УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення.

Скаргу обґрунтовує тим, що 08.12.2022 звернувся до Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області із заявою про вчинення гр. ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 382 ч. 1, 190 ч. 3 КК України.

Однак відомості за його заявою до ЄРДР внесені не були, з чим скаржник не погоджується.

Скаржник в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд скарги у його відсутності, вимоги скарги підтримує у повному обсязі. До заяви долучив оригінал заяви про вчинення кримінального правопорушення із відміткою уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області про її отримання.

Слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, відповідно до ст.306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів скарги слідує, що 08.12.2022 адвокат ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області в інтересах ОСОБА_4 із заявою про вчинення гр. ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 382 ч. 1, 190 ч. 3 КК України.

У заяві указував, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були укладені договори про позику грошових коштів у сумі 3600 доларів США від 20.11.2021 та про позику грошових коштів у сумі 6100 доларів США від 31.01.2022. Однак ОСОБА_5 до цього часу грошові кошти не повернув, на зв`язок не виходить та не намагається врегулювати ситуацію. Уважає, що своїми діями ОСОБА_5 незаконно заволодів майном ОСОБА_4 на загальну суму 354715,42 грн. шляхом обману та зловживання його довірою та його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 190 КК України.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.09.2022, яке набрало законної сили 25.10.2022 стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 9700 доларів США та 2837,73 грн. судового збору; додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19.10.2022, яке набрало законної сили 24.11.2022 стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 6000 грн. витрат на правничу допомогу.

Однак ОСОБА_5 рішення суду не виконує та не сплачує коштів на користь ОСОБА_4 , а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 382 КК України.

Вказана заява про вчинення кримінальних правопорушень було отримана Хмельницьким РУП ГУНП в Хмельницькій області 08.12.2022, що підтверджується відповідною відміткою на екземплярі заяви про вчинення кримінальних правопорушень, яке представником скаржника долучено до скарги.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Ст. 382 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне невиконання судового рішення, що набрало законно сили або перешкоджання їх виконанню.

Предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України є судовий акт, тобто вирок, рішення, ухвала чи постанова, що набрали законної сили.

Предметом злочину може бути будь-який судовий акт органів правосуддя незалежно від: юрисдикції (загальної чи спеціалізованої); інстанції (першої, апеляційної чи касаційної); категорії судових справ (цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних).

Відповідно до висновку ВС, викладеного у постанові від 14.05.2019 у справі №319/841/16-к об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України полягає в одному з таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду або перешкоджання їх виконанню.

При цьому, суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.

Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

При цьому, завершальною стадією судового провадження є виконавче провадження, що спрямоване на примусове виконання рішень, яке проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення відсутні будь-які відомості, як б указували на те, що стягувач за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.09.2022 та додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19.10.2022 звертався до органів виконавчої служби із заявою про їх примусове виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Не викладено жодних обставин, які б свідчили про те, що рішення суду дійсно не виконується, боржник мав реальну можливість виконати судовий акт та у діях зобов`язаної особи є умисел на його невиконання.

Окрім того, слід урахувати, що ухвалені судові рішення є заочними, тобто ухвалені за відсутності відповідача.

А тому у частині вимог скарги про зобов`язання внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 , в інтересах якого діяв ОСОБА_3 , за ознаками невиконання рішення суду, що кваліфікується за ч. 1 ст. 382 КК України, слід відмовити, оскільки станом на дату звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення заява в цій частині не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації його дій за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

Разом з тим, заява ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 у частині незаконного заволодіння ОСОБА_5 його майном (грошовими коштами) шляхом обману та зловживання довірою є заявою про вчинене кримінальне правопорушення, оскільки містить виклад обставини, що можуть свідчить про вчинення кримінального правопорушення, а тому слідчий зобов`язаний був відповідно до частини 1 статті 214 КПК України невідкладно, але не пізніше 24 години після подання, внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Слід зобов`язати уповноважену особу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_4 від 08.12.2022 у частині вчинення ОСОБА_5 шахрайських дій.

Керуючись ст.ст.214,303,306,307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_4 від 08.12.2022 у частині вчинення ОСОБА_5 шахрайських дій, а саме незаконного заволодіння ОСОБА_5 майном (грошовими коштами) ОСОБА_4 шляхом обману та зловживання довірою.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 в частині зобов`язання уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення повного тексту рішення.

Слідчий суддя