ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/96/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника військової частини НОМЕР_1 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 грудня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 26 жовтня 2021 року за №0000056, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.361-2 КК України та накладено арешт на речі та документи, які були вилучені 18 листопада 2021 року під час здійснення тимчасового доступу до речей та документів з наведеним переліком майна зазначеним у клопотанні та в ухвалі слідчого судді, із забороною права на відчуження, розпорядження та користування ними,

за участю прокурора ОСОБА_9 .

Представник військової частини НОМЕР_1 - адвокат ОСОБА_6 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 грудня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 26 жовтня 2021 року за №0000056, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.361-2 КК України та накладено арешт на речі та документи, які були вилучені 18 листопада 2021 року під час здійснення тимчасового доступу до речей та документів з наведеним переліком майна зазначеним у клопотанні та в ухвалі слідчого судді, із забороною права на відчуження, розпорядження та користування ними.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вилучені під час здійснення тимчасового доступу до речей і документів, речі можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні №0000056 від 26 жовтня 2021 року, внесеному до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-2 КК України.

В апеляційній скарзі представник військової частини НОМЕР_1 - адвокат ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу скасувати, у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що у клопотанні та в оскаржуваній ухвалі відсутні посилання на сукупність підстав чи розумних підозр що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, оскільки за ч.1 ст.361-2 КК України суб`єктом злочину є фізична особа, а володільцем майна, яке вилучено під час слідчих дій від 18 листопада 2021 року є юридична особа (військова частина НОМЕР_1 ).

Командиром військової частини НОМЕР_1 на дату розгляду справи є підполковник ОСОБА_10 .

Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління.

З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

При проведенні дії за Ухвалою про здійснення тимчасового доступу до речей і документів Додаток з переліком майна було вручено під підпис начальнику штабу-першому заступнику командира військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_11 .

Проте, під час проведення вищевказаних дій майор ОСОБА_11 не був виконуючим обов`язків командира, та не був уповноваженим за рішенням командира щодо підпису та контролю за законністю проведення дій слідчим, так як не має відповідних знань у галузі права.

Таким чином, командир військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_10 , як особа на яку покладено обов`язок щодо контролю та збереження військового майна був позбавлений можливості надання письмових клопотань під час проведення слідчих дій.

Майором ОСОБА_11 надавалося усне клопотання слідчому ОСОБА_7 про те що відповідно до ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Всі клопотання слідчим СВ Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 були проігноровані.

У зв`язку із вилученням комп`ютерної техніки, яка мала допуск на роботу з АРМ АСУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військова частина НОМЕР_1 не має змоги користуватися захищеними каналами передачі інформації, що ставить під загрозу виконання завдань з оборони України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, оскільки на даний час військова частина НОМЕР_1 перебуває на виконанні бойового завдання при проведенні Операції Об`єднаних Сил.

Накладення арешту та заборона користування та розпорядження вилученим військовим майном унеможливлює оперативну передачу інформації та виконанню завдань зі своєчасного аналізу оперативної обстановки на тимчасово окупованих територіях України, що негативно позначається на обороноздатності військової частини НОМЕР_1 .

При розгляді клопотання про арешт майна 13 грудня 2021 року у судовому засіданні представником військової частини НОМЕР_1 наголошувалось про даний факт слідчому судді, проте цей факт не знайшов відображення при винесенні ухвали.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 07 грудня 2021 року до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого СВ Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 26 жовтня 2021 року за №0000056, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.361-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) здійснюють несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин автоматизованих систем та комп`ютерних мереж.

Під час проведення оперативно-розшукових заходів отримано дані про обставини вчинення кримінального правопорушення щодо несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів) автоматизованих систем та комп`ютерних мереж з боку військовослужбовців НОМЕР_3 окремого батальйону морської піхоти Військово- Морських сил Збройних сил України - в/ч НОМЕР_1 , що розташована за адресою; АДРЕСА_1 , б/в «ІНФОРМАЦІЯ_7» (ЄДРПОУ:НОМЕР_2), які відповідно до своїх службових обов`язків, здійснюють оброблення документів, у тому числі і в автоматизованій системі управління Збройних сил України «ІНФОРМАЦІЯ_1» військової частини НОМЕР_1 .

Встановлено, що військовослужбовці впродовж 2020-2021 років працювали на ПЕОМ (серійний номер 75790HBASX13), на якій використовувались АСУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Вказана ПЕОМ не має відповідних сертифікатів відповідності для роботи із зазначеною автоматизованою системою.

Крім цього, встановлено, що вищезазначені військовослужбовці, в порушення п.1.3 Наказу Міністерства оборони України від 29 травня 2015 року року №44 «Про затвердження інструкції з обміну інформацією в АСУ ЗСУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »» та наказу Генерального штабу ЗСУ №300дск від 30 серпня 2018 року, здійснювали вивантаження на робочій стіл вказаної персональної електронно-обчислювальної машини серійний номер 75790HBASX13, яка не має атестату відповідності для роботи з АРМ АСУ «ІНФОРМАЦІЯ_1», що призвело до розповсюдження інформації з обмеженим доступом, що зберігається в автоматизованій системі.

Таким чином, своїми діями вони здійснили несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до витоку інформації та до порушення встановленого порядку і маршрутизації.

Також встановлено військовослужбовців, які відповідальні за отримання інформації, прийнятою електронною поштою АСУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме:

- начальник вузла зв`язку частини молодший сержант ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (громадянка України, уродженка м. Новоукраїнка Кіровоградської області, зареєстрована: АДРЕСА_2 ; проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 , м.т. НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 ),

- оператор вузла зв`язку частини старший матрос ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (громадянка України, уродженка м.Бердянськ Запорізької області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , м.т. НОМЕР_6 ),

- колишній оператор інформаційно-телекомунікаційного відділення інформаційно-телекомунікаційного вузла частини (на даний час проходить службу у військовій частині НОМЕР_7 на посаді сигнальника-телефоніста поста спостереження та зв`язку) старший солдат ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (громадянка України, уродженка м. Бердянськ Запорізької області, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_5 , м.т. НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_10 ),

- колишній оператор інформаційно-телекомунікаційного відділення інформаційно-телекомунікаційного вузла частини (на даний час проходить службу у військовій частині НОМЕР_7 на посаді старшого сигнальника поста спостереження та зв`язку) старший солдат ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (громадянка України, уродженка м. Бердянськ Запорізької області, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_6 , м.т. НОМЕР_11 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_12 ),

- колишній оператор інформаційно-телекомунікаційного відділення інформаційно-телекомунікаційного вузла частини старший матрос запасу ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (громадянка України, уродженка м. Запоріжжя, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_7 , М.Т.НОМЕР_13), які, відповідно до своїх службових обов`язків, здійснюють або здійснювали оброблення документів, у тому числі і в автоматизованій системі управління Збройних сил України «ІНФОРМАЦІЯ_1» військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ДСТУ 226-93 «Автоматизовані системи. Терміни та визначення», автоматизована система - це організаційно-технічна система, що складається із засобів автоматизації певного виду чи кількох видів діяльності людей та персоналу, що здійснюються цю діяльність.

18 листопада 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Бердянського міськрайонного суду було здійснено тимчасовий доступ до речей і документів, під час чого було вилучено:

1) журнал обліку електронних носіїв інформації на 11 аркушах, скріплений печаткою в/ч НОМЕР_1 ;

2) журнал обліку закріплення і видачі імен та паролів користувачів на ПЕОМ;

3) формуляр АРМ АСУ «ІНФОРМАЦІЯ_1» ПЕОМ комплект №75790HBASX13, прошитий та пронумерований, скріплений печаткою в/ч НОМЕР_1 ;

4) журнали реєстрації вхідних файлів на АРМ АСУ «ІНФОРМАЦІЯ_1» в/ч НОМЕР_1 зареєстровані за вхідними №: 54, 554, 357, 272, 143, 728, 647, 581, 312 та два журнали без номеру реєстрації, прошити, скріплені печаткою, не пронумеровані;

5) журнали реєстрації вихідних файлів на АРМ АСУ «ІНФОРМАЦІЯ_1» в/ч НОМЕР_1 зареєстровані за вхідними №: 648, 492, 55, 636, 809, 183;

6) системний блок без маркування на якому використовувалось АСУ «ІНФОРМАЦІЯ_1»;

7) жорсткий диск s/n75790HBASX13;

8) матеріальні носії інформації на які здійснювалось копіювання файлів АСУ «ІНФОРМАЦІЯ_1» №2 дек, №31/Е/дск;

9) системний блок HP s/nCZC8311579 та системний блок без маркування з написом FrimeCom чорного кольору з жорстким диском TOSHIBA s/nPT01ACA050, на яких знаходились документи АСУ «ІНФОРМАЦІЯ_1»;

10) вхідні та вихідні документи в/ч НОМЕР_1 отримані за допомогою АСУ «ІНФОРМАЦІЯ_1» за 2020 рік, а саме: т.1 на 244 арк., т.2 на 237 арк., т.3 на 243 арк., т.4 на 244 арк., т.5 на 245 арк., т.6 на 245 арк., т.7 на 126 арк., т.8 на 244 арк., т.9 на 265 арк., т.10 на 244 арк., т.11 на 253 арк., т.12 на 244 арк., т.13 на 247 арк., т.14 на 244 арк., т.15 на 244 арк., т.16 на 251 арк., т.17 на 248 арк.;

11) вхідні та вихідні документи в/ч НОМЕР_1 отримані за допомогою АСУ «ІНФОРМАЦІЯ_1» за 2021 рік, а саме: т.1 на 244 арк., т.2 на 244 арк., т.3 на 244 арк., т.4 на 244 арк., т.5 на 244 арк., т.6 на 244 арк., т.7 на 243 арк., т.8 на 248 арк. Та один вихідний документ за вих. №732/623/67 від 15 листопада 2021 року;

12) ноутбук HP моделі 250G7 s/nCND9356W3G з інформацією АСУ «ІНФОРМАЦІЯ_1», із забороною права на відчуження, розпорядження та користування ними.

Вказані речі на підставі ст.98 КПК України визнані речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді; апелянта, яка раніше вже висловила свою позицію стосовно поданої апеляційної скарги, підтримала доводи, які в ній викладені, та просила цю скаргу задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та обставини кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів провадження, слідчий СВ Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, зі змісту якого убачається, що майно, вилучене в ході тимчасового доступу 18 листопада 2021 року відповідно до матеріалів кримінального провадження є доказами кримінального правопорушення, з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт.

Клопотання слідчого містить необхідні для його розгляду відомості, передбачені ст.171 КПК України.

На підтвердження доводів клопотання слідчим надано витяг з ЄРДР за №0000056 від 26 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-2 КК України, ухвалу слідчого судді від 12 листопада 2021 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, протокол тимчасового доступу до речей і документів від 18 листопада 2021 року, опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 18 листопада 2021 року, постанову про визнання речовими доказами від 18 листопада 2021 року, які, на думку органу досудового розслідування, підтверджується необхідність зазначеного арешту.

З доданих до клопотання документів убачається, що 26 жовтня 2021 року до ЄРДР внесено відомості за фактом того, що посадові особи військової частини НОМЕР_1 здійснили несанкціоноване втручання в роботу АРМ АСУ «ІНФОРМАЦІЯ_1» та ПЕОМ, що призвело до витоку інформації та до порушення встановленого порядку її маршрутизації.

У судовому засіданні судом першої інстанції встановлено, що вилучене майно є речовим доказам у кримінальному провадженні №0000056, на підставі постанови слідчого від 18 листопада 2021 року.

З огляду на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується, та виходячи з матеріалів, доданих до клопотання (на які міститься посилання в ухвалі слідчого судді), є обґрунтовані підстави вважати, що вищевказане майно є відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Доводи слідчого у клопотанні про те, що накладення вказаного арешту на даному етапі розслідування необхідне задля забезпечення кримінального провадження, з метою запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, є переконливими.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що вилучені під час здійснення тимчасового доступу до речей і документів, речі можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні №0000056 від 26 жовтня 2021 року, внесеному до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-2 КК України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (в т.ч. з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя перевірив наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказане у клопотанні майно має доказове значення у даному провадженні і наявні ризики того, що у разі не накладення арешту існує можливість зникнення або втрати майна до закінчення досудового розслідування тощо, а доводи апелянта про протилежне спростовуються матеріалами провадження.

Посилання апелянта на те, що суд не дослідив в повній мірі процесуальний спосіб вилучення майна та не в повній мірі надав оцінку саме обставинам конкретного кримінального правопорушення, є необґрунтованими.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що вищевказаний арешт накладений безпідставно, є непереконливими та спростовуються матеріалами провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно і всебічно з`ясував обставини, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення та свої висновки належним чином вмотивував.

Більш того, на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення, шляхом накладення арешту на вказане у клопотанні майно, прокурором в ході апеляційного розгляду надано висновки проведених експертиз вилученого майна.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування, а відповідно і для задоволення поданої апеляційної скарги, не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 грудня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 26 жовтня 2021 року за №0000056, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.361-2 КК України та накладено арешт на речі та документи, які були вилучені 18 листопада 2021 року під час здійснення тимчасового доступу до речей та документів з наведеним переліком майна зазначеним у клопотанні та в ухвалі слідчого судді, із забороною права на відчуження, розпорядження та користування ними, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4