ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2033/22 Справа № 202/9316/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 0000571, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деконка, Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який проходить військову службу на посаді водія-санітара евакуаційного відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 , сержанта, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
в режимі відеоконференції
прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2022 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 22-30 години 11 січня 2023 року включно.
Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у скоєнні якого йому повідомлено про підозру, а також про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та незаконного впливу на свідків. Слідчий суддя при цьому не знайшов підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів.
В апеляції:
- захисник ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити заставу.
В обґрунтування вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 має сталі соціальні зв`язки, цивільну дружину, дітей, матір пенсіонера, до затримання офіційно працював, має проблеми зі здоров`ям, які неможливо лікувати у межах гауптвахти.
В доповнення до апеляційної скарги захисник ОСОБА_4 вказує, що характер та обставини подій вчинення злочину свідчать про те, що це було вбивство через необережне поводження зі зброєю, яке залишилось поза увагою сторони обвинувачення.
Захисник також вказує, що усі свідки у кримінальному провадженні допитані, а тому підозрюваному немає сенсу впливати на них.
Окрім цього вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 має проблеми зі здоров`ям у вигляді хронічної пневмонії, проблем із хребтом, які неможливо лікувати в умовах гауптвахти та потребують постійного надання медичної допомоги, що також вказує на неможливість його утримання під вартою.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 , без задоволення.
Заслухавши підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані.
Згідно матеріалів справи слідує, що 13 листопада 2022 року до ЄРДР за № 0000571 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
14 листопада 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як слідує з наданих матеріалів справи, під час судового розгляду слідчий суддя в повній мірі з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 13 листопада 2022 року; протоколами проведення слідчих експериментів від 13 листопада 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13 листопада 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13 листопада 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13 листопада 2022 року; протоколом огляду предмета від 13 листопада 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13 листопада 2022 року; протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів від 13 листопада 2022 року, які вказують на високу ймовірність причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину.
Розглядаючи доводи захисника стосовно відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, який врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання. Слідчий суддя також дійшов висновку про наявність ризику незаконного впливу на свідків, оскільки підозрюваний є мобілізованим військовослужбовцем та зважаючи, що свідками у кримінальному провадженні є військовослужбовці, які проходять службу в одній військовій частині з підозрюваним, останній матиме можливість впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
З таким висновком погоджується й колегія суддів, оскільки він в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги захисника відносно того, що характер та обставини подій вчинення злочину свідчать про те, що це було вбивство через необережне поводження зі зброєю, а отже дії ОСОБА_5 невірно кваліфіковані, фактично зводяться до вирішення питань доведеності чи недоведеності вини останнього в інкримінованому злочині, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і на даному етапі кримінального провадження ці питання не розглядаються.
Що стосується посилання сторони захисту на те, що підозрюваний ОСОБА_5 має сталі соціальні зв`язки, цивільну дружину, дітей, матір пенсіонера, до затримання офіційно працював, то ці обставини не можуть бути достатнім важелем для зменшення встановлених ст. 177 КПК України ризиків, крім того, ці обставини існували і на момент вчинення кримінального правопорушення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.
Колегія суддів також не може прийняти до уваги доводи сторони захисту в частині наявності у підозрюваного ОСОБА_5 проблем зі здоров`ям, оскільки вважає їх такими, які достатньо не впливають на необхідність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки належних доказів які б свідчили про неможливість підозрюваного у зв`язку з його станом здоров`я знаходитися в установі в умовах тримання під вартою не надано і апеляційним судом не встановлено.
З огляду на викладене, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , - залишити без задоволення .
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 0000571, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3