено повторну судово-психіатричну експертизу. 23.09.2022 на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта стосовно ОСОБА_3 , у межах якого і розглядалось змінене клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 .

У судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора.

Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру (матір) ОСОБА_7 , в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.

Захисник-адвокат ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні погодились з клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 та не заперечували проти його задоволення.

Факт вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України підтверджується наступними доказами, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 27.11.2021, відповідно до якого було оглянуто прилеглу території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено пневматичний пістолет «ПМ-49» без набоїв та два ножі «Columbia» (а.с. 123).;

- протоколом огляду предметів від 10.12.2021, в ході якого оглянуто пневматичний пістолет «ПМ-49» та два ножі «Columbia» (а.с. 124);

- постановою про визнання та здачу речових доказів від 10.12.2021, згідно з якою пневматичний пістолет «ПМ-49», два ножі «Columbia»визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а.с. 125);

- показаннями свідка ОСОБА_9 , відповідно до яких восени 2021 року близько опівдня йому зателефонувала знайома, це була матір ОСОБА_3 та сказала, що останній знаходиться біля сусіднього села Ясинове та попросила його забрати звідти сина, на що він погодився та разом зі своєю дружиною ОСОБА_10 на власному автомобілі, привіз ОСОБА_3 до себе додому. Вдома у нього ОСОБА_3 обігрівся та ліг спати. При цьому свідок повідомив, що ОСОБА_3 при собі мав сумку спортивного типу з якої виймав ніж. У подальшому за останнім приїхала його мати. Вказав, що під час того як ОСОБА_3 з матір`ю перебували в його будинку, ОСОБА_3 поводив себе неспокійно, весь час про щось сперечався з нею, однак не вчиняв жодних протиправних дій стосовно матері. При цьому свідок зазначив, що всієї розмови та її деталей не чув, оскільки вийшов з будинку у своїх справах. Пізніше йому стало відомо, що матір ОСОБА_3 викликала швидку медичну допомогу та працівників поліції. Через 1-2 години до його будинку прибули працівники поліції, які впродовж тривалого часу, знаходячись всередині приміщення голосно розмовляли з ОСОБА_3 . Про що саме велась розмова він не чув, однак чув, що ОСОБА_3 знаходячись у приміщенні будинку говорив, щоб працівники поліції не підходили до нього, оскільки він їх «поріже». Після цього, працівники поліції вийшли з будинку та відійшли до воріт. В цей час до двору під`їхала швидка медична допомога, проте після розмови з працівниками поліції, лікарі поїхали геть. Далі ОСОБА_3 вийшов до працівників поліції та почав розповідати їм незрозумілі речі. При цьому, в одній руці ОСОБА_3 був мобільний телефон, а в іншій великий ніж. Вказав, що працівники поліції в ході розмови не підходили до ОСОБА_3 , намагались тримати дистанцію. В свою чергу ОСОБА_3 висловлювався стосовно них нецензурною лайкою, всіляко ображав їх, однак не погрожував працівникам поліції. Зазначив, що ОСОБА_3 не випускав ножа з рук, однак ні на кого з ним не кидався. З розмови та дій останнього було видно, що він перебуває в неадекватному стані. Через деякий час, до його двору приїхав ще один наряд працівників поліції, які затримали ОСОБА_3 ;

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 який вказав, що він перебуває на посаді поліцейського з реагування патрульної поліції. У 2021 році перебуваючи разом зі своїм колегою ОСОБА_6 на чергуванні в с. Бірки Кропивницького району Кіровоградської області, отримали повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні будинку перебуває ОСОБА_3 у неадекватному стані і погрожує своїй матері. Прибувши на місце події, вони з дозволу господаря зайшли у приміщення будинку, де в одній із кімнат перебував ОСОБА_3 , при цьому зазначив, що поруч з останнім на тумбочці лежав ніж. Протягом тривалого часу вони намагались поспілкуватись з ОСОБА_3 , однак він поводив себе неадекватно, висловлювався нецензурною лайкою. Після чого, схопив ніж, почав погрожувати їм, що буде їх «різати», роблячи кроки вперед. На це вони вийшли з будинку та намагались продовжити розмову на вулиці. В ході розмови, ОСОБА_3 виніс їм паспорт та військовий квиток, поклав їх на землю та відійшов подалі, говорячи, що він нікуди не поїде з ними. Зазначив, що в ході розмови вони неодноразово втрачали його з поля зору. В цей час, його колега ОСОБА_6 доповів в чергову частину про подію, яка склалась та викликав швидку медичну допомогу, на час приїзду якої, ОСОБА_3 вкотре пішов з двору, через що лікарі поїхали. У подальшому вони побачили, що останній знов повернувся до подвір`я, після чого почав демонструвати їм сумку спортивного типу та вказав, що в ній знаходиться граната та він їх зараз всіх підірве. Вони відійшли на безпечну відстань, а ОСОБА_3 продовжував стояти поруч із сумкою, тримаючи в руці ніж, та розмахуючи ним в їх бік. При цьому, вони намагались розмовляти з ним за допомогою гучномовця з автомобіля, але останній не йшов на будь-який контакт з ними. У зв`язку з чим, вони викликали додатковий наряд поліції. Через 40 хвилин наряд поліції приїхав та затримав ОСОБА_3 ;

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що він перебуває на посаді інспектора з реагування патрульної поліції. У 2021 році перебуваючи разом зі своїм колегою ОСОБА_5 на чергуванні в с. Бірки Кропивницького району Кіровоградської області, отримали повідомлення, зміст якого він не пам`ятає. Приїхавши за викликом, він разом зі своїм колегою ОСОБА_5 , з дозволу господаря будинку, зайшли до його приміщення. В одній із кімнат перебував ОСОБА_3 , який знаходився в неадекватному стані. Зазначив, що матір ОСОБА_3 повідомила їм, зо її син має психічний розлад. Протягом тривалого часу вони намагались поспілкуватись з ОСОБА_3 , однак останній взяв до рук ніж і тримаючи його, почав наближатись до них. У зв`язку з цим, він зі своїм колегою вийшли з будинку, а ОСОБА_3 залишився перебувати у веранді будинку. При цьому, вони попрохали ОСОБА_3 винести їм документи, які посвідчують його особу. У подальшому, в ході спілкування, ОСОБА_3 неодноразово повідомляв їм, що «поріже» їх. При цьому вказав, що сприймав цю загрозу як реальну, оскільки ОСОБА_3 висловлюючи її постійно наближався до них із ножем в руці. У зв`язку з цим, про вказану подію він доповів в чергову частину. Далі їх спілкування з ОСОБА_3 продовжилось вже на вулиці. Розмовляючи, він продовжував доповідати в чергову частину про хід подій. В цей час ОСОБА_3 сказав, щоб він припинив розмовляти по телефону або «поріже» його, наближаючись до нього. Після чого повідомив, що в його сумці знаходиться граната. Вказав, що на будь-які умовляння ОСОБА_3 не погоджувався, на зауваження не реагував, постійно перед ними розмахував ножем, який не випускав з рук. У подальшому, на місце події приїхав додатковий наряд працівників поліції, який затримав ОСОБА_3 . Крім того додав, що в ході спілкування з ОСОБА_3 ними не застосовувались засоби фізичного впливу та спеціальні засоби з огляду на перебування в приміщенні будинку з обмеженим простором. В ході перебування на вулиці ОСОБА_3 було повідомлено про наявність у останнього вибухового пристрою, а тому таке застосування могло бути небезпечним.

Разом з цим, у судовому засіданні досліджені й інші письмові докази, а саме витяг з ЄРДР від 27.11.2022, рапорти працівників поліції, постанови про призначення слідчих та прокурорів,які підтверджують правомірність проведених слідчих дій та допустимість зібраних у даному кримінальному провадженні доказів. Окрім цього, у судовому засіданні були досліджені і інші письмові докази, які становлять характеризуючі дані стосовно ОСОБА_3 .

При цьому, згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 296 від 13.09.2022, ОСОБА_3 в момент вчинення правопорушення страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, змішаний тип, (відповідно до МКХ-10, F-25.2), який вимагає нагляду та лікування. В момент вчинення правопорушення і в даний час за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні до інкримінуємого правопорушення ОСОБА_3 необхідно вважати неосудним. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання.

На переконання суду досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про те, що вказані докази підтверджують факт вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України. Так, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 345 КК України, як погроза вбивством, насильством щодо працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

Заслухавши в судовому засіданні учасників судового провадження, свідка, дослідивши надані стороною кримінального провадження докази, а також оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

У ході судового розгляду встановлено, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 296 від 13.09.2022, ОСОБА_3 в момент вчинення правопорушення страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, змішаний тип, (відповідно до МКХ-10, F-25.2), який вимагає нагляду та лікування. В момент вчинення правопорушення і в даний час за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні до інкримінуємого правопорушення ОСОБА_3 необхідно вважати неосудним. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання.

У відповідності до абзацу 3 пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року суди повинні критично оцінювати зазначені висновки з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й вмотивованості, оскільки… ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідних ухвалі, вироку, постанові суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно статті 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

За змістом статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані осудності злочини; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (частина 1 статті 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

У відповідності до вимог частини 1 статті 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Суд ураховує, що особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 в момент вчинення правопорушення страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, змішаний тип, (відповідно до МКХ-10, F-25.2), який вимагає нагляду та лікування. В момент вчинення правопорушення і в даний час за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні до інкримінуємого правопорушення ОСОБА_3 необхідно вважати неосудним. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання.

На підставі вищевикладеного, суд уважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 з урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечного діяння, необхідно задовольнити і застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Цивільний позов та судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутній.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

При цьому, відповідно до п. 4 ч. 1 с. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю). Враховуючи те, що пневматичний пістолет та два ножі, які визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні були використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а тому до них необхідно застосувати спеціальну конфіскацію.

Керуючись ч. 2 ст. 292, 369-372, 503-513 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Речові докази:

- пневматичний пістолет «ПМ-49» та два ножі марки «Columbia», які передані до камери зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 1 (м. Знам`янка) КРУП ГУНП в Кіровоградській області, примусово безоплатно вилучити у власність держави, застосувавши спеціальну конфіскацію.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня її оголошення.

Суддя: