Справа № 462/4341/21
провадження 1-кп/462/169/23
У Х В А Л А

10 березня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.5 ст.186, ч.2 ст.189, ч.4 ст.189, ч.2 ст. 289, ч.5 ст.27, ч.3 ст.146, ч.5 ст.27, ч.5 ст.186, ч.5 ст.27, ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засідання звернулася до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без обрання застави, відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , посилаючись на тяжкість вчинених злочинів, характеризуючи дані обвинувачених, наявність ризиків ухилення обвинувачених від суду, просила враховувати що злочини вчинені проти власності, існують ризики вчинення нових злочинів. Крім того прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження зобов`язання відносно ОСОБА_11 посилаючись при цьому на те, що ризики ухилення обвинуваченого від суду не усунуті, розгляд справи відкладається.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечив проти клопотання прокурора, просив застосувати до нього домашній арешт або заставу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, зазначив, що обвинувачений ОСОБА_8 потребує лікування, має онкологічне захворювання, просив застосувати міру запобіжного заходу не пов`язану з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_10 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що ризики необґрунтовані, він не обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, має хворобу на гепатит С . Просив застосувати домашній арешт або визначити заставу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - ОСОБА_6 заперечив проти заявленого прокурором клопотання, зазначив, що ОСОБА_10 потребує лікування, має постійне місце проживання, має мати інваліда, обвинувачення пред`явлено тільки за 2 епізодами, заявлені прокурором ризики не доведені, просив застосувати заставу.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив проти клопотання прокурора, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме заставу, також зазначив, що має малолітніх дітей.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_5 заперечив проти клопотання прокурора, зазначив, що прокурор має припущення, але заявлені ризики нічим не підтверджені, просив врахувати, що ОСОБА_7 має 2 малолітніх дітей, просив застосувати цілодобовий домашній арешт або заставу.

Обвинувачений ОСОБА_11 не надав заперечень проти заявленого прокурором клопотання, поклався на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог частини 3 статті 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також спробам незаконно переховуватись від органів досудового розслідування, та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан, тощо.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Частина 5 ст. 199 КПК України зобов`язує суд відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі обставини справи та дані, що характеризують спосіб життя обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Суд також вважає, що обраний відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку.

Суд також бере до уваги, що з медичної частини слідчого ізолятору до суду не надходило звернень про неможливість тримання під вартою за станом здоров`я будь-кого з цих обвинувачених. Також судом не отримано відомостей щодо комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

За ч.4 ст.183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Тому суд, враховуючі кваліфікуючи ознаки кримінального правопорушення, за якими обвинувачуються обвинувачені, відхиляє клопотання захисників про застосування застави.

Відтак, враховуючи, що оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, двомісячний строк тримання під вартою закінчується, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 08 травня 2023 року включно. Крім того в цілях запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, вважає за доцільним продовжити ОСОБА_11 зобов`язання, про які наполягав прокурор.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 177, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.146, ч.5 ст.27, ч.5 ст.186, ч.5 ст.27, ч.4 ст.189 КК України, до 08 травня 2023 року включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.5 ст.186, ч.2 ст.189, ч.4 ст.189 КК України до 08 травня 2023 року включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст. 289 КК України, до 08 травня 2023 року включно.

Продовжити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із м. Львова без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення, потерпілими та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали про продовження строку запобіжного заходу покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1