Справа № 752/9943/22
Провадження № 1-кс/752/4131/22
У Х В А Л А
Іменем України
19 вересня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Тернопіль, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002216 від 17.09.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві, старшого лейтинанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000417 від 24.06.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, відносно ОСОБА_5 .
В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час дії воєнного стану з метою власного збагачення організували схему реалізації транспортних засобів гуманітарного призначення за грошові кошти за наступних обставин.
Так, благодійною організацією «БФ Християнська служба порятунку» в якості гуманітарної допомоги на територію України ввезений автомобіль марки «NISSAN TERRANO», 2003 року випуску, VIN - НОМЕР_1 , з номером державної реєстрації WPR 8838G (країна реєстрації Польща).
Окрім того, громадською організацією «Благословення» на територію України в якості гуманітарної допомоги ввезений автомобіль марки «NISSAN TERRANO», 2002 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_2 , з номером державної реєстрації НОМЕР_3 (країна реєстрації Польща).
Вказані транспортні засоби в подальшому потрапили в розпорядження ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , після чого в останніх виник умисел на незаконне особисте збагачення за рахунок отримання грошових коштів від продажу зазначених автомобілів гуманітарного призначення.
З метою підшукання покупців автомобілів ОСОБА_5 розмістив оголошення на інтернет-сайті, прикріпивши до оголошення власний контактний номер абонента стільникового зв`язку « НОМЕР_4 », на який, приблизно 20.06.2022, йому зателефонував ОСОБА_8 .
У ході розмови ОСОБА_8 сказав, що йому потрібні декілька автомобілів для потреб ТРО та ЗСУ, на що ОСОБА_5 пояснив, що має необхідні автомобілі, однак може їх передати не безкоштовно, а за оплату, та повідомив, що в наявності є два автомобілі «NISSAN TERRANO» вартістю 5 500 тис. євро, один з яких перебуває на ремонті за адресою: АДРЕСА_3 . Також ОСОБА_5 зазначив, що вказані транспортні засоби можна придбати тільки для військових формувань із обов`язковим оформленням акту приймання-передачі від громадської організації для військового формування.
У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, домовившись із ОСОБА_8 про умови купівлі вказаних транспортних засобів, узгодивши огляд автомобіля 24.06.2022 в м. Вишневе Київської області, ОСОБА_5 надіслав повідомлення в застосунку «WhatsApp» із контактним номером телефону ОСОБА_7 , з яким необхідно зв`язатись для попереднього огляду автомобіля «NISSAN TERRANO» 2003 року випуску, VIN - НОМЕР_1 , з номером державної реєстрації WPR 8838G та визначення умов передачі грошових коштів.
Того ж дня, ОСОБА_8 за допомогою застосунку «WhatsApp» подзвонив ОСОБА_7 , з яким у ході телефонної розмови узгодив попередній огляд автомобіля «NISSAN TERRANO», 2003 року випуску, VIN - НОМЕР_1 , з номером державної реєстрації НОМЕР_5 , 24.06.2022 за адресою: АДРЕСА_4 .
Після телефонної розмови, ОСОБА_7 в застосунку «WhatsApp» переслав ОСОБА_8 зразки необхідних документів для оформлення купівлі автомобілів, а саме: звернення про потребу в отриманні безоплатної гуманітарної допомоги та акт приймання-передачі безоплатної гуманітарної допомоги.
У подальшому, близько 13 години 24.06.2022, ОСОБА_8 прибув за узгодженою із ОСОБА_7 адресою по АДРЕСА_4 , де у присутності ОСОБА_7 оглянув автомобіль «NISSAN TERRANO» з реєстраційним номером НОМЕР_6 G на стан справності.
Переконавшись, що вказаний вище автомобіль є гуманітарною допомогою і він продається ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 за грошові кошти, ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів.
Надалі, діючи під контролем правоохоронних органів, ОСОБА_8 продовжив спілкування із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо купівлі вказаних вище транспортних засобів для військової частини та їх передачі шляхом складання звернення військового формування про потребу в отриманні безоплатної гуманітарної допомоги, а також акта приймання-передачі безоплатної гуманітарної допомоги.
За результатами неодноразових перемовин ОСОБА_9 в застосунку «WhatsApp» переслав ОСОБА_8 реквізитні дані ГО «Благословення» () для оформлення відповідного звернення про потребу в отриманні гуманітарної допомоги та акта приймання-передачі безоплатної гуманітарної допомоги автомобіля «NISSAN TERRANO» 2002 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_2 , з номером державної реєстрації НОМЕР_3 , а ОСОБА_7 , у свою чергу переслав реквізитні дані БО «БФ ХРИСТИЯНСЬКА СЛУЖБА ПОРЯТУНКУ» () для оформлення звернення про необхідність отримання гуманітарної допомоги та акта приймання-передачі безоплатної гуманітарної допомоги автомобіля «NISSAN TERRANO» 2003 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_1 , з номером державної реєстрації WPR 8838G.
У подальшому ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на продаж транспортних засобів гуманітарного призначення, з метою власного збагачення, достовірно знаючи, що транспортні засоби: «NISSAN TERRANO» 2003 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_1 , з номером державної реєстрації WPR 8838G та «NISSAN TERRANO» 2002 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_2 , з номером державної реєстрації НОМЕР_3 є гуманітарною допомогою, підтвердив ОСОБА_8 про необхідність сплати за вказані автомобілі грошових коштів у сумі 5 100 євро та 400 доларів США.
Також ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_8 , що автомобіль «NISSAN TERRANO» 2002 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_2 , з номером державної реєстрації НОМЕР_3 , знаходиться в м. Запоріжжі, де ОСОБА_8 зможе його отримати після оплати грошових коштів, а також додав, що для оформлення купівлі даного автомобіля під виглядом передання безоплатної гуманітарної допомоги ОСОБА_8 шляхом поштового відправлення буде передано підписані представником ГО «Благословення» два акти приймання-передачі безоплатної гуманітарної допомоги, один примірник якого ОСОБА_8 після підписання представником військового формування повинен відправити разом із зверненням на адресу ГО «Благословення» про потребу в отриманні гуманітарної допомоги за вказаними ОСОБА_5 реквізитами: м. Львів, відділення «Нова Пошта» № 31.
Того ж дня ОСОБА_5 у застосунку «WhatsApp» переслав ОСОБА_8 фото-повідомлення з номером товарно-транспортної накладної: «1466».
Після цього, 20.07.2022, ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, у відділенні «Нова Пошта» № 108, що за адресою: м. Київ, вул. Богдана Гаврилишина 18, отримав відправлення «1466», в якому містилися два акти приймання-передачі безоплатної гуманітарної допомоги щодо передачі ГО «Благословення» автомобіля марки «NISSAN TERRANO» 2002 року, VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , один з яких, підписавши у військовій частині, ОСОБА_8 відправив за реквізитами, які попередньо надав ОСОБА_5 : «Нова пошта, відділення №31, для Назарія Островського».
Цього ж дня в ході телефонної розмови ОСОБА_8 домовився із ОСОБА_7 про зустріч для передачі грошових коштів за автомобіль NISSAN TERRANO» 2003 року випуску, VIN - НОМЕР_1 , з номером державної реєстрації WPR 8838G, за адресою: м. Київ, бульвар Перова 1б.
У подальшому, 21.07.2022, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на продаж транспортних засобів гуманітарного призначення, з метою власного збагачення, перебуваючи за адресою: м. Київ, бульвар Перова 1б, після підписання представником БО «БФ ХРИСТИЯНСЬКА СЛУЖБА ПОРЯТУНКУ» акта приймання-передачі безоплатної гуманітарної допомоги, отримавши від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 207 000 тис. грн, передав ОСОБА_8 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу NISSAN TERRANO» 2003 року випуску, VIN - НОМЕР_1 , з номером державної реєстрації WPR 8838G та ключі від нього.
Доводячи до кінця свій злочинний умисел, направлений на продаж товарів гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, ОСОБА_7 , попередньо узгодивши із ОСОБА_5 , переслав ОСОБА_8 в застосунку «WhatsApp» контактний номер чоловіка на ім`я ОСОБА_10 , працівника СТО в м. Запоріжжі, де знаходиться автомобіль «NISSAN TERRANO» 2002 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_2 , з номером державної реєстрації НОМЕР_3 , якому необхідно зателефонувати, представившись «людиною від Назарія», та узгодити з день і час отримання вказаного автомобіля.
У зв`язку з цим, 21.07.2022, ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, зателефонував працівнику СТО в м. Запоріжжі на ім`я ОСОБА_10 та повідомив, що 22.07.2022 приїде забирати обумовлений автомобіль, на що працівник СТО повідомив адресу, де знаходиться автомобіль: м. Запоріжжя, вул. Східна, 3а.
Після цього, 22.07.2022, прибувши до вказаної працівником СТО адреси, ОСОБА_8 отримав в розпорядження автомобіль «NISSAN TERRANO» 2002 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_2 , з номером державної реєстрації НОМЕР_3 .
Таким чином, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 під час воєнного стану здійснили продаж за грошові кошти в сумі 207 000 тис. грн. двох автомобілів гуманітарного призначення, зокрема: «NISSAN TERRANO» 2002 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_2 , з номером державної реєстрації НОМЕР_3 , а також: «NISSAN TERRANO» 2003 року випуску, номер кузова VIN - НОМЕР_1 , з номером державної реєстрації WPR 8838G, ринкова вартість яких на момент вчинення злочину становила 455 282 грн.
Обгрунтованість підроздри, на думку слідчого, підтвреджується доказами, зібраними під час досудового розслідування.
Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник заперечив проти задоволення клопотання, просив відмовити в застосуванні до підзахисного запобіжного заходу, вказуючи на відсутніть та недоведеність обгрунтованості підозри та заявлених ризиків. Також адвокат звернув увагу, що ОСОБА_5 має міціні соціальні зв`язки, є працюючою особою, одружений, має двох дітей 6 та 9 років.
Підозрюваний підтримав думку захисникаю.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строку понад п`ять років.
Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).
Так, слідчий суддя встановив, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000417 від 24.06.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.
13.09.2022 р. в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.
Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.
Відповідно до п. 175 рішення Європейського суд з прав людини від 21.04.2011року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» під терміном «обгрунтована підозра» необхідно розуміти, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
У рішенні №14310/88 від 23.10.1994 року по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обгрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчиненні кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, та позицію сторони захисту щодо їх недоведеності, слідчий суддя зазначає таке.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. А як зазначено в п. 111-112 рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії», обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Так, в обґрунтування клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду не є доведеним прокурором належними та допустимими доказами. Дійсно, відповідальність за кримінальне правопорушення, визначена ч. 2 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, що може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду, а відтак і суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, однак доказів наявності такого ризику немає в матеріалах клопотання. Відтак вказаний ризик не може покладатись в основу рішення про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Щодо ризику впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якої суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання потерпілого і свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. Вказане доводить, що можливість впливу на свідків є досить ймовірною.
Ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на думку слідчого судді, є недоведеним, а тому не може бути покладений в основу даного судового рішення.
Вирішуючи питання про наявність правових підстав та доцільність застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує таке.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимогст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст. 5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
З цього правила випливають два природних наслідки: тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення особи.
Роль слідчого судді при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону, та, у випадку встановлення відсутності законних підстав для тримання особи під вартою, - прийняття рішення про звільнення особи з-під варти.
Така перевірка відбувається за правилами національного законодавства, які містяться в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.
Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою в розумінні ст. 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятоюстатті 176 цього Кодексу.
Однак з урахуванням викладених вище обставин слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для здійснення мети, передбаченої ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відтак слідчий суддя приходить до висновку, що дієвим запобіжним заходом, який зможе запобігти єдиному наявному в цьому кримінальному провадженні ризику є домашній арешт в нічну пору доби. При цьому слідчий суддя також враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема, що ОСОБА_5 є працюючою особою, одружений, має двох малолітніх дітей, постійне місце проживання, і приходить до висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.
Також на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону, та в тому обсязі, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Така позиція слідчого судді відповідає вимогам КПК України та не є вирішенням слідчим суддею тих питань, які повинні вирішуватись судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 177, 178, 181, 194, 369-372, 532 КПК України,
УХВАЛИВ:
1.Клопотання залишити без задоволення.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в нічний період доби в період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби строком на два місяці, однак в межах строку досудового розслідування, тобто до 15 листопада 2022 року включно.
3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на їх першу вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;
- не відлучатися з м. Львів та Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- заборонити спілкуватсь зі свідками та іншими учасниками в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи , що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
4. Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Працівники управління поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, має право з`являтися в житло до цієї особи ( АДРЕСА_2 ), вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
5. Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.
6. Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу Управління поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.
7. Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
8. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
9. Повний текст ухвали слідчого судді буде складено та оголошено в приміщенні суду протягом 5 діб.
Слідчий суддя ОСОБА_1