Єдиний унікальний номер 953/7648/22
1-кп/205/508/23
У Х В А Л А

21 лютого 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001582 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Банза Гегечкорського району, Грузія, громадянина України, який має неповну середню освіту, неодружений, офіційно непрацевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий, страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної в стані повної ремісії,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 114-2, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 436-2 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 114-2, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому прокурор зазначив, що на його думку наявні ризики, а саме ризик переховування від суду, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та ризик вчинення інших кримінальних правопорушень. Зокрема, прокурор зазначив, що враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується злочин, покарання за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років, тому усвідомлюючи тяжкість, реальність та невідворотність покарання, останній може виїхати за межі території України та переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Окрім того, прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовився від пояснення мотивів своїх заперечень.

Захисник адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, посилаючись на недоведеність ризиків, зазначених прокурором. Зокрема, зазначив, що згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, є джерелом права, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину». Окрім того, вказав, що оскільки тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки, тому є підстави для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на менш суворий запобіжний захід.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 своє клопотання підтримав, просив задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені у ньому.

Суд, дослідивши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та додані до нього матеріали, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого, захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд приходить до висновку про доведеність ризиків переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, та під загрозою можливого застосування покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, може переховуватися від суду.

Також, суд вважає доведеним ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки судом встановлено, що обвинувачений раніше вчиняв діяння, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України. Окрім того, встановлено, що на розгляді в Ленінському районному суді м. Дніпропетровська перебуває клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 .

Разом цим, суд вважає необґрунтованим та недоведеним зазначений у клопотанні прокурора ризик перешкоджання ОСОБА_3 кримінальному провадженню іншим чином, оскільки прокурором не було наведено ані обставин, які б вказували на наявність зазначеного ризику, ані надано доказів на його підтвердження.

Окрім того, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність у нього соціальних зв`язків та родин.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а саме ризику переховування від суду та ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, що унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Інші, більш м`які запобіжні заходи, на думку суду, не спроможні забезпечити належне виконання ОСОБА_3 процесуальних обов`язків обвинуваченого у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід не підлягає задоволенню.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», з урахуванням думок учасників провадження, які не заперечували проти етапування обвинуваченого до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4», з метою забезпечення більш сприятливих умов для участі обвинуваченого у судових засіданнях, суд вважає за доцільне етапувати обвинуваченого ОСОБА_3 з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4».

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 315, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 21 квітня 2023 року включно.

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід відмовити.

Обвинуваченого ОСОБА_3 етапувати з державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4».

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для виконання ухвали в частині організації етапування обвинуваченого ОСОБА_3 до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4».

На ухвалу в частині продовження запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1