Справа № 947/4293/23
Провадження № 1-кс/947/1485/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0000021 від 22.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання про арешт майна, слідчим управлінням Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

Так, слідством встановлено, що ОСОБА_5 , всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, будучи працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив злочинне діяння, яке дискредитує його, як працівника правоохоронного органу, що набуло негативного суспільного резонансу на території Одеської області, за обставин письмово викладених у клопотанні сторони обвинувачення.

В рамках вказаного кримінального провадження, 02.02.2023 року ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України, було затримано за підозрою останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході затримання ОСОБА_5 у відповідності до ч. 3 ст. 208 КПК України слідчим фактично не проводився особистий обшук особи, при цьому затриманий ОСОБА_5 надав добровільну згоду і видавав самостійно речі та предмети наявні при ньому у його кишенях.

Відтак, слідчим вилучено: флешнакопичувач чорного кольору марки «Apacer», який належить ОСОБА_5

03.02.2023 слідчим у відповідності до вимог ст. 98 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою збереження вилученого майна, яке визнано слідчим речовими доказами, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, проте від прокурора до суду надійшла заява про розгляд даного клопотання без його участі, в якій він зазначив, що дане клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Від представника власника майна адвоката ОСОБА_6 до суду також надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За огляду на норми кримінального процесуального законодавства, а також враховуючи наявність від учасників кримінального провадження заяв про розгляд даного клопотання за їх відсутності, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду даного клопотання за відсутності власника вилученого майна, а також слідчого та прокурора.

Таким чином, вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами клопотання підтверджено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000021, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Як вбачається з долучених до клопотання документів, ОСОБА_5 в ході його затримання добровільно видав вказаний флешнакопичувач.

Оскільки за фактичними обставинами даного кримінального провадження у сторони обвинувачення наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 ймовірно причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що у виявленому та вилученому флеш накопичувачі можуть міститися відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються в рамках даного кримінального провадження, що свідчить про їх відповідність критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Викладене підтверджується долученою до даного клопотання постановою слідчого від 03.02.2023 року якою вилучене майно було визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

За таких обставин, підставою для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна є достатність підстав вважати, що вилучені речі є речовими доказами в рамках даного кримінального провадження, в свою чергу метою арешту майна є необхідність забезпечення їх збереження.

Що стосується завдання арешту майна, то слідчий суддя враховує, що у сторони обвинувачення наявна процесуальна необхідність у забезпеченні дослідження інформації, яка міститься у вилученому флеш накопичувачі, а відтак, в цілях запобігання знищення, псування та пошкодження такої інформації, необхідним є накладення арешту на вищевказане майно.

Означеними підставою, метою та завданнями арешту майна пояснюється також необхідність, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, застосування заборони користування та розпорядження зазначеним у даному клопотанні майном.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0000021 від 22.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, яке було виявлено та вилучено під час проведеного затримання ОСОБА_5 від 02.02.2023, а саме на: флешнакопичувач чорного кольору марки «Apacer».

Виконання ухвали покласти старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1