Справа № 466/9400/22
Провадження № 1-в/466/46/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК №30 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відео конференції клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі

в с т а н о в и в:

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпра від 18 грудня 2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Початок терміну покарання 30.10.2020 року, кінець терміну покарання 30.10.2024 року.

24 листопада 2022 року адвокат ОСОБА_6 звернувся в суд з клопотанням в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, як такому, що став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просили задовольнити клопотання з тих підстав, що засуджений зробив висновки із свого минулого та більше не стане на шлях вчинення злочинів.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання.

В судовому засіданні представник ЛВК № 30 заперечувала щодо задоволення клопотання.

Перевіривши представлені матеріли, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 ч. 3 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином: перебуваючи під вартою в УВП №4 м. Дніпро з 03.11.2020р. порушень вимог режиму утримання не допускав, адміністрацією УВП №4 не заохочувався.

Перебуваючи в ДВК №89 з 22.02.2021 року порушення вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався.

У Личаківську виправну колонію (№30) засуджений ОСОБА_5 прибув 09.06.2021 року. По прибутті в установу працевлаштований не був.

За час відбування покарання в установі допустив одне порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи не заохочувався.

Так, судом встановлено, що у засудженого ОСОБА_5 сьома судимість, він належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин.

Тому відсутність у засудженого ОСОБА_5 заохочень на думку суду свідчать про те, що він не довів своє виправлення, а належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Крім того, 11.11.2022 року адміністративною комісією установи відмовлено у застосуванні ОСОБА_5 заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Відтак, суд вважає, що засудженим, захисником та адміністрацією державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» не надано достатніх доказів того, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1