Провадження 1-кп/557/129/2022
Справа 557/1347/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000135 від 01 серпня 2022 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Буча Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого начальником відділу економічного контролю управління технічного та економічного контролю ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», одруженого, на утриманні малолітня дитина з інвалідністю, із вищою освітою, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 01 серпня 2022 року приблизно о 13 год., керуючи технiчно справним автомобілем марки «Ноndа», з номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись на 299 км + 900 м автодороги М-06 сполученням «Київ-Чоп» у напрямку м. Київ, в межах с. Горбакiв Рiвненського району Рівненської областi, у порушення правил безпеки дорожнього руху, передбачених п.п. 1.7, 2.3 б, 12.1, 12.3 та 18.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме: через неуважнiсть та втрату пильностi, не вибравши безпечної швидкостi руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та допустив наїзд на пiшохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину вказаної автомобільної дороги на пiшохiдному переходi на лівій смузi руху у напрямку злiва на право по ходу руху транспортних засобiв.

У результатi вказаної дорожньо-транспортної пригоди пiшохiд ОСОБА_5 отримав тiлеснi ушкодження у виглядi вiдкритого уламкового перелому обох кiсток правої гомiлки зi змiщенням, якi виникли при дорожньо-транспортнiй пригодi i класифікуються як тяжкi тiлеснi ушкодження по кригерiю небезпеки для життя.

Порушення ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху, а саме пунктiв: 1.7, згiдно якого водій зобов`язанi бути особливо уважними до таких категорiй учасникiв дорожнього руху, як велосипедисти, особи, якi рухаються в крiслах колiсних, та пiшоходи. Уci учасники дорожнього руху повиннi бути особливо обережними до дiтей, людей похилого вiку та осiб з явними ознаками iнвалiдностi; 2.3, згiдно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водiй зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, вiдповiдно реагувати на її змiну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу i не вiдволiкатися вiд керування цим засобом у дорозi; 12.1, згiдно якого водiй пiд час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливостi вантажу, що перевозиться, i стан транспортного засобу, щоб мати змогу постiйно контролювати його рух та безпечно керувати ним; 12.3, згідно якого, у разi виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водiй об`єктивно спроможний виявити, вiн повинен негайно вжити заходiв для зменшення швидкостi аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для iнших учасникiв руху об`їзду перешкоди; 18.1, згiдно якого водiй транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пiшохiдного переходу, на якому перебувають пiшоходи, повинен зменшити швидкiсть, а в разi потреби зупинитися, щоб дати дорогу пiшоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортнот пригоди та настанням суспiльно ¬небезпечних наслiдкiв.

Таким чином, своїми діями, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

30 листопада 2022 року між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000135, і обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_7 , за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_6 , наданою останніми прокурору на укладення ними угоди, укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України.

Згідно змісту вказаної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами, зі звільненням останнього на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник підтримали угоду про визнання винуватості від 30 листопада 2022 року, просили її затвердити. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

Потерпілий та його законний представник у судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості, вказавши на те, що надали письмову згоду прокурору на її укладення, а також на те, що будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають.

Перевіривши угоду про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, потерпілого та його законного представника, обвинуваченого та його захисника, суд приходить висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винним та вид покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, наявна у матеріалах справи письмова згода потерпілого прокурору на укладення ним угоди від 30 листопада 2022 року належним чином складена у присутності його законного представника та містить всі відомості, що дозволяють суду переконатися у позиції потерпілого щодо укладення угоди, яку останній також ствердив особисто у судовому засіданні.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що таке покарання обтяжують відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також судом установлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України та відповідає загальним засадам призначення покарання, крім того таке узгоджено з урахуванням ст. 65 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

При цьому суд враховує положення ч. 2 ст. 75 КК України відповідно до яких суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення ОСОБА_3 , узгодженої сторонами міри покарання зі звільнення останнього від відбуття покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, із покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судових інженерно-транспортних експертиз № СЕ-19/118-22/7267-ІТ від 31 серпня 2022 року та № СЕ-19/118-22/7269-ІТ від 07 вересня 2022 року, що становлять 1510,24 грн, відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 листопада 2022 року, укладену між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 01 серпня 2022 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з дня проголошення вироку - з 30 листопада 2022 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі - автомобіль марки «Ноndа», з номерним знаком НОМЕР_1 , який переданий на зберігання власнику ОСОБА_3 , залишити у його власності.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1510 (одна п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1