Провадження № 1-кп/243/298/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2022 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000469 від 13 квітня 2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

потерпіла ОСОБА_8 ,

потерпілий ОСОБА_9 ,

потерпілий ОСОБА_10 ,

представник потерпілих ОСОБА_11 ,

представник потерпілих ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке мотивоване тим, що останні обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, що є особливо тяжким злочином, та існують всі підстави для продовження відносно них запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що обумовлюється відповідними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України. Зокрема зазначив, що існують ризики того, що ОСОБА_13 та ОСОБА_3 можуть переховуватися від суду, впливати на свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризик ухилення від суду обґрунтовується тим, що обвинувачені, достовірно знаючи, що їм інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, можуть переховуватися від суду, оскільки для них наслідки та ризик втечі буде менш небезпечними, ніж відбування покарання, у разі визнання їх винними у вчиненому злочині. Ризик впливу на свідків обґрунтовується тим, що обвинуваченим відомі їх анкетні відомості, і з урахуванням того, що свідки в судовому засіданні не допитані, ризик впливу на них з боку обвинувачених існує з високим ступенем ймовірності. Обвинувачені не працевлаштовані, а тому можуть піти на вчинення іншого кримінального правопорушення. За таких обставин, існують підстави для продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що обрання цілодобового домашнього арешту не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, повідомив, що він є інвалідом третьої групи по зору довічно, стан його здоров`я погіршився, та він потребує лікування по зору, а належної медичної допомоги в умовах ув`язнення йому не надається.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснив, що він має неповнолітнього сина віком 17 років, який наразі проживає у Київі, у Подільському районі, один, тому що мати кудись поїхала. Більш точної адреси проживання дитини він не знає, але може ствердити, що саме там він зможе виконувати обов`язки по дотриманню обов`язків при цілодобовому домашньому арешті.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти продовження відносно його підзахисного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає, що є необхідність у зміні запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Крім цього, заперечував проти продовження відносно його підзахисного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає, що є необхідність у зміні запобіжного заходу тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в вечірній та нічний час з 18 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., оскільки, на даний час в Україні діє військовий стан та йдуть бойові дії. В зв`язку з цим в країні дуже посилений контроль пересування по території країни, між містами стоять блок пости, по містах чергують патрулі, а за кордон взагалі обмежений виїзд. Таким чином ризик переховування або втечі, практично не існує. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_3 готовий вступити до лав територіальної оборони для захисту країни. Щодо ризику, можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то вказаний ризик не може більш існувати на даний час, тому що слідчий вже закінчив досудове розслідування та надав копії матеріалів кримінального провадження підозрюваному. Тобто слідчий вже виконав всі необхідні слідчі дії для встановлення обставин кримінального правопорушення. Щодо ризику впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків, то він також не існує для вчинення обвинуваченим, тому що потерпілі це особи з окупованих територій де зараз йдуть бойові дії і знайти їх обвинуваченому не можливо, тому що навіть органи звинувачення їх не можуть знайти. Щодо свідків то тут також ситуація, тому що вони з Донецької області де зараз йдуть бойові дії та проводиться примусова евакуація громадян з цих територій, тому їх також місцезнаходження на сьогоднішній день не відоме для обвинуваченого. Щодо ризику, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, то вказаний ризик також не може більш існувати на даний час, тому що на даний час діє воєнний стан в Україні, відповідальність за вчинення злочинів в такий час дуже велика і за вчинення злочинів в такий час особу може бути покарано на місці за законами воєнного часу. До того ж обвинувачений раніше не був судимою особою, і за час перебування в місцях тримання під вартою, а це вже майже півтора роки, не намагався і не вчиняв ніяких нових злочинів. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 не має на меті жодним чином перешкоджати кримінальному провадженню. Також, зазначає, що до клопотання додається консультаційний висновок спеціаліста КНП «Обласна клінічна лікарня ім О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради від 29 вересня 2022 року, відповідно вказаного висновка ОСОБА_3 встановлено діагноз: корисоскреральний рубець, зарощення зіниці, бумбаж радужки, ускладнення катаракти внаслідок травми, розбіжна косоокість лівого ока, міонічний астигматизм правого ока. Також прописано окуляри для далі з відповідним рецептом та звернення до МСЕК для встановлення групи інвалідності. Зміст вказаного висновку свідчить про те, що у ОСОБА_3 в умовах тримання під вартою відбулося погіршення хвороби ока. Насправді він неодноразово звертався за медичною допомогою з приводу погіршення зору в умовах тримання під вартою (постійно тусклий світло або його взагалі не має в камерах та інш), але його лише вислуховували та казали що не можуть допомогли тому що відповідного лікаря не має в закладі. В якийсь інший заклад МОЗ України для огляду майже за півтора роки обвинуваченого ні разу не вивозили. На даний час він вимушений вже носити окуляри. ОСОБА_3 з 13 квітня 2021 року тримається під вартою. Доцільність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту полягає в тому, що обвинувачений ОСОБА_3 має батьків. Зараз в зв`язку з евакуацією з м. Костянтинівка Донецької області батько обвинуваченого виїхав. Мешкає в АДРЕСА_3 . За вказаною адресою може мешкати обвинувачений. Заява про дозвіл від батька додається до клопотання. Обвинуваченому необхідно проходити наразі лікування та обстеження в медичних закладах, необхідно виготовити вже окуляри, а також є необхідність з`являтися до суду за викликом, тому домашній арешт можливо застосувати в певний період часу за місцем його проживання у батька. У Полтавській області органи поліції працюють справно та можуть без проблем контролювати перебування обвинуваченого під домашнім арештом, та найголовніше, що вказаний запобіжний захід зупинить погіршення зору ОСОБА_3 та в цілому зупинить погіршення стану здоров`я обвинуваченого.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, були повідомлені про час та місце судового розгляду.

Заслухавши сторони кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою, судом встановлено такі обставини та відповідні їм докази.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2021 року обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 застосованозапобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 10 грудня 2021 року.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 грудня 2021 року обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, з 06 грудня 2021 року по 03 лютого 2022 року.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, з 25 січня по 25 березня 2022 року.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, з 10 березня по 08 травня 2022 року.

В подальшому строк тримання під вартою був продовжений в порядку, передбаченому ст. 615 КПК України до 06 липня 2022 року.
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 червня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, з 28 червня 2022 по 26 серпня 2022 року.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 серпня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, з 24 серпня 2022 по 22 жовтня 2022 року.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, з 21 жовтня 2022 по 19 грудня 2022 року.

Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання про продовження існування заявлених передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, чи наявність нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Як видно із наданих сторонами документів, ОСОБА_3 офіційного місця роботи не має, не одружений, має інвалідність третьої групи, не судимий, має постійне місце проживання.

Суд приймає до уваги доводи сторони обвинувачення стосовно того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та виконання процесуальних обов`язків, оскільки станом на сьогодні даних про те, що обвинувачений проживає разом із сім`єю, працевлаштований суду не надано. У зв`язку з цим, наявність соціальних зв`язків, які б були стримуючим фактором щодо ухилення від суду, в судовому засіданні не встановлено, за таких обставин, з урахуванням того, що в країні оголошений військовий стан, ризик ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від суду та його втечі продовжує існувати з високим ступенем ймовірності.

На думку суду, стороною обвинувачення доведено також наявність ризику незаконного впливання на свідків, оскільки анкетні дані свідків та потерпілих обвинуваченому відомі, потерпілі та свідки судом не допитані. Наведені обставини дозволяють дійти висновку про високий ступень ймовірності впливу на свідків з боку обвинуваченого ОСОБА_3 ..

Щодо існування ризику вчинення інших правопорушень, суд зазначає, що із представлених в судовому засіданні відомостей не вбачається наявність непогашених судимостей у обвинуваченого, а також наявних щодо нього обґрунтованих підозр. На думку суду стороною обвинувачення не доведено наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого та його захисника про те, що у зв`язку із погіршенням стану здоров`я ОСОБА_3 , відсутністю надання належної медичної допомоги, що підтверджує консультаційний висновок спеціаліста КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради від 29 вересня 2022 року, яким ОСОБА_3 встановлено діагноз: корисоскреральний рубець, зарощення зіниці, бумбаж радужки, ускладнення катаракти внаслідок травми, розбіжна косоокість лівого ока, міонічний астигматизм правого ока, а також рекомендовано окуляри для далі з відповідним рецептом та звернення до МСЕК для встановлення групи інвалідності, є тим фактором, який впливає на зміну запобіжного заходу, оскільки суду не представлено жодних належних доказів того, що стан здоров`я ОСОБА_3 погіршився, та на даний час є таким, за якого утримання обвинуваченого під вартою в умовах УВП є неможливим.

Крім того, відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого Наказом МОЗ України № 239/5/104 від 10.02.2012, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи. Керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я.

З наведеного вбачається, що за наявності скарг обвинуваченого на стан здоров`я, його медичне обстеження відповідним лікарем-фахівцем можливо у медичній частині СІЗО, а додаткове лабораторне обстеження та необхідне лікування - у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, затвердженого МОЗ України.

Посилання сторони захисту на наявності у обвинуваченого міцних соціальних зав`язків, а саме того, що він має батька, який у зв`язку із евакуацією мешкає в АДРЕСА_3 , де за вказаною адресою може мешкати обвинувачений його син, судом оцінюються критично, оскільки, враховуючи обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому злочину, зазначене хоча і знижує вищенаведені ризики, але не настільки, щоб надати можливості для обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на характер, вид та обставини злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, та не свідчить про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд враховує, що запобіжний захід у виді взяття під варту є винятковим, однак, без застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, на сьогодні продовжує існувати достатньо високий рівень ймовірності ризиків ухилення обвинуваченого від явки до суду, впливу на свідків, а також неможливості досягнення мети щодо виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Тому, враховуючи існування доведених прокурором ризиків, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, суд вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, без визначення розміру застави.

Як видно із наданих сторонами документів, ОСОБА_4 офіційного місця роботи не має, не одружений, не судимий, має постійне місце проживання.

Суд приймає до уваги доводи сторони обвинувачення стосовно того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та виконання процесуальних обов`язків, оскільки станом на сьогодні даних про те, що обвинувачений проживає разом із сім`єю, працевлаштований суду не надано. Суд не може погодитися із доводами обвинуваченого про те, що його неповнолітній син проживає сам, мати його залишила, і обвинувачений має намір проживати разом із сином та підтримувати його, оскільки жодних доказів наведених обставин суду не надано. При цьому обвинувачений навіть не знає точну адресу та з ким проживає його неповнолітня дитини. У зв`язку з цим, наявність соціальних зв`язків, які б були стримуючим фактором щодо ухилення від суду, в судовому засіданні не встановлено, за таких обставин ризик ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від суду та його втечі продовжує існувати з високим ступенем ймовірності.
На думку суду, стороною обвинувачення доведено також наявність ризику незаконного впливання на свідків, оскільки анкетні дані свідків та потерпілих обвинуваченому відомі, потерпілі та свідки судом не допитані. Наведені обставини дозволяють дійти висновку про високий ступень ймовірності впливу на свідків з боку обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Щодо існування ризику вчинення інших правопорушень, суд зазначає, що із представлених в судовому засіданні відомостей не вбачається наявність непогашених судимостей у обвинуваченого, а також наявних щодо нього обґрунтованих підозр. На думку суду стороною обвинувачення не доведено наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Суд враховує, що запобіжний захід у виді взяття під варту є винятковим, однак, без застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, на сьогодні продовжує існувати достатньо високий рівень ймовірності ризиків ухилення обвинуваченого від явки до суду, впливу на свідків, а також неможливості досягнення мети щодо виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Тому, враховуючи існування доведених прокурором ризиків, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, суд вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, без визначення розміру застави.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 132, 331, КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» строком на 60 (шістдесят) днів з 12 грудня 2022 року по 09 лютого 2023 року включно.

Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» строком на 60 (шістдесят) днів з 12 грудня 2022 року по 09 лютого 2023 року включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в період часу з 18 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня - відмовити.

Ухвала про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Головуючий суддя: ОСОБА_1