Справа № 944/5889/22
Провадження №1-кс/944/1107/22
28.11.2022 рокум.Яворів

Клопотання мотивовано тим, що 24.11.2022 приблизно о 22:30 год на автодорозі північний обхід м.Львова на 4 км+400м поблизу с.Бірки Яворівського району Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення ТЗ) за участю автомобіля марки "МЕRCEDES-BENZ CLK 270" р.н. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) під керуванням невстановленого водія та за участю автомобіля марки "HYUNDAI SONATA" р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 . В результаті ДТП пасажири автомобіля марки "HYUNDAI SONATA" ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька с.Руда Золочівського району, діагноз ЗЧМТ, госпіталізована; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 - діагноз, закритий перелом шиловидного відростка правої променевої кістки руки, забій грудної клітки, відпущено додому.
25.11.2022 прокурором у цьому кримінальному провадженні винесено постанову про відібрання зразків для експертного дослідження у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак добровільно надати такі зразки ОСОБА_8 категорично відмовився.
З метою ефективного досудового розслідування у кримінальному провадженні виникла необхідність у відібрані біологічних зразків зразків крові та сечі у ОСОБА_8 , для подальшого проведення ряду судових експертиз, зокрема токсикологічної та молекулярно-генетичної.
Слідчий СВ Яворівського ВП ГУНП у Львівській області в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності, просить клопотання задовольнити.
Треті особи в судове засідання не з`явились, про день та час судового розгляду клопотання були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.
З урахуванням заяви слідчого відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно з протоколом огляду місця події від 24.11.2022 року, що під час проведення огляду ділянки автодороги від с.Брюховичі до с.Бірки слідчим було виявлено і вилучено: автомобілі марки "HYUNDAI SONATA" та "МЕRCEDES-BENZ CLK 270"
Відповідно до копії висновку медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану алкогольного сп`яніння №77 від 25.11.2022 ОСОБА_8 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, 0,63 промілле.
Постановою прокурора Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_9 від 25 листопада 2022 року про відібрання зразків для експертного дослідження, постановлено відібрати взірець крові ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_3 .
Як вбачається з протоколу відібрання біологічних зразків від 25 листопада 2022 року, ОСОБА_8 , від надання біологічних зразків відмовився, посилаючись на те що без батьків відмовляється надавати зразки.
Згідно з ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.243 КПК України, експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.
Згідно із ч.1 ст.245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи.
Відповідно до ч.3 ст.245 КПК України, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Таким чином, на переконання слідчого судді, слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що необхідність отримання взірець крові ОСОБА_8 , має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, шляхом проведення експертизи вказаних зразків, яку неможливо провести без їх отримання.
Відповідно до ст.32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте й сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Згідно із ст.63 Конституції України, особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Відповідно до п.п. 68, 69 Рішення Європейського суду з прав людини «Саундерс проти Сполученого королівства» від 17 грудня 1996 року, суд нагадує, що, попри відсутність згадки у статті 6 Конвенції, право мовчати, а також право не свідчити проти себе є загальновизнаними міжнародними нормами, покладеними в основу поняття справедливого судового розгляду за статтею 6 Конвенції. Їх логічне обґрунтування полягає, між іншим, у захисті обвинувачуваного від тиску з боку властей, що тим самим сприяє запобіганню судовим помилкам і досягненню цілей статті 6 (див. згадуване рішення у справі Джона Мюррея, с. 49, п. 45, та згадуване рішення у справі Функе, с. 22, п. 44). Право не свідчити проти себе, зокрема, передбачає, що сторона обвинувачення у кримінальній справі намагається довести свої обвинувачення, не спираючись на докази, отримані методами тиску та примусу проти волі обвинуваченого. У цьому сенсі це право тісно пов`язане з презумпцією невинуватості, що міститься у пункті 2 статті 6 Конвенції. Право не свідчити проти себе головним чином пов`язане з повагою до бажання обвинуваченого мовчати. Як цілком зрозуміло, у правових системах Договірних Сторін Конвенції та в інших державах це правило не поширюється на використання в кримінальному провадженні матеріалів, які можуть бути отримані від обвинуваченого під примусом, матеріалів, які існують незалежно від волі підозрюваного, такі, як, між іншим, документи, отримані на підставі ордера, змушування дихати в алкогольно-респіраторну трубку, аналізи крові, сечі, зразки шкіри для аналізу ДНК.
Системний аналіз положень КПК та окремих рішень ЄСПЛ, дозволяє зробити висновок про те, що фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 ЄКПЛ і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право (рішення у справі «Х та Y проти Нідерландів»), проте такі втручання зазвичай є виправданими, відповідно до п.2 ст. 8 ЄКПЛ, як необхідні для запобіганням злочину («Тирадо Ортіс і Лосано Мартін проти Іспанії»). Біологічні зразки, ЄСПЛ розглядаються як фізичні чи об`єктивні проби, що використовуються у криміналістичному аналізі і до яких не застосовується право не свідчити проти себе («PG и JH проти Сполученого Королівства»), проте такі процедури не повинні досягати мінімального рівня жорстокості, за якого вони становили б порушення ст. 3 ЄКПЛ («Тирадо Ортіс і Лосано Мартін проти Іспанії»).
Слідчий суддя зазначає, що примусове відібрання біологічних зразків з метою досягнення завдань кримінального провадження виправдує такий ступінь втручання у особисті права неповнолітнього ОСОБА_8 .
Враховуючи той факт, що неповнолітній ОСОБА_8 відмовився надавати біологічні зразки, однак саме відібрання вказаних зразків та проведення експертиз може забезпечити встановлення істини по справі, тому слідчий суддя вважає, що існує необхідність у відібранні зразків для експертного дослідження.
З огляду на вищенаведене, враховуючи обставини справи, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки та прийняття законних процесуальних рішень в передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки, необхідно надати слідчому дозвіл на відібрання біологічних зразків крові.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.159-166, 245, 309 КПК України, слідчий суддя,
Надати дозвіл на примусове відбирання біологічних зразків зразків крові та сечі у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для проведення токсикологічної та молекулярно-генетичної експертиз.
Виконання ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області покласти на слідчих слідчої групи СВ Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, а саме: слідчого СВ Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 , слідчого СВ Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 , слідчого СВ Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 або у відповідності до ст.40 КПК України за дорученням слідчого на працівника чи декількох працівників оперативного підрозділу Національної поліції України (в порядку п.3 ч.2 ст.40 КПК України).
Відібрання зразків проводити з дотримання вимог ст.241, 245 КПК України, та залученням відповідних лікарів та/або експертів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1