ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/960/23 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/342/23 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю власника майна ОСОБА_7 та представника власника майна ОСОБА_8 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 02 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 15 02 2023 року частково задоволено клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000383 від 09 02 2023, за ч.1 ст.246 КК України та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події від 08 02 2023, а саме відкритої ділянки місцевості в лісосмузі, що знаходиться в с. Подвірки Солоницівської ТГ Харківської області, а саме 16 стовбурів дерева, які знаходяться в кузові бортового автомобіля марки «ГАЗ», синього кольору.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Визначено місцем зберігання вилученого майна - кімнату для зберігання речових доказів ВП №3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 15 02 2023 року скасувати в частині не накладення арешту на автомобіль марки ГАЗ «6092» та накласти арешт на автомобіль марки «ГАЗ», синього кольору, бортовий, в кузові якого знаходяться 16 стовбурів дерева та технічний талон транспортного засобу на автомобіль марки «ГАЗ», моделі 3507, д. н. з. НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 запаковано в сейф-пакет НПУ WAR 0050191.

Прокурор обґрунтовує свої вимоги тим, що слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду, висновки слідчого судді викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому ухвалу слідчого судді в частині не накладення арешту на автомобіль слід скасувати на накласти арешт на автомобіль ГАЗ «6092».

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсязі. Вважав ухвалу слідчого судді першої інстанції незаконною та необґрунтованою. Просив апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати із постановленням нової та накласти арешт на автомобіль ГАЗ «6092».

Власник майна ОСОБА_7 та представник власника майна адвокат ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора. Просили залишити ухвалу слідчого судді першої інстанції без змін.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вислухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку власника майна та його представника, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил перебуває кримінальне провадження №0000383 від 09 02 2023, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

09 лютого 2023 року прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в межах даного кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08 02 2023 за адресою: Харківська область, с. Подвірки в лісі виявлений факт незаконної порубки та автомобіль «ГАЗ 6092» з дровами всередині кузова (ЖЄО 1542).

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 08.02.2023 року слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_10 було здійснено виїзд з метою огляду місця події, а саме відкритої ділянки місцевості в лісосмузі, що знаходиться в с. Подвірки Солоницівської ТГ Харківської області за координатами 49.975687, 36.119360. В ході проведення огляду виявлено та вилучено:

-автомобіль марки «ГАЗ», синього кольору, бортовий, в кузові якого знаходяться 16 стовбурів дерева;

-технічний талон транспортного засобу на автомобіль марки «ГАЗ», моделі 3507, д. н. з. НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 запаковано в сейф-пакет НПУ WAR 0050191.

Відповідно до технічного талону транспортного засобу серії

НОМЕР_2 , транспортний засіб марки «ГАЗ», моделі 3507, д. н. з. НОМЕР_1 належить військовій частині НОМЕР_3 .

Відповідно до положень ст. ст.167-169 КПК України вищевказане майно є тимчасово вилученим.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що з метою проведення експертиз та запобіганню можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, забезпечення повноти досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на автомобіль «ГАЗ» моделі 3507, д. н. з. НОМЕР_1 , після чого слідчим буде проведено огляд автомобіля з метою встановлення наявності інструментів для порубки лісу у військових осіб, які володіють вказаним транспортним засобом, на думку колегії суддів, не є переконливими.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту. Тобто, Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави та мета для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. Мета, яку вказав в своєму клопотанні прокурор, не обґрунтована та не підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено в ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При тому, ст.98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданого клопотання про арешт майна, прокурором у клопотанні було зазначено як підставу арешту достатні підстави вважати, що вказане майно автомобіль, як засіб вчинення кримінального правопорушення, деревина могла бути одержана внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Прокурор вважав, що ці речі зберегли на собі сліди злочину, тому на них доцільно накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення в подальшому експертиз, оскільки незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі. При цьому, слідчим суддею зазначено наявність підстав для арешту деревини, оскільки вона є безпосереднім предметом можливого правопорушення. Приймаючи таке рішення, слідчий суддя також врахував пояснення прокурора про призначення експертизи щодо цієї деревини.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що вилучений автомобіль є державною власністю, зокрема належить військовій частині НОМЕР_3 і

використовується для виконання бойових завдань, що підтверджується поясненнями представників власника майна та свідків, іншими матеріалами справи.

Відповідно до п. п.5, 6 ч.2 ст.173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що враховуючи те, що автомобіль використовується для виконання бойових завдань в умовах сьогодення і наслідком арешту автомобіля «ГАЗ» для військової частини є зниження її боєздатності.

Суд першої інстанції звернув увагу, що оцінюючи розумність та співмірність, арешт автомобіля є очевидно неспівмірним завданню кримінального провадження. Сам факт перебування автомобіля на місці огляду вже зафіксовано низкою доказів та не заперечується представниками власника майна, тому обмеження права власності в даному випадку не можна вважати розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб та не доведено значення вилучення майна, а саме, автомобіля «ГАЗ» у військової частини, для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

За вказаних обставин рішення слідчого судді суду першої інстанції обґрунтовано в частині відмови накладення арешту на автомобіль «ГАЗ» моделі 3507, д. н. з. НОМЕР_1 .

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (визначено п.п. 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden.) Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність правових підстав для арешту автомобіля «ГАЗ» моделі 3507, д. н. з. НОМЕР_1 не ґрунтуються на фактичних відомостях кримінального провадження.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді суду першої інстанції. За таких обставин ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам ч.1 ст.173 КПК України і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі прокурора, на думку колегії суддів, немає.

Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст.7, ст. ст. 170-175, ст.ст.392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426, КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 02 2023 року про часткове задоволення клопотання прокурора та про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на 16 стовбурів дерева, що було вилучено під час огляду місця події від 08 02 2023 року, що знаходилось в с. Подвірки Солоницівської ТГ Харківської області, а саме в автомобілі «ГАЗ», - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3