Єдиний унікальний номер 719/131/22
Номер провадження 1-кп/719/4/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Новодністровськ, Чернівецької області, кримінальне провадження № 0000130 від 17.08.2021 рокупо обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, Тернопільської області, громадянина України, з спеціально-технічною освітою, неодруженого, працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

05.11.2008 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст.296, ч.2 ст.186, ч. 1 ст.70, п.2,3,4 ст.76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

04.08.2011 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.186, КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці;

21.04.2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 186, ст.. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із застосуванням іспитового строку на підставі ст.. 75 КК України строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

05.08.2021 приблизно о 16 годині ОСОБА_4 , перебуваючи на території спортивного майданчика Новодністровського ЗЗСО ІІ-ІІІ ступенів, що в АДРЕСА_2 , побачив малолітніх потерпілих ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які грали в настільний теніс, після чого у останнього виник умисел на вчинення розпусних дій відносно малолітніх потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаючи, що вони є малолітніми, використовуючи їх безпорадний стан, оскільки вони не могли правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з ними розпусних сексуальних дій через свій вік, вчинив розпусні дії, які виразились в непристойному оголенні свого статевого органу та вчиненні акту онанізму у присутності малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, а саме, розбещення малолітніх осіб, тобто вчинив розпусні дії щодо осіб, які не досягли чотирнадцятирічного віку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, не визнав повністю та показав, що 05 серпня 2021 року перебував у місті Новодністровськ, однак не може згадати, чи він був саме в цей день на спортивному майданчику біля Новодністровського ЗЗСО ІІ-ІІІ ступенів. Зауважив, що досить часто знаходився в районі Новодністровського ЗЗСО ІІ-ІІІ ступенів, оскільки часто там прогулюється сам чи вигулює собаку. До січня 2022 року обвинувачений приблизно два роки проживав у м. Новодністровськ у реабілітаційному центрі у м-ні «Діброва», так як лікувався там від наркотичної залежності. Весь час перебування у місті Новодністровськ ОСОБА_4 мав нестабільні підробітки на будівництві, а 05 серпня 2021 року разом із своїми двома знайомими укладали тротуарну бруківку перед пам`ятником Т.Г.Шевченка неподалік приміщення суду у м-ні «Сонячний». В цей день зранку обвинувачений відвіз на своїй машині DACIA LOGAN, д.н. НОМЕР_1 , трамбувальну машину для своїх товаришів для укладання бруківки, і приблизно о 17 годині повернувся до них, щоб забрати трамбувальну машину. Побувши із своїми товаришами протягом десь однієї години, ОСОБА_4 зробив разом з ними спільне фото.

Обвинувачений не пам`ятає, щоб за ним в цей день хтось слідував, спостерігав, коли він сидів у власному автомобілі, чи фотографував. Додав, що ніколи не був знайомий із малолітніми потерпілими чи їх батьками, раніше їх не бачив. Вважає, що людина, про яку розповідали малолітні потерпілі візуально дуже схожа на нього, тому діти при впізнанні ОСОБА_4 помилились. Від своїх знайомих обвинувачений неодноразово чув, що у м. Новодністровськ були випадки розбещення малолітніх осіб у спосіб, який описували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проте ця людина ймовірно проживає у с. Ломачинці та дуже схожа на ОСОБА_4 . При цьому, сам обвинувачений за майже два роки свого проживання у м. Новодністровськ жодного разу не бачив особу, ззовні візуально дуже схожого на нього.

Потерпілий ОСОБА_8 , який був допитаний в порядку ст.. 225-227 КПК України в присутності законного представника ОСОБА_10 , лікаря-психолога ОСОБА_11 , показав, що проживає з батьками і молодшим братиком, ходить до школи, вчиться у третьому класі. На літніх канікулах в серпні вдень ОСОБА_13 зустрівся зі своїм другом ОСОБА_12 біля магазину взуття. У його друга був бумеранг і ОСОБА_8 запропонував запускати бумеранг на стадіоні біля школи, щоб не робити це в людному місці. На самому стадіоні біля першої школи потерпілий та ОСОБА_7 бумеранг не запускали, однак грали в теніс і бадмінтон. На спортивному майданчику біля школи, окрім хлопців, більше не було нікого. Потерпілий ОСОБА_8 детально описав, що знаходилось на майданчику біля школи. Потім з`явився невідомий їм чоловік, який був розвернутий спиною до хлопців. Він був одягнутий у чорну футболку, блакитні шорти та шльопанці. Малолітній потерпілий зауважив, що зможе його впізнати. Невідомий чоловік дістав свій пеніс і почав ним «гратись». ОСОБА_13 подумав, що цей чоловік хоче в туалет і діти продовжували гратись. Пізніше чоловік розвернувся обличчям до хлопців, які намагались не звертати на нього уваги, проте це не завжди вдавалось, так як м`яч летів у сторону чоловіка і потерпілий знову бачив його. Весь цей час чоловік продовжував «грати» із своїм статевим органом. При цьому, чоловік дивився на хлопців і нічого їм не говорив. Через декілька хвилин ОСОБА_8 сховався під тенісний стіл і бачив, що вищевказаний чоловік дивився на нього, а потім взагалі сів на лавку навпроти ОСОБА_13, яка знаходилась приблизно на відстані півтора метра від потерпілого ОСОБА_8 . ОСОБА_12 в цей час сховався під дальній тенісний стіл. До того як діти сховались під тенісні столи невідомий їм чоловік стояв на одному місці та дивився на них, «граючи» своїм статевим органом. А коли цей чоловік побачив, що малолітні потерпілі сховались під тенісні столи, то перемістився на лавку навпроти даних тенісних столів і, сидячи, продовжував рухати («гратись») своїм статевим органом, дивлячись при цьому на хлопців. Всі ці події тривали приблизно 20 хвилин. Чоловік припинив свої дії, коли побачив як по сходах піднімаються матері хлопців. Вдома ОСОБА_13 розповів батькам, що трапилось. У потерпілого ОСОБА_8 розболілась голова, він рвав, а на наступний день поїхав з мамою до лікаря у Вінницю, де йому сказали, що він здоровий. З ОСОБА_14 про ці події не розмовляв.

Потерпілий також показав, що бачив пізніше у магазині вищевказаного чоловіка, який дивився на нього, не відриваючи погляд. Це все тривало приблизно 7 хвилин.

Потерпілий ОСОБА_8 підтвердив, що йому показували фотографії із чоловіками, на якій він вказав на чоловіка, який був на спортивному майданчику біля школи, про якого вище йшла мова.

Потерпілий ОСОБА_7 , який був допитаний в порядку ст.. 225-227 КПК України в присутності законного представника ОСОБА_15 , лікаря-психолога ОСОБА_11 , показав, що ходить в школу в третій клас, проживає з батьками у місті Новодністровськ. На літніх канікулах в серпні 2021 року в обід потерпілий ОСОБА_7 разом із своїм другом ОСОБА_16 були на майданчику біля школи. Пізніше прийшов незнайомий їм чоловік, який був одягнутий у чорну футболку, голубі шорти та шльопанці. Даний чоловік витягнув свій пеніс і почав ним «гратись», а саме витягувати його верх і вниз. Чоловік стояв біля забору на майданчику і не змінював свого місця допоки хлопці не сховались під тенісний стіл. Тоді цей чоловік сів навпроти на лавку, яка знаходилась на відстані близько 3,5 м від тенісних столів, і продовжував «гратись» своїм статевим органом. Весь цей час чоловік дивився на хлопців і нічого не говорив, як і вони йому. Всі події відбувались приблизно протягом 15 хвилин. На майданчику, окрім ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та невідомого їм чоловіка, більше нікого не було. Невідомий хлопцям чоловік припинив свої дії, коли побачив, що пішов ОСОБА_8 та прийшли мами малолітніх ОСОБА_17 і ОСОБА_12 . Останній продовжував сидіти під тенісним столом і збирати іграшки. Вдома потерпілий розповів своїм матері про події, що сталися на спортивному майданчику біля школи. В цей день ОСОБА_12 почував себе погано.

Свідок ОСОБА_18 , яка являється матір`ю малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , зазначила, що 05.08.2021 року близько 14 год. 30 хв. свідок зі своїм сином ОСОБА_7 пішли до магазину, де зустріли ОСОБА_19 та її сина ОСОБА_8 . Малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 попросили дозволу, щоб пограти в настільний теніс на спортивному майданчику біля школи. Матері ОСОБА_18 та ОСОБА_19 провели своїх дітей до входу школи, біля якої є спортивний майданчик, та пішли в особистих справах. Коли матері лишали своїх дітей біля школи, то ОСОБА_18 побачила, що на спортивному майданчику в той час нікого не було. Свідка ОСОБА_18 та її подруги ОСОБА_19 не було приблизно 30-35 хв.

Коли ОСОБА_18 та ОСОБА_19 повернулись за дітьми на спортивний майданчик, то останні сиділи налякані та стривожені біля входу до школи. Матерів це дуже здивувало, так як була гарна погода і діти могли ще гратись один з одним. ОСОБА_13 погано виглядав. Також свідок повідомила, що ОСОБА_13 пізніше рвав на її очах. ОСОБА_12 сказав матері, що хоче в туалет. В подальшому, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 разом з дітьми пішли додому.

Коли свідок перебувала вдома із сином ОСОБА_7 , до неї зателефонувала ОСОБА_19 та почала розказувати зі слів свого сина ОСОБА_8 , що відбувалось на майданчику біля школи. Потім свідок почала розпитувати у свого сина ОСОБА_7 про події на спортивному майданчику. Хлопчик розповів матері, що на майданчик, де ОСОБА_12 та ОСОБА_13 грали в теніс, прийшов чоловік повної тіло будови, коротко стрижений, одягнутий в шорти, темну футболку та шльопанці. Діти спочатку не дуже сильно звертали увагу на даного чоловіка, проте в подальшому останній підняв футболку та приспустив шорти, витягнув свій статевий орган і почав робити рухи вверх-вниз статевим органом, постійно озираючись на хлопців. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не зрозуміли, що саме відбувається, дуже налякались і побігли сховатись під тенісні столи - ОСОБА_13 сховався під перший, а ОСОБА_12 під другий тенісні столи. Свідок уточнила, що відстань між столами невелика - приблизно 1,5-2 метри. Тоді цей чоловік сів на лавочку, що знаходилась ближче до першого тенісного стола, знов підняв футболку та приспустив шорти і повторював зі своїм статевим органом рухи, які робив раніше. Свідок уточнила, що даний незнайомий чоловік займався актом анонізму. ОСОБА_13 , який ближче знаходився до лавочки, дуже добре роздивився чоловіка, ОСОБА_12 знаходився трохи далі, але також його бачив. Чоловік дивився на обох хлопців і розумів, що вони його бачать, як і він їх. Діти дуже перелякались. ОСОБА_20 побіг до входу школи, а син свідка ОСОБА_12 ще певний час знаходився на майданчику і бачив, який незнайомий чоловік втік з майданчика, оскільки туди прийшла інша незнайома людина. Розповідь сина ОСОБА_12 повністю співпала із розповіддю ОСОБА_19 , яка повідомила обставини події зі слів свого сина ОСОБА_8 .

В подальшому, свідок сказала своєму синові ОСОБА_7 , щоб він збирався і вони знову підуть до школи на майданчик. ОСОБА_18 сподівалась, що той незнайомий чоловік ще може там знаходитись. Мати та син зайшли на майданчик школи зі сторони лісу, але там вже нікого не було. Тоді свідок разом із сином пішли по центральній алеї міста і біля кав`ярні, доходячи до герба, почали чоловіка, схожого за описом сина. Свідок та ОСОБА_7 пришвидшили рух і намагались наблизитись до незнайомого чоловіка, щоб ОСОБА_12 мав можливість краще його роздивитись. Весь цей час свідок телефонувала ОСОБА_19 та розповідала їй, що слідує за чоловіком, схожого на того, що був на спортивному майданчику біля школи. Чоловік йшов перед свідком та її сином і постійно обертався. Пізніше він зайшов на територію реабілітаційного центру. Свідок із сином пішли по стежці, яка знаходилась біля вищевказаного центру, та побачили автомобіль сірого кольору Dacia Logan, номера 0523. Чоловік, за яким слідувала свідок ОСОБА_18 та її син ОСОБА_7 , вийшов з реабілітаційного центру та сів в даний автомобіль. Деякий час даний чоловік просто сидів у автомобілі, в цей час свідок мала можливість із сином добре роздивитись обличчя чоловіка. ОСОБА_12 сказав, що він дуже схожий на того, що був на спортивному майданчику. Свідок в судовому засіданні показала на обвинуваченого ОСОБА_4 і вказала, що саме цей чоловік, тобто ОСОБА_4 , знаходився у автомобілі Dacia Logan, номера 0523, потім чоловік поїхав на даному транспортному засобі у невідомому напрямку.

Свідок показала, що після цих подій її син ОСОБА_7 дуже погано спав, він біля трьох - чотирьох місяців по п`ять-шість разів прокидався вночі, кричав «чорний дядя» і дуже був переляканий. Боявся один виходити на вулицю, раніше з ним ніколи такого не було.

Свідок додала, що приблизно через тиждень-півтора вона прийшла в поліцію і написала заяву про події, які відбулись 05.08.2021 року на спортивному майданчику біля школи.

В дальшому, свідок ОСОБА_18 повторно була допитана в судовому засіданні та пояснила, що 05.08.2021 року дуже добре роздивилась обличчя ОСОБА_4 , на якого вказав її син ОСОБА_12 , як чоловіка, що дуже схожий на того, який був на спортивному майданчику біля школи, тому вона впізнала обвинуваченого на фотографії під час проведення слідчої дії та вказала на нього під час допиту в судовому засіданні. ОСОБА_18 показала, що після подій, які відбулись із її сином, вона ще декілька разів бачила в місті Новодністровськ ОСОБА_4 та заперечила, що мала його фотографію до та після пред`явлення їй до впізнання обвинуваченого. Зауважила, що жодного разу не бачила місті іншого чоловіка, який був би схожий на ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_19 , яка являється матір`ю малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , показала, що після обіду в серпні, коли вона гуляла разом із своїми синами, зустріла в магазині свою знайому ОСОБА_18 з її сином ОСОБА_12 , який є однокласником її сина ОСОБА_17 . Діти ОСОБА_12 та ОСОБА_13 попросили дозволу у ОСОБА_18 та свідка піти на шкільний майданчик пограти в настільний теніс та пускати бумеранг. Матері малолітніх потерпілих дозволи їм пограти на спортивному майданчику біля школи, куди довели їх до входу. Потім ОСОБА_19 та ОСОБА_18 пішли на пошту, їх не було близько 30-40 хв. Коли останні повернулись до школи, то побачили дітей біля входу до школи. До свідка підбіг її син ОСОБА_13 , який сказав, що дуже погано себе почуває, він мав переляканий вигляд, бліді губи і попросився швидко додому. Свідок та ОСОБА_18 разом з дітьми пішли додому.

Пізніше ОСОБА_13 попросив у матері води і на її питання «Що сталось?» почав розповідати їй, що на спортивному майданчику біля школи, коли він та ОСОБА_12 грали в настільний теніс біля них збоку стояв невідомий чоловік. Цей чоловік підняв футболку, приспустив шорти і ОСОБА_17 здалося, що він почав «пісяти». В даний час чоловік дивився на хлопців. Дитина описувала матері акт онанізму, хоча не розуміла його значення. Хлопці перелякались та втікли сховатись під тенісні столи. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 сховались кожен під окремий стіл.

В подальшому невідомий чоловік сів на лавочку навпроти тенісних столів та знову підняв футболку, приспустив шорти та розпочав акт анонізму, дивлячись в цей час прямо на ОСОБА_17 . Останній ховав своє лице, не розуміючи що відбувається, але невідомий чоловік дивився на ОСОБА_17 та ОСОБА_12 . Син ОСОБА_19 дуже перелякався та побіг до входу школи, де дочекався свідка. ОСОБА_12 зібрав тенісні ракетки та підійшов потім також до входу школи і сказав ОСОБА_17 , щоб той не переживав, так як цей чоловік вже пішов.

Після розповіді сина ОСОБА_19 одразу зателефонувала ОСОБА_18 і розказала їй, що відбувалось на спортивному майданчику біля школи. Через деякий час ОСОБА_18 передзвонила свідку і повідомила, що її син ОСОБА_12 розповів їй аналогічну історію, що і ОСОБА_13 . Останній дуже погано виглядав та почував себе. Потім знову зателефонувала ОСОБА_18 та почала розпитувати, у чому був одягнутий невідомий чоловік зі спортивного майданчика. ОСОБА_13 сказав, що на ньому була сіра футболка, чорні чорти і шльопанці. Свідок ОСОБА_19 не пішла разом з ОСОБА_18 шукати на майданчику невідомого чоловіка, оскільки її син ОСОБА_13 почав рвати і скаржитись на самопочуття. Вночі дитина плакала, була перелякана і кричала «мамочка, спаси мене!».

На наступний день чоловік ОСОБА_19 відвіз ОСОБА_17 до лікаря у Вінниці, де йому провели обстеження і повідомили, що його аналізи в нормі і, скоріш за все, такий стан сина є психосоматичною реакцією на якісь події. Потім ОСОБА_19 подала заяву до поліції про події, що відбулись 05.08.2021 року.

Дитина після цього боялась сама гуляти, відвідувати музичну школу і через певний час у магазині знову побачила незнайомого чоловіка зі спортивного майданчика. ОСОБА_13 повідомив, що зрозумів, що даний чоловік впізнав його у магазині, так як дивився на нього і супроводжував поглядом навіть, коли дитина вийшла з магазину. Певний час ОСОБА_13 відвідував психолога, оскільки психоемоційно дуже переживав події, що відбулись на спортивному майданчику біля школи 05.08.2021 року.

Допитана в судовому засіданні експерт-психіатр ОСОБА_21 показала, що при проведенні судово-психіатричної експертизи були присутні особисто ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зі своїми матерями. Основним методом дослідження при проведенні даного виду експертизи був метод клінічної бесіди, щоб зрозуміти психіатричний стан особи. Перед тим, як діти починають розповідати про події вчинення правопорушення щодо них, для визначення психологічних характеристик підекспертного та формування атмосфери довіри до психіатр останній задає питання про школу, навчання, сім`ю, друзів тощо. В подальшому діти відповідали на коректні питання експертів про події, що мали місце 05.08.2021 року. Психіатричних захворювань у малолітніх потерпілих виявлено не було. Діти досить детально розповідали про обставини вчинюваного відносно них злочину, вони здатні сприймати навколишню ситуацію та відображати її. Експерти виключили наявність у дітей хворобливого навіювання, підвищеної сексуальної фантазії чи марення.

При цьому, експерт зауважила, що визначення здатності дитини до гіперболізації, фантазування, намагання привертання уваги до себе за рахунок володіння певною інформацією є компетенцією експерта психолога, однак при спілкуванні із підекспертним наявні у експерта-психіатра професійні знання та навички дають йому можливість визначити психологічні характеристики дитини (без їх зазначення у висновку експерта-психіатра) для обрання методу спілкування та ведення бесіди. З попередньої бесіди із підекспертним можливо зрозуміти та виявити у нього здатність до фантазування, гіперболізації чи схожих психологічних характеристик людини.

Однак, експерт ОСОБА_21 повністю заперечили наявність у малолітніх потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вищевказаних психологічних особливостей, оскільки діти є в міру комунікабельні, поводили себе адекватно, спокійно та стримано вели розповідь. При викладенні обставин подій, що відбулись із дітьми 05 серпня 2021 року, малолітні потерпілі надавали короткі емоційно незабарвлені відповіді, із яких експерту було зрозуміло, що ця ситуація викликає у дітей неприємні спогади.

Окрім того, експерт зауважила, що діти віком 8-11 років мають «латентну сексуальність", що означає відсутність будь-якого інтересу до сексуального розвитку чи вигляду. Малолітні діти в такому віці цікавляться навчанням, спортом, музикою тощо, а тому наявні у них фантазії, думки чи уяви не пов`язані із сексуальністю.

ОСОБА_21 пояснила, що кожній людині притаманна здатність фантазувати, при цьому підвищений рівень фантазії не є тотожним перекручуванню людиною інформації чи її спотворення, а лише свідчить про творчі здібності особи. Натомість, лише хвороблива фантазія, яка є проявом психіатричних захворювань, унеможливлює встановити істинність обставин, про які розповідає підекспертний.

Допитана в судовому засіданні експерт-психіатр ОСОБА_22 показала, що бесіди з під експертними тривали приблизно 1,5-2 години, діти спокійно йшли на контакт, обставини події, що мала місце 05.08.2021 року, які викладені у мотивувальній частині висновку, записані виключно зі слів малолітніх потерпілих. Зауважила, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не мали на день проведення психіатричної експертизи будь-яких проявів психіатричної хвороби, дітям не притаманне хворобливе навіювання, фантазування чи гіперболізація. У пункті 21 висновку експертів дано короткий аналіз особистісних характеристик підекспертних, на основі яких експерти визначають методи ведення клінічної бесіди. Експерт ОСОБА_22 зауважила, що рівень її професійних знань та навичок дає можливість оцінити наявність у дітей підвищеного рівня до фантазування, що носить патологічний характер. При цьому, зі слів ОСОБА_22 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають нормальний рівень розвитку та схильність до фантазування з огляду на їх вік.

Також експерт додала, що для неї показовим було те, що при веденні бесіди з дітьми та надання ними відповідей на питання експертів підекспертні жодного разу не дивились на своїх батьків, які сиділи за спинами малолітніх потерпілих, не повертались у їхню сторону, не намагались знайти схвалення з їх сторони при наданні відповідей на питання. Дані обставини свідчать, що дітям не схильне навіювання, вони є самостійні у формулюванні своєї думки та сприйняття обставин.

Експерт ОСОБА_22 підтвердила, що віковий рівень, психосексуальний та інтелектуальний розвиток підекспертних свідчить про можливість потерпілих сприймати зовнішню сторону подій (місце, особу, час) без розуміння юридичних наслідків, подальшого впливу на сексуальний розвиток дітей. Погодилась із викладеним вище її колегою ОСОБА_21 поняттям «сексуальної латентності», зокрема, щодо відсутності підвищеного інтересу дітей віком до 11 років до сексуального розвитку, вигляду тощо. Відтак, діти 8-річного віку, з огляду на вищевказану теорію, не намагаються звернути на себе увагу через розповіді чи фантазії сексуального характеру.

Обидва допитані експерта-психіатра не рекомендували без наявності виключних підстав повторно допитувати малолітніх потерпілих, з огляду на їх вік, психоемоційний стан після подій, що мали місце 05 серпня 2021 року, та можливість появи сексуальних розладів у майбутньому.

Вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині, окрім показів малолітніх потерпілих, свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , показів експертів-психіатрів ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , підтверджується також наступними письмовими доказами:

- витягом з кримінального провадження № 0000130 від 17.08.2021 року;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.08.2021 року, у відповідності до якого в заяві, поданій матір`ю малолітнього потерпілого ОСОБА_18 , вказано, окрім обставин події, про зовнішні ознаки правопорушника, можливість його впізнання та наявність іншого малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ;

- постановою про призначення слідчої групи від 17.08.2021 року;

- протоколом огляду місця події від 11.11.2021 року з фото таблицями до нього, у якому зафіксовано місце розташування на спортивному майданчику біля Новодністровського ЗЗСО ІІ-ІІІ ступенів двох тенісних металевих столів При цьому, уточнено, що на відстані біля п`яти метрів від даних столів знаходиться дерев`яна лавка під накриттям. Територія спортивного майданчику огороджена, вхід до неї здійснюється зі сторони будинків АДРЕСА_3 , повз школу проходить автомобільна дорога, за якою розташований ліс;

- постановою про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 18.11.2021 року, у відповідності до якої першим заступником керівника обласної прокуратури ОСОБА_23 було доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000130 від 17.08.2021 року слідчому управлінню ГУНП в Чернівецькій області на підставі ч. 5 ст. 36 КПК України;

- постановою про призначення слідчого від 30.11.2021 року;

- постановою про створення слідчої групи від 12.01.2022 року;

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 08.12.2021 року, у відповідності до якого старшим слідчим ОСОБА_24 в приміщенні сектору поліцейської діяльності м. Новодністровськ, при денному освітленні в присутності законного представника ОСОБА_10 , практичного психолога ОСОБА_25 , двох понятих ОСОБА_26 , ОСОБА_27 пред`явлено малолітньому ОСОБА_8 для впізнання чотири фотознімки громадян. Попередньо у потерпілого ОСОБА_8 було з`ясовано, чи зможе він впізнати особу, опитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також обставини, за яких він бачив цю особу. На вищевказані питання ОСОБА_8 відповів ствердно та зауважив, що добре розгледів особу, яка 05.08.2021 року біля 16 год під час їхнього з ОСОБА_7 перебування на території ЗЗСО І-ІІ ступенів м. Новодністровськ показувала їм свій статевий орган і вчиняла відносно потерпілих розпусні дії. Окрім того, малолітній ОСОБА_28 бачив пізніше дану особу в магазині і ще раз добре роздивився його обличчя. Потерпілий на запитання, чи впізнає він когось із осіб, зображених на фотознімках, заявив, що він впевнено і точно впізнає на фотознімку під номером 3 чоловіка, який 05.08.2021 року біля 16 год під час їхнього з ОСОБА_7 перебування на території ЗЗСО І-ІІ ступенів м. Новодністровськ показував їм свій статевий орган і вчиняла відносно потерпілих розпусні дії. Даного чоловіка ОСОБА_8 впізнав за характерними загальними рисами обличчя, розміщенням очей, формою носа та вух. Згідно довідки слідчого до протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками на фотознімку під №3 був обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.03.2013 року, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Новодністровського МУЮ у Чернівецькій області;

- актом обстеження умов проживання від 12.11.2021 року, складеного головним спеціалістом ССД ОСОБА_29 , інспекторами ЮПСП ДВВП ГУНП України в Чернівецькій області ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , із якого вбачається, що малолітній потерпілий ОСОБА_8 проживає в гарних умовах, забезпечений всім необхідним для життя і розвитку, мешкає з батьками і молодшим братом за адресою - АДРЕСА_4 ;

- характеристикою начальника ССД НМР №280 від 15.11.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку служби у справах дітей Новодністровської міської ради як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, не перебуває. Скарг із навчального закладу на вказану малолітню дитину до служби не надходило, компрометуючими аргументами щодо ОСОБА_8 служба у справах дітей не володіє;

- довідкою КНП «Сокирянська лікарня» №01/3434 від 15.11.2021 року, згідно якої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебувають на «Д» обліку у лікаря психіатра;

- копією паспортів громадянина України ОСОБА_32 , ОСОБА_19 ;

- висновком психологічного дослідження від 22.12.2021 року, складеного практичним психологом центру соціально-психологічної реабілітації ССД ЧОДА ОСОБА_33 , у відповідності до якого спеціаліст стверджує, що відносно ОСОБА_8 вчинились протиправні дії, які нанесли шкоди його психічному, соматичному та психоемоційному стану. В цих діях був прояв психічного та сексуального насилля. При обстеженні дитини були використані методики спостереження, бесіди, проективних методик «Древо», «Людина під дощем», багатомірна оцінка дитячої тривожності, МОДТ. За результатами використаних методик спеціаліст провела психологічний аналіз ОСОБА_8 та зазначила, що останній «легко вибудовує дружні та робочі відносини з дорослими. Демонструє зрілу модель поведінки у незнайомій ситуації. Хлопець виважено ставиться до встановлення контакту з дорослими. Демонструє зрілу модель поведінки до незнайомих людей. Активний в спілкуванні. ОСОБА_34 функції відповідають віковим нормам розвитку. Емоційно-стійкий, вразливий, тривожний. Критика до власної поведінки адекватна. Спокійний, безтурботний, мрійливий, розсудливий, потребуючий підтримки. Свідомість ясна, доступна продуктивному контакту. Тиха, емоційно незабарвлена мова, достатній обсяг активного та пасивного словнику».

За результатами проведеної бесіди з малолітнім потерпілим ОСОБА_8 спеціаліст-психолог вказала, що з перших слів хлопця він намагається відсторонитися від подій, які відбулись, кажучи, що: «Події відбулися з ОСОБА_12 , а не зі мною, хоча я там був і мені було погано», що свідчить про високу тривожність та бажання відсторонитись від спогадів. ОСОБА_13 розповів, що він зустрівся біля магазину, де продають взуття, з ОСОБА_12 та захотіли пускати бумеранг, на що мати запропонувала, щоб це була безпечна гра, піти на площадку. Саме там вони грались в теніс та пускали бумеранг, очікуючи мати, поки вона повернеться з магазину. Далі зі слів хлопця «…я побачив чоловіка, він стояв до мене спиною, я подумав може він захотів у туалет та прийшов сюди». Також ОСОБА_13 проговорив, що його більше насторожило, що чоловік довго так стояв: «…а потім він почав обертатись в нашу сторону, став прямо перед нами, і я побачив, що він тримає у руках свій пісню. В мене розболілась голова та я дуже налякався, саме тому сховався під стіл від нього». Зі слів ОСОБА_17 чоловік почав шукати їх очима та коли побачив: «Цей чоловік сів на лавочку, де буває футбол та, дивлячись на нас, продовжував отак робити (хлопець зімітував постукування) та тягнути пісню вперед». ОСОБА_13 зімітував ті рухи, які робив чоловік, а саме, ритмічні рухи вгору-вниз на рівні чоловічих статевих органів. «Мені хотілось пити та я відчував, що буду ригати, але я мусив дочекатись маму, щоб піти»;

- висновком судово-психіатричного експерта №652 від 22.09.2021 року, відповідно до якого зазначено, що малолітній ОСОБА_8 на даний час ознак будь-якого психічного захворювання не виявляє. На період часу, до якого відносяться події по справі, малолітній ОСОБА_8 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак іншого хворобливого, тимчасового розладу психічної діяльності також не виявляв. Враховуючи віковий період, рівень психосексуального розвитку під експертного та рівень його інтелектуального розвитку, ОСОБА_8 міг правильно сприймати зовнішню сторону подій (місце, особу, час), без належного їх розуміння внутрішнього та соціального змісту та міг і може давати по них покази. На даний час у малолітнього під експертного ОСОБА_8 відсутні будь-які зміни у психічному стані, що могли б бути наслідком протиправних дій відносно нього.

При описі психічного стану малолітнього потерпілого експерти-психіатри вказали у обґрунтуванні висновку, що підекспертний доступний до контакту, орієнтований в часі, особі, приблизно в місці. Відповідає у плані запитань. Словниковий об`єм та уявлення про оточуючу достатній для його віку та способу життя. Запас знань відповідає віку та отриманій освіті. Мислення послідовне, без психотичних розладів. Пам`ять не порушена. Фон настрою рівний, емоційно адекватний. По суті подій по справі повідомив, що грався зі знайомим хлопцем. До них наблизився незнайомий чоловік, який оголив перед ними свої статеві органи, торкався їх та дивився на хлопців. Пізніше розказував матері, що знає цього чоловіка, бачив його і не хоче, щоб він був на вулиці. Зустрівся з ним ще раз в магазин через деякий час. Тоді трохи налякався тим, що чоловік супроводжував його поглядом. На час обстеження події по справі не супроводжуються у під експертного емоційними реакціями страху, тривоги, змінами настрою. Рахує, що той чоловік робив погано, бо «своє тіло треба показувати тільки по потребі»;

- заявою про залучення до справи як потерпілого від 03.09.2021 року;

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_3 від 22.01.2013 року, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Новодністровського МУЮ у Чернівецькій області;

- актом обстеження умов проживання від 12.11.2021 року, складеного головним спеціалістом ССД ОСОБА_29 , інспекторами ЮПСП ДВВП ГУНП України в Чернівецькій області ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , із якого вбачається, що малолітній потерпілий ОСОБА_7 проживає в гарних умовах, забезпечений всім необхідним для життя і розвитку, мешкає з батьками і старшим братом за адресою - АДРЕСА_5 ;

- характеристикою начальника ССД НМР №279 від 15.11.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку служби у справах дітей Новодністровської міської ради як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, не перебуває. Скарг із навчального закладу на вказану малолітню дитину до служби не надходило, компрометуючими аргументами щодо ОСОБА_7 служба у справах дітей не володіє;

- висновком психологічного дослідження від 27.09.2021 року, складеного практичним психологом центру соціально-психологічної реабілітації ССД ЧОДА ОСОБА_33 , у відповідності до якого спеціаліст стверджує, що відносно ОСОБА_7 чинились протиправні дії, які нанесли шкоди його психічному, соматичному та психоемоційному стану. В цих діях був прояв психічного та сексуального насилля. При обстеженні дитини були використані методики спостереження, бесіди, проективних методик «Неіснуюча тварина», «Людина під дощем». За результатами використаних методик спеціаліст провела психологічний аналіз ОСОБА_7 та зазначила, що останній «легко вибудовує дружні та робочі відносини з дорослими. Демонструє зрілу модель поведінки у незнайомій ситуації. Хлопець любить активну увагу, визнання та підтримку. Демонструє зрілу модель поведінки до незнайомих людей. Активний в спілкуванні. ОСОБА_34 функції відповідають віковим нормам розвитку. Емоційно-стійкий, вразливий. Критика до власної поведінки адекватна. Спокійний, безтурботний, потребуючий підтримки. Свідомість ясна, доступна продуктивному контакту. Тиха, емоційно незабарвлена мова, достатній обсяг активного та пасивного словнику».

За результатами проведеної бесіди з малолітнім потерпілим ОСОБА_7 спеціаліст-психолог вказала, що зі слів хлопця, коли він із своїм другом залишились на ігровому майданчику, та вирішили пограти у настільний теніс, на територію майданчику зайшов «дядько» дуже товстий. Зі слів хлопця «… дядько підійшов, нічого не говори, достав своє «хазяйство» і почав ніби його удліняти» - в цей момент ОСОБА_12 почав імітувати ті рухи, які робив чоловік, а саме, ритмічні рухи вгору-вниз на рівні чоловічих статевих органів. «Ми дуже сильно налякались з другом - продовжував хлопець - заховались під стіл, мене затошнило та потягнуло на понос…» - така соматофорна реакція свідчить про різкий травматичний досвід, який проживав ОСОБА_12 . «…А потім він вже сів на лавочку й продовжував це робити, але вже дивився кудись вперед»;

- висновком судово-психіатричного експерта №527 від 15.09.2021 року, відповідно до якого зазначено, що малолітній ОСОБА_7 на даний час ознак будь-якого психічного захворювання не виявляє. На період часу, до якого відносяться події по справі, малолітній ОСОБА_7 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак іншого хворобливого, тимчасового розладу психічної діяльності також не виявляв. Враховуючи віковий період, рівень психосексуального розвитку під експертного та рівень його інтелектуального розвитку, ОСОБА_7 міг правильно сприймати зовнішню сторону подій (місце, особу, час), без належного їх розуміння внутрішнього та соціального змісту та міг і може давати по них покази. На даний час у малолітнього під експертного ОСОБА_7 відсутні будь-які зміни у психічному стані, що могли б бути наслідком протиправних дій відносно нього.

При описі психічного стану малолітнього потерпілого експерти-психіатри вказали у обґрунтуванні висновку, що підекспертний доступний до контакту, орієнтований в часі, особі, приблизно в місці. У розмові тримається спокійно. Бесіду охоче підтримує. Словниковий об`єм та уявлення про оточуючу достатній для його віку та способу життя. Запас знань відповідає віку та отриманій освіті. Мислення послідовне, без психотичних розладів. Пам`ять не порушена. Фон настрою рівний, емоційно адекватний. По суті подій по справі повідомив, що грався зі знайомим хлопцем. До них наблизився незнайомий чоловік, який оголив перед ними свої статеві органи, торкався їх та дивився на хлопців. Після цього погано спав, бо снилося, що «таких много вокруг меня и я не знаю, что делать». На даний час почуває себе добре.

- постановою про залучення законного представника потерпілого від 08.12.2021 року, у відповідності до якої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , бабусю малолітнього ОСОБА_7 , залучено в якості його законного представника;

- копією паспорта ОСОБА_15 ;

- постановою про залучення законного представника потерпілого від 08.12.2021 року, у відповідності до якої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дідуся малолітнього ОСОБА_8 , залучено в якості його законного представника;

- копією паспорта ОСОБА_10 ;

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 08.12.2021 року, у відповідності до якого старшим слідчим ОСОБА_24 в приміщенні сектору поліцейської діяльності м. Новодністровськ, при денному освітленні в присутності двох понятих ОСОБА_26 , ОСОБА_27 пред`явлено ОСОБА_18 для впізнання чотири фотознімки громадян. Попередньо у свідка ОСОБА_18 було з`ясовано, чи зможе вона впізнати особу, опитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також обставини, за яких вона бачила цю особу. На вищевказані питання свідок ОСОБА_18 відповіла, що зможе впізнати за загальними рисами обличчя чоловіка, на якого 05.08.2021 року у вечірній час вказував її син ОСОБА_7 та розповів, що даний чоловік, коли він з товаришем ОСОБА_8 перебували на території Новодністровської ЗЗСО І-ІІІ ступенів, оголивши свої статеві органи демонстрував їм та вчиняв розпусні дії, судячи з розповіді сина - мастурбував. Свідок на запитання, чи впізнає вона когось із осіб, зображених на фотознімках, заявила, що на фотознімку під №2 вона впізнає чоловіка, на якого 05.08.2021 року вказував її син ОСОБА_7 та розповідав, що саме цей чоловік йому та його товаришу ОСОБА_8 , коли вони були на території Новодністровської ЗЗСО І-ІІІ ступенів, оголяв та демонстрував свого статевого органа, а потім вчиняв розпусні дії, а саме, судячи по розповіді сина - мас турбував. Свідок додала, що того дня даного чоловіка добре розгледіла, а саме, обличчя, коли він йшов до свого автомобіля та оглянувся на свідка і її сина, коли вони слідували за ним.

Вказаного чоловіка ОСОБА_18 впізнала за характерними загальними рисами обличчя, розміщенням очей, формою носа та вух і сукупністю інших ознак обличчя. Згідно довідки слідчого до протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками на фотознімку під №2 був обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.01.2022 року, на підставі якої слідчому надано дозвіл на проведення допиту потерпілого ОСОБА_8 в порядку ст.. 225 КПК України;

- журналом судового засідання від 14.01.2022 року з диском, складеного секретарем судового засідання Шевченківського районного суду м. Чернівці, у якому зафіксовано допит малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ;

- ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.01.2022 року, на підставі диск з аудіо записом допиту ОСОБА_8 та журнал судового засідання вручено під розписку старшому слідчому в ОВС- криміналіст СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_24 ;

- ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.01.2022 року, на підставі якої слідчому надано дозвіл на проведення допиту потерпілого ОСОБА_7 в порядку ст.. 225 КПК України;

- журналом судового засідання від 14.01.2022 року з диском, складеного секретарем судового засідання Шевченківського районного суду м. Чернівці, у якому зафіксовано допит малолітнього потерпілого ОСОБА_7 ;

- ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.01.2022 року, на підставі диск з аудіо записом допиту ОСОБА_7 та журнал судового засідання вручено під розписку старшому слідчому в ОВС- криміналіст СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_24 ;

- листом Територіального сервісного центру МВС №7341 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернівецькій області №31/24-2411-2022 від 20.01.2022 року, в якому вказано, що згідно даних Територіального сервісного центру №7341 РСЦ ГСЦ МВС України в Чернівецькій області транспортний засіб DACIA LOGAN, д.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_4 , з 27.05.2020 року зареєстрований за ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що проживає за адресою - АДРЕСА_1 . 18.01.2022 року даний автомобіль перереєстрований за д.н. НОМЕР_5 ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що проживає за адресою - АДРЕСА_6 ;

- довідкою виконавчого комітету Тернопільської міської ради №26294-Ю від 22.11.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , з 19.02.1993 року. За вказаною адресою також зареєстровані: ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 та ОСОБА_41 ;

- довідкою відділу ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ Новодністровської міської ради №3686 від 16.11.2021 року, згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 не зареєстрований у АДРЕСА_7 .;

- листом інспектора Дністровського районного сектора №2 Філії Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України ОСОБА_42 №44/11/146-22 від 15.02.2022 року, у відповідності до якого зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , проживав у АДРЕСА_7 . На обліку в Дністровському РС №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області перебував згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду від 21.04.2021 року з 24.06.2021 року до 14.02.2022 року. Згідно постанови днів явки на реєстрацію призначено днем явки другий та четвертий понеділок кожного місяця. 24 січня 2022 року ОСОБА_4 останній раз зявлявся для реєстрації до Дністровського РС №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області. 08 лютого 2022 року звернувся в центр із заявою про зміну місця постійного проживання у зв`язку з тим, що закінчив курс реабілітації та служіння у м. Новодністровськ у МХТ «Центр милосердя» та переїхав у м. Тернопіль.

Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 156 КК України, зокрема, настає за вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років (ст. 3 КПК України, ст. 6 СК України, ст. 31 ЦК України,).

Потерпілі ОСОБА_8 , 2013 року народження, та ОСОБА_7 , 2013 року народження, станом на момент вчинення злочину, а саме 05 серпня 2021 року, не досягли чотирнадцятирічного віку, а отже останні були малолітніми особами.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» визначено, що розпусні дії, відповідальність за які передбачено статтею 156 КК України, повинні мати сексуальний характер і можуть бути у виді фізичних дій або інтелектуального розбещення. Такі дії спрямовані на задоволення винною особою статевої пристрасті або на збудження у неповнолітньої особи статевого інстинкту.

Під фізичними розпусними діями слід розуміти оголення статевих органів винної чи потерпілої особи, непристойні доторкання до статевих органів, які викликають статеві збудження, навчання статевим збоченням, імітація статевого акту, схиляння або примушування потерпілих до вчинення певних сексуальних дій між собою, вчинення статевих зносин, акту онанізму у присутності потерпілої особи тощо. Інтелектуальними розпусними діями є, зокрема, ознайомлення потерпілої особи із порнографічними зображеннями, відеофільмами, цинічні розмови з нею на сексуальні теми тощо.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, доведена в повному об`ємі, оскільки обвинувачений оголив свій статевий орган та, усвідомлюючи, що малолітні потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 бачать його, непристойно торкався статевого органута вчиняв акт онанізму у присутності потерпілих осіб, що повною мірою відповідає вищевказаним критеріям вчинення розпусних дій. Відтак, органом досудового слідства правильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 156 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що обвинувачений своїми діями вчинив розбещення малолітніх осіб, тобто розпусні дії щодо осіб, які не досягли чотирнадцятирічного віку.

Наведене підтверджується показаннями малолітніх потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , наданих безпосередньо суду в порядку ст.. 225 КПК України, свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та протоколами проведення слідчої дії пред`явлення до впізнання, проведених за їх участю потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_18 .

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо помилки малолітніх потерпілих при впізнанні обвинуваченого, оскільки покази ОСОБА_8 , ОСОБА_7 повністю узгоджуються із дослідженими судом письмовими доказами, показами свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Потерпілі та обвинувачений визнали, що не були знайомі один з одним до подій, що відбулись 05 серпня 2021 року.

Окрім того, ОСОБА_4 підтвердив, що 05 серпня 2021 року знаходився у місті Новодністровськ і однозначно не заперечував можливість свого перебування на стадіоні біля школи.

З висновків судово-психіатричних експертів №527, № 652 від 15 та 22 вересня 2021 року судом встановлено, що твердження ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про вчинення щодо них розпусних дій не випливають із характеру їх психічних захворювань (маревних ідей, хворобливої сексуальності, підвищеної сугестивності та інше), оскільки вони не виявляють ознак будь-якого психічного захворювання та навпаки, вони можуть правильно запам`ятати і відтворити обставини вчинення розпусних дій щодо них і надати по них покази. Анамнез життя малолітніх потерпілих та характерні особливості дітей, викладені у мотивувальній частині висновків, та під час допиту експертів-психіатрів, дають підстави стверджувати, що у підекспертних відсутнє підвищене фантазування, навіювання, несприйняття оточуючих обставин, намагання звернути на себе увагу через підвищений інтерес до сексуального розвитку.

Згідно висновків психологічного дослідження від 27.09.2021 року, 22.12.2021 року, складених практичним психологом центру соціально-психологічної реабілітації ССД ЧОДА ОСОБА_33 , відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 чинились протиправні дії, які нанесли шкоди її психічному, соматичному та психоемоційному стану. В цих діях був прояв психічного та сексуального насилля.

Також слід зауважити, що малолітній ОСОБА_8 після 05 серпня 2021 року знову бачив обвинуваченого, якого роздивився ще краще, а тому зміг впізнати його під пред`явлення до впізнання.

Обвинувачений при допиті в судовому засіданні визнав, що жодного разу не бачив у м. Новодністровськ напротязі дворічного строку свого проживання візуально дуже схожого на себе чоловіка, не дивлячись на те, що ОСОБА_4 , зі слів останнього, часто гуляв у районі спортивного майданчика Новодністровської ЗЗСО І-ІІІ ступенів.

Окрім того, свідок ОСОБА_18 бачила обвинуваченого 05 серпня 2021 року, на якого вказав її син ОСОБА_7 , та слідувала за ним до машини ОСОБА_4 . Останній визнав, що був у цей день на своєму автомобілі, на який вказала свідок ОСОБА_18 . Інших осіб, що візуально схожі із обвинуваченим, свідок ОСОБА_18 ні в той день, ні в інший час не бачила.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про наявність у ОСОБА_4 явної зовнішньої ознаки, яку повинна була помітити свідок ОСОБА_18 і вказати на неї під час проведення слідчої дії пред`явлення до впізнання, а саме, татуювання на правій руці. Адвокат ОСОБА_5 вважає, що відсутність вказівки на татуювання ОСОБА_4 на правій руці ставить під сумнів всю слідчу дію, а відтак і говорить про недопустимість протоколу пред`явлення до впізнання за участю свідка ОСОБА_18 . Однак в матеріалах справи вбачається, що на фотознімках, на яких були чотири особи, що пред`являлись до впізнання свідку, зображені лише обличчя осіб і відповідно рук статистів там не видно. Також, суд звертає увагу, що запам`ятовування свідком конкретних зовнішніх ознак особи є суб`єктивним сприйняттям кожного особливих рис обличчя чи вигляду людини. Очевидно, що та ознака рис обличчя чи зовнішнього вигляду, на яку зверне увагу одна особа, не свідчить про те, що на цю ознаку однозначно зверне увагу інша людина.

Разом з тим, свідок ОСОБА_18 та малолітні потерпілі дали послідовні покази стосовно зовнішнього вигляду та одягу обвинуваченого 05 серпня 2021 року. Дані обставини підтверджуються також наявною в матеріалах справи фотографією від 05.08.2021 року, що міститься на диску, наданому самим ОСОБА_4 .

Суд вважає також необґрунтованими доводи сторони захисту щодо недопустимості протоколів пред`явлення до впізнання за фотознімками від 08.12.2021 року, які проведені за участі свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_8 , з підстав проведення даної слідчої дії за фотознімками при можливості її проведення за участі ОСОБА_4 . На думку адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_43 , слідчий повинен був обґрунтувати реальну неможливість забезпечення участі ОСОБА_4 , який підлягав впізнанню.

Так, проведення слідчої дії за фотознімками узгоджується з положеннями ч. 6 ст. 228 КПК. За результатами проведення впізнання складено відповідні протоколи, які відповідають вимогам ст. 231 КПК.

Як вбачається з протоколів від 08 грудня 2021 року, свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_8 за фотознімками впізнали, зокрема, ОСОБА_4 (за рисами обличчя) як особу, яка вчинила розпусні дії щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , і яку добре роздивилась свідок ОСОБА_18 , коли обвинувачений йшов до свого автомобіля. Ця слідча дія проведена за участю двох понятих, жодних зауважень або клопотань від учасників не надходило, фотографії осіб, що пред`являлися для впізнання, не мають різких відмінностей між собою.

Не заслуговують на увагу також посилання захисників на те, що у слідчого не було необхідності проводити впізнання зі свідками по фотографіях через те, що обвинувачений в той час перебував у м. Новодністровськ, оскільки саме слідчий визначає спосіб проведення вказаної слідчої дії.

Суд вважає постанову колегії ККС у складі ВС у справі №761/6970/14-к від 03.08.2021 року, на яку посилаються адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як обґрунтування клопотання про визнання протоколів пред`явлення до впізнання недопустимими доказами, не релевантною обставинам даного кримінального провадження, оскільки у постанові ВС від 03.08.2021 року підставою для визнання протоколів пред`явлення до впізнання за фотознімками недопустимими доказами була сукупність недоліків протоколу, а не виключно сам факт проведення слідчої дії за фотознімками.

Натомість, у постановах ККС у складі ВС від 02.02.2023 року у справі № № 727/7507/21, від 24.01.2023 року у справі № 727/9754/18, від 21.12.2022 року у справі № 686/5597/21 та ряді інших постанов Верховного Суду викладена позиція щодо можливості проведення пред`явлення впізнання за фотознімками без обґрунтування слідчим способу проведення даної слідчої дії.

На думку суду, постанова про закриття кримінального провадження від 29.06.2022 року, висновок спеціаліста №СЕ-19/126-22/4855-КТ від 21.07.2022 року, диск із відеозаписом невідомої особи (а.с.180, т.2) не спростовують висновки суду про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України по відношенню до малолітніх потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , та не підтверджує версію сторони захисту про існування іншого чоловіка, візуально схожого на обвинуваченого.

Посилання адвоката ОСОБА_6 на вчинення відносно малолітніх потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, саме невідомою особою, зафіксованою на відеозаписі на диску (а.с.180, т.2), наданому стороною захисту, є абсолютно надуманими та нічим не підтвердженими. Та обставина, що особа, зображена на диску, зі слів сторони захисту має явні ознаки психічного захворювання та схожу тілобудову і зовнішність із обвинуваченим, а останній є психічно здоровим і весь час не визнавав себе винним, не ставить під сумнів висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_4 у скоєному.

А тому, версію сторони захисту про існування чоловіка, який ззовні схожий на ОСОБА_4 і можливо вчинив щодо малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розпусні дії, суд вважає неспроможною. При цьому, показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що потерпілі бачили не його, а іншу людину, суд розцінює як спосіб захисту, обраний з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин.

Окрім того, суд відхиляє доводи адвоката ОСОБА_5 стосовно недопустимості показів свідка ОСОБА_18 через їх непослідовність, оскільки захисник не зазначив, у чому саме проявлявся непослідовний характер відповідей даного свідка на поставлені запитання.

Також суд вважає необґрунтованими доводи адвоката ОСОБА_6 щодо недостатньої мотивації постанови про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 18.11.2021 року на підставі ч. 5 ст. 36 КПК України і як наслідок недопустимість всіх доказів, здобутих не уповноваженим органом досудового розслідування, так як у вищевказаному процесуальному документів перший заступник прокурора чітко зазначив, що здійснення досудового розслідування слідчими СВ ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області було неефективним.

Так, у згаданій постанові від 18.11.2021 року прокурор зауважив, що з часу реєстрації упродовж трьох місяців у провадженні проведено лише дві слідчі дії - допити малолітніх потерпілих. Незважаючи на те, що встановлено особу правопорушника, дітям не пред`явлено особу по фотографіях для впізнання. При цьому, не вирішено також питання про допит малолітніх дітей в порядку ст.. 225 КПК України, не проведено за участі дітей слідчі експерименти. В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо перевірки власника автомобіля Дача Логан, д.н.з. НОМЕР_1 , не допитано свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .

На думку суду, у постанові про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 18.11.2021 року першим заступником керівника обласної прокуратури В.Чорнеєм достатньо обґрунтована підстава застосування ч. 5 ст. 36 КПК України, відтак суд відхиляє доводи адвоката ОСОБА_6 про відсутність в матеріалах провадження письмових вказівок прокурора, які не виконав слідчий, і на які у даній постанові посилається процесуальний прокурор, як підставу для визнання даної постанови недопустимим доказом.

Окрім того, необґрунтованими є посилання адвоката ОСОБА_6 на незаконність постанови про зупинення досудового розслідування від 11.03.2022 року, оскільки сторона захисту не оскаржувала даний процесуальний документ ні на стадії досудового розслідування, ні під час судового розгляду. Суд також звертає увагу, що дана постанова лягла в обґрунтування наявних ризиків для взяття ОСОБА_4 під варту з умовою внесення застави, однак обвинувачений ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.04.2022 року про взяття його під варту в апеляційному порядку не оскаржував.

Доводи сторони захисту про неповне, необ`єктивне, однобічне, неефективне проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не спростовують висновки суду про достатність доказів на підтвердження в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Отже, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_4 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Наведене, відповідно до критерію "поза розумними сумнівами" доводиться показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_18 , протоколами впізнання та іншими доказами кримінального провадження.

Суд не вбачає жодних підстав для визнання показань потерпілих надуманими, неправдивими чи неналежними, оскільки з висновків судово-психіатричних експертів №527 та № 652 від 15 та 22 вересня 2021 року, висновків психологічного дослідження від 27.09.2021 року, 22.12.2021 року, слідує, що потерпілі не схильні до перебільшення обставин подій, які з ними відбувались, чи до їх вигадування.

Будь-якого впливу на малолітніх потерпілих, який би призвів до перекручення їх показів судом не встановлено.

Додатково слід зауважити, що суд не вважає порушенням зі сторони суду права на судовий захист ОСОБА_4 через не заслуховування виступу у судових дебатах адвоката ОСОБА_44 , оскільки останній 15.02.2023 року надіслав на адресу суду письмову заяву від 14.02.2023 року, у якій просив слухати справу та проводити судові дебати без його участі. Захисник зазначив, що обвинувачений не виявив бажання та не потребує допомоги адвоката ОСОБА_44 у захисті інтересів ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні (а.с. 178, т. 2), аналогічного змісту заява була надана адвокатом для розгляду заяви про відвід судді. Суд не вправі змусити адвоката належним чином виконувати свої професійні обов`язки, а лише уповноважений реагувати на відповідну процесуальну поведінку адвоката, що і було зроблено ухвалою суду від 01.03.2023 року.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, судом досліджено наступні докази, що характеризують особу обвинуваченого:

-лист інспектора Дністровського районного сектора №2 Філії Державної установи

«Центр пробації» Міністерства юстиції України ОСОБА_42 №44/11/146-22 від 15.02.2022 року про перебування на обліку в органах пробації з 24.06.2021 року на підставі вироку Тернопільського міськрайонного суду від 21.04.2021 року;

- копія паспорта обвинуваченого;

- довідка виконавчого комітету Тернопільської міської ради №26294-Ю від 22.11.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про місце реєстрації за адресою - АДРЕСА_1 ;

- довідка відділу ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ Новодністровської міської ради №3686 від 16.11.2021 року;

- копія вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.04.2021 року, на підставі якого ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених, ч. 2 ст. 186, ст.. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 КК України, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із застосуванням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України строком на 2 роки;

- висновок судово-психіатричного експерта № 56 від 07.02.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_4 на даний час не виявляє ознак психічного захворювання, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак іншого, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, за своїм психічним станом він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. При цьому, в анамнезі життя підекспертного зазначено, що останній на протязі певного часу офіційно не працює, закінчив 9 класів школи, підробляє, у дитинстві перебував у дитячому відділені психлікарні, бо тікав з дому, бродяжничав. Більше в психлікарні не лікувався. На даний час не палить, не вживає наркотики чи алкогольні напої. Раніше вживав наркотичні засоби десь на протязі 10-12 років. Біля двох років тому вирішив закінчити з наркотиками, звернувся за допомогою до реабілітаційного центру Новодністровська, та перебував 6 місяців, потім періодично приїжджав. На даний час наркотики не вживає. Розлучений, має сина. Неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. З відповіді ОКНП «Тернопільський обласний мед центр соціально-небезпечних захворювань» слідує, що ОСОБА_4 перебуває з 24.11.2005 року на обліку з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності». ;

- вимога до УІПКП ГУНП в Чернівецькій області №7553/123/43/03-2021 від 11.11.2021 року, у відповідності до якої ОСОБА_4 засуджено 21.04.2021 року вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 2 ст. 186, ст.. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із застосуванням іспитового строку на підставі ст.. 75 КК України строком на 2 роки

Як вбачається із змісту досудової доповіді, орган пробації, беручи до уваги зібрані та узагальнені матеріали, які характеризують особистість ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушення, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення є високою. А тому орган з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб). На думку Тернопільського районного відділу Державної установи «Центр пробації», застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, доцільним буде покладення на ОСОБА_45 обов`язків, передбачених п.п. 1.2 ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст. 76 КК України.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд відповідно до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому бере до уваги фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав в повному обсязі, не розкаявся, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, а також дані про особу ОСОБА_4 , а саме те, що обвинувачений має декілька не знятих і непогашених судимостей, не має на утриманні малолітніх дітей чи непрацездатних членів сім`ї, неодружений, не працює, має мінливі доходи, є особою молодого віку, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, мав стійку наркотичну залежність.

Судом не встановлено обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , натомість обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Тому враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, невизнання останнім своєї вини, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої обставини, суд вважає, що доцільно призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 статті 156 КК України у виді6 років позбавлення волі і не знаходить підстав для застосування ст.ст. 69, 75, 76 КК України.

Покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю не підлягає застосуванню, оскільки ОСОБА_4 вчинив вказаний злочин без використання такого права.

Судом також встановлено, що 21.04.2021 року вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 186, ст.. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання на 2 роки з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Частиною 1 ст. 71, 3 ст. 78 КК України передбачено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу. Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що до ОСОБА_4 слід застосувати вимоги ст. 71 КК України та шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.04.2021 року до покарання за вчинення даного злочину призначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

На думку суду, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Зважаючи на визнання ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, суд у відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України вважає за необхідне включити відомості про ОСОБА_4 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, на досудовому слідстві ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим останній перебував під вартою в період з 11.04.2022 року по 13.04.2021 року включно та відповідно до змісту ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення має бути зараховано обвинуваченому з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Витрати на проведення судових експертиз стороною обвинувачення не заявлені.

У справі цивільний позов не пред`являвся.

На підставі ст.ст. 12, 63, 65-67, 71, 78, ч. 2 ст. 156 КК України, керуючись ст.ст. 36, 84-86, 94, 122, 124, 228, 231, 368-371, 373-376, 392, 395, 532, 615 КПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, та за його вчинення призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ч. 3 ст. 78, ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.04.2021 року за ч. 2 ст. 186, ст.. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 Кримінального кодексу України, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців.

Взяти під варту ОСОБА_4 в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня проголошення вироку та взяття ОСОБА_4 під варту, зарахувавши у строк відбуття його покарання термін його затримання та утримання під вартою у даному кримінальному провадженні з 11 квітня 2022 року по 13 квітня 2022 року, відповідно до ст. 72 КК України, з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день тримання під вартою.

Включити інформацію про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень повернути заставодавцю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження, які були присутні під час проголошення вироку, мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя