ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2516/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Межиліска Народицького р-ну Житомирської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001613 від 12.06.2022 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.4 ст. 190 КК України -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дарницького УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріалами кримінального провадженні, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001613 від 12.06.2022 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 190 КК України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.4 ст. 190 КК України.

02.10.2022р. слідчим суддею Дарницького районного суду м. Києва до ОСОБА_6 застосовано забіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 02.12.2022 року, й одночасно на такого підозрюваногопокладені обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду, утриматися від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілими та свідками вказаного кримінального провадження.
Прокурор Дарницької окружної прокуратури міста Києва звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування на один місяць, та в обгрунтування клопотаннязазначає, що 01.10.2022 року в ході розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.4 ст. 190 КК України, із посиланням на існування ризиків, які не втратили свою актуальність й наразі існують, а саме: переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшились порівняно із застосованим слідчим суддею запобіжним заходом відповідно до ухвали слідчого судді від 02.10.2022 року.
22.11.2022 року керівником Дарницької окружної прокуратури м. Києва продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 01.01.2023 року.

Застосовуючи такий запобіжний захід, слідчий суддя вважав доведеним існування таких ризиків, як переховування від органу досудового розслідування та/або суду, перешкоджання кримінальному провадженню, що може проявитися у знищенні речей та документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконний вплив на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, також враховані дані про особу ОСОБА_6 , його роль у злочині та відсутність судимості.

Слідчий суддя визнає обґрунтованими доводи клопотання про існування вказаних ризиків переховування від органу досудового розслідування та/або суду та ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню, що може проявлятися у знищенні речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконному впливі на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, вважаючи мету і підстави продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на його продовження, посилаючись на ризики, визначені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України - переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшились порівняно із застосованим слідчим суддею запобіжним заходом відповідно до ухвали слідчого судді від 02.10.2022 року.
Підозрюваний та його захисник просили продовження застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із цылодобовим домашнім арештом, а саме - домашній арешт у нічний час доби. Підозрюваний зазначив, що матиме належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування, з`являтиметься до слідчого, вважаючи, що підстав для застосування більш суворішого запобіжного заходу - цілодобового домашнього арешту немає, оскільки має за мету працевлаштуватися.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, зокрема міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, думку підозрюваного, його захисника, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази підозри, обставини, зазначені у частині 3 ст. 199 КПК України, у їх сукупності з наданою до клопотання підозрою, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.
Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.4 ст. 190 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.4 ст. 190 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, що згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, який частково визнає.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Слідчий суддя враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі "Марченко проти України"про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Вирішуючи питання про можливість продовження застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя вважає, що жоден із альтернативних цілодобовому домашньому арешту запобіжних заходів, не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків з огляду на його особу, роль у виненні злочину, суспільну небезпечність такого злочину.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Метою продовження застосованого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, серед яких запобігання спробам переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, вплив на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, які не зменшились порівняно із застосованим слідчим суддею запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту, адже розуміння наслідків покарання може вплинути на зміну процесуальної поведінки підозрюваного.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявлені ризики не зменшилися і не перестали існувати, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків.
Щодо питання уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з цілодобовим домашнім арештом, серед яких й пропонованого підозрюваним та його захисником у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, то у світлі факторів пов`язаних з характером особи підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, який не працевлаштований, майновим станом, сімейними зв`язками, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, й у тому числі й пропонованого, для запобігання вказаним ризикам.
Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При викладених обставинах слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім цілодобового домашнього арешту запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також можливим його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду й іншим вказаним ризикам, а також, зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про продовження строку застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити.
Так, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування здобуті дані про наявність такого ризику як можливість переховуватися від органів досудового розслідування так суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977 / 96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведений і такий ризик, як можливість незаконного впливу на свідків, потерпілого з метою зміни ними показань.
Обговорюючи питання наявності ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, то існування такого ризику є цілком ймовірним. Так, ОСОБА_6 хоча і є раніше не судимою особою, разом із тим підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років, його роль у вчиненні особливо тяжкого злочину, усвідомлення наслідків покарання. Відтак наведене є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливості іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню.
З урахуванням визначеного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у тому числі вік підозрюваного, обставини вчинення злочину, його роль у ньому, та інші дані, що характеризують вказану особу, а також з огляду за суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки вказаного підозрюваного, та є підставами для продовження запобіжного заходу на один місяць в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.12.2022 року.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176 - 177, 181, 194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Межиліска Народицького р-ну Житомирської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001613 від 12.06.2022 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.4 ст. 190 КК України, задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.4 ст. 190 КК України, строком на 1 (один) місяць в межах строку досудового розслідування, тобто - до 25 грудня 2022 року включно.
Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматися від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
СЛІДЧИЙ СУДДЯ: