Провадження № 1-кс/686/9627/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0002399,

встановив:
28.10.2022 року старший слідчий ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про накладення арешту на 1/3 будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Зі змісту ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, крім того, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого ще й наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Частиною 1 ст.171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Водночас, за змістом ч.2 ст.64-2 КПК України, у випадку коли вирішується питання про арешт майна третьої особи, суб`єктом звернення із клопотанням про арешт майна є лише прокурор.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане слідчим клопотання не відповідає.

Клопотання слідчого складено формально та містить лише посилання на ряд статей КПК, які регламентують порядок накладення арешту на майно, визначають ознаки речових доказів, а також випадки, в яких може тимчасово вилучатись майно. Разом з тим, у поданому клопотанні слідчий взагалі не зазначає які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні.

У клопотанні слідчий просить накласти арешт на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення ОСОБА_4 або іншої особи можливості відчужувати, розпоряджатися або будь-яким чином використовувати вказане, однак матеріали клопотання не містять відомостей, хто являється фактичним володільцем вказаного будинку (чи проживає хтось на законних підставах у вказаному житловому приміщенні), що є важливим при вирішенні питання про арешт майна, з врахуванням положень ч.12 ст.170 КПК України. Не наведено у клопотанні слідчого й існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України. Не зазначено, яка є необхідність у позбавленні « ОСОБА_4 або іншої особи» можливості відчужувати, розпоряджатися або будь-яким чином використовувати майно, на яке просить накласти арешт слідчий.

Крім того, із долученої до клопотання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будинок АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних частках, тобто вказане майно перебуває у спільній власності зазначених осіб.

Із долученого до клопотання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.10.2022 р. вбачається, що у кримінальному провадженні № 0002399 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не було повідомлено про підозру, слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно, з проханням встановити обмеження, які стосуються інтересів третіх осіб, хоча, суб`єктом звернення із таким клопотанням про арешт майна мав бути прокурор.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:
Клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , яке погоджено прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0002399 - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя