Справа №760/2504/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представників заявника - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Київської міської ради про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

31.01.2023 року до суду надійшло зазначене клопотання, яке обґрунтовується тим, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29.08.2017 року у справі № 760/891/17 витребувано від ОСОБА_6 групу приміщень № 69є та АДРЕСА_1 , на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 89.

Станом на сьогодні, вказане рішення виконано в повному обсязі, а саме 10.10.2017 року групу цих приміщень зареєстровано на праві комунальної власності за територіальною громадою м. Києва в особі Київської міської ради.

В подальшому, 04.05.2018 року у зв`язку з оновленням технічної документації внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині нумерації та площі приміщень, а саме: групи приміщень № 69, № 72, літ. «А», загальною площею 336 кв. м, на АДРЕСА_2 . Додаткові відомості: нежитлові приміщення з № 1 по № 14 (група приміщень № 69) - підвал, нежитлові приміщення з № 5 по № 14 (частина групи приміщень № 69) - поверх -1, літ. «А».

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 89 залишився незмінним.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на групу приміщень № 69, № 72, літ. «А», загальною площею 336 кв. м, на вул. Волинській, будинок 17/28, у м. Києві було накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна.

Зазначене обтяження накладено на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 22.11.2016 року у справі № 760/17627/16-к, провадження № 1 -кс/760/15569/16, в інтересах Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві.

Оскільки на сьогодні право комунальної власності на вказані приміщення зареєстровані за територіальною громадою м. Києва в особі Київської міської ради, тому потреба у накладенні арешту відпала.

Враховуючи те, що існуючий арешт майна обмежує право розпорядження Київською міською радою своїм майном, заявник просить скасувати арешт майна.

У судовому засіданні представники заявника підтримали подане клопотання та просили його задовольнити з викладених підстав.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти даного клопотання, надав витяг з ЄРДР з якого слідує, що досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000095 від 20.09.2016 року, в рамках якого було накладено арешт на нерухоме мано, триває.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та надані докази, вбачається наступне.

Встановлено, що в провадженні Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000095 від 20.09.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва.

За фабулою кримінального провадження, що міститься у витягу з ЄРДР, досудове розслідування здійснюється щодо незаконного заволодіння комунальним майном територіальної громади м. Києва, яке зареєстровано за ОСОБА_6 .

В рамках вказаного кримінального провадження за клопотанням слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП а м. Києві ОСОБА_7 , погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 м. Києва ОСОБА_8 , ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.11.2016 року (справа № 760/17627/16-к, провадження № 1-кс/760/15569/16) було накладено арешт на майно, яке перебуває на праві приватної власності у ОСОБА_6 , а саме на об`єкт нерухомого майна групу нежитлових приміщень АДРЕСА_3 , загальною площею 341 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Накладаючи арешт на об`єкти нерухомого майна, в ухвалі від 22.11.2016 року слідчий суддя прийшов до висновку, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотання слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, Київська міська рада як власник майна звернулася до суду з клопотання про скасування арешту, потреба в якому відпала.

До клопотання стороною заявника надано копію рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29.08.2017 року (справа № 760/891/17), яким за позовом керівника Київської місцевої прокурора тури №9 в інтересах Київської міської ради витребувано від ОСОБА_6 групу приміщень № 69є та АДРЕСА_1 на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 89, та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер № 29480257 від 29.04.2016 року, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_6 на групу вказаних приміщень.

Згідно наданого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 100551363 від 17.10.2017 року, групу вказаних приміщень 10.10.2017 року зареєстровано на праві комунальної власності за територіальною громадою м. Києва в особі Київської міської ради.

Дані обставини не спростовано прокурором, який приймав участь у судовому засіданні.

Таким чином, вбачається, що мета в подальшому застосуванні арешту дійсно відпала, оскільки відчуження ОСОБА_6 спірного об`єкту нерухомого майна як власником не може мати місце за викладених обставин.

При цьому, права Київської міської ради як законного власника майна обмежені діючим арештом.

Конституція України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41).

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» звернув увагу, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 7 КПК України до засад кримінального провадження відноситься, зокрема, недоторканність права власності.

За положеннями ч. 1 ст. 16 цього Кодексу позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що безпідставними і надмірними є будь-які обмеження, застосовані до права власності територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради.

За правилами ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для скасування накладеного арешту на рухоме майно, що належить за територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Київської міської ради про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт з майна, а саме групи приміщень № 69є та № 72є, загальною площею 341 кв. м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Волинська, буд. 17/28, зареєстровані на праві комунальної власності за територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 89), накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року в рамках кримінального провадження № 0000095 від 20 вересня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 14 лютого 2023 року.

Слідчий суддя: