КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 20 березня 2023 року апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року,

за участі: прокурора представника власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на вилучене майно в ході проведення обшуку у автомобілі марки «Ford Fusion», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , білого кольору, який перебував на ділянці місцевості, яку розташовано за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 75, а саме: перепустку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 на автомобіль «Ford Fusion», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , білого кольору, щодо дозволу проїзду в комендантську годину по м. Київ та Київській області;автомобіль «Ford Fusion», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , білого кольору, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі від нього.

Поновлено строк на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, власник майна ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Власник майна вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду.

Зокрема, зазначає, що у клопотанні прокурора вказано, що під час обшуку 20 січня 2023 року в автомобілі марки «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено предмети заборонені законом, перелік яких зазначається у самому клопотанні. Однак, дана обставина не відповідає дійсності, оскільки предмети перелік яких зазначається у клопотанні були вилучені безпосередньо в ОСОБА_8 з кишені, яка перебувала в автомобілі, а не з автомобіля «Ford Fusion», що підтверджується відеозаписом самого проведення обшуку.

Окрім того автомобіль «Ford Fusion», який належить ОСОБА_5 не є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, не набутий злочинним шляхом, не є доходом від вчиненого злочину, не отриманий за рахунок доходів від вчиненого злочину і не може бути конфіскований у підозрюваного, оскільки є майном третьої особи, тому відсутня необхідність у вжиті тимчасових заходів забезпечення кримінального провадження такого як арешт майна що належить в даному випадку третій особі.

Також власник майна вважає відсутніми докази того, що у свої протиправній діяльності ОСОБА_8 використовувала, автомобіль марки «Ford Fusion», дана обставина також не вказана у повідомлені про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, як і те, що даний автомобіль може бути доказом у даному кримінальному провадженні.

Звертається в апеляційній скарзі увага і на те, що 01 лютого 2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва прийнята ухвала по справі №761/29343/23, якою серед всього іншого, відмовлено в частині задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль марки «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_1 , тобто у даному випадку питання щодо накладення арешту на згаданий автомобіль було вирішено під час розгляду справи № 761/29343/23.

На переконання власника майна слідчим суддею свідомо залишено поза увагою очевидний факт, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту па тимчасово вилучене майно, всупереч ч. 5 ст. 171 КПК України та ч. 9 ст. 170 КПК України.

Також просить взяти до уваги, що ОСОБА_5 є інвалідом ІІ групи внаслідок тяжкого захворювання, цукрового діабету (тяжка форма) та за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду і не здатен до самообслуговування, що підтверджується відповідними документами. В даному випадку автомобіль «Ford Fusion» був переданий ОСОБА_9 для ОСОБА_8 для перевезення та доставляння йому додому ліків для лікування цукрового діабету, тому накладення арешту на даний автомобіль позбавить хворого засобу для пересування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з матеріалами судового провадження, Шевченківським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 14 липня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001749 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 спільно з невстановленими особами організували на території міста Києва діяльність з незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин.

20 січня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 грудня 2022 року проведено обшук в автомобілі марки «Ford Fusion», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , білого кольору, який знаходився на ділянці місцевості, яку розташовано за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 75, в ході якого виявлено та вилучено наступне майно: перепустку № ЦУ 033274 на ім`я ОСОБА_8 на автомобіль «Ford Fusion», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , білого кольору, щодо дозволу проїзду в комендантську годину по м. Київ та Київській області; автомобіль «Ford Fusion», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , білого кольору, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі від нього.

02 лютого 2023 року прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, яке вилучено в ході проведення обшуку в автомобілі марки «Ford Fusion», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , білого кольору, який знаходився на ділянці місцевості, яку розташовано за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 75. Також прокурор просив поновити строк на звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Ухвалою слідчого судді слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001749 про накладення арешту на вищевказане майно, яке вилучено в ході проведення обшуку в автомобілі марки «Ford Fusion», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який знаходився на ділянці місцевості, яку розташовано за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 75, слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали, додані до нього, прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову слідчого слідчого відділення відділу поліції Шевченківського Управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10 від 20 січня 2023 року про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Також слід зазначити, що чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не містить жодних виключень чи обмежень щодо повторного звернення із клопотанням про арешт того ж майна, щодо якого вирішувалось питання про арешт в минулому.

Крім того, згідно з висновком Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що викладений у постанові від 02 березня 2018 року, процесуальний строк може бути поновлено за умови його пропуску з поважних причин, а поняття поважності причин пропуску строків є оціночним і його вирішення покладається на розсуд суду, а тому відсутні підстави вважати необґрунтованим висновок слідчого судді щодо поновлення строку на звернення з клопотанням про арешт майна.

Інші доводи викладені в апеляційній скарзі власника майна не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для арешту вищевказаного майна та не є безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, яке вилучено в ході проведення обшуку в автомобілі марки «Ford Fusion», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який знаходився на ділянці місцевості, яку розташовано за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 75, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга власника майна, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на вилучене майно в ході проведення обшуку у автомобілі марки «Ford Fusion», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , білого кольору, який перебував на ділянці місцевості, яку розташовано за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 75, залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/4030/23 Справа №11-сс/824/1513/2023 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1