Справа № 752/5445/20
Провадження по справі № 1-кп/752/503/23
В И Р О К

іменем України

"07" лютого 2023 р. Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008573, дані про яке 10.10.2019 внесені до Єдиного реєстру судових розслідувань, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, з вищою освітою, працюючої маркетологом у ТОВ «Віннер Автомотів», у розлучені, що має у на утриманні малолітню дитину 2014р.н., яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_11 , ОСОБА_12

потерпілої - ОСОБА_13 ,

представника потерпілої - ОСОБА_14 ,

представника цивільного відповідача - ОСОБА_15 ,

встановив:

02 жовтня 2019 року о 11 год. 15 хв. ОСОБА_5 керувала технічно справним автомобілем марки «Nissan Juke», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по сухому чистому дорожньому покриттю лівої смуги вулиці Антоновича у напрямку вулиці Лабораторна у місті Києві. Виконуючи маневр лівого повороту на регульованому перехресті вулиць Антоновича - І.Федорова, діючи з необережності, порушила вимоги п.п. 2.3 б), 10.1, 16.2 ПДР України, а саме: виконуючи поворот ліворуч на регульованому перехресті будучи неуважною, не переконалася, що її маневр буде безпечним і не створить небезпеки (перешкоди) іншим учасникам руху, не дала дорогу пішоходу, яка переходила проїзну частину вул. І. Федорова, на яку вона повернула, та передньою частиною керованого нею транспортного засобу, вчинила наїзд на пішохода ОСОБА_16 , яка на зелений сигнал світлофора перетинала проїзну частину справа - наліво відносно напрямку руху ОСОБА_5 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_16 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми тазу, що за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, та закритої черепно-мозкової травма, що за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення ОСОБА_5 пунктів п.п. 2.3 (б), 10.1, 16.2 ПДР України знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у виді заподіяних ОСОБА_16 тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд визнає винуватою ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена, надала суду показання за змістом яких зазначила, що дійсно 02 жовтня 2019 о 11 год. 15 хв. керувала автомобілем марки «Nissan Juke», н.з. НОМЕР_1 , який належить їй на праві власності, та рухалася по вул. Антоновича в м. Києві. Вона зупинилася на світлофорі на перехресті на червоне світло у крайній лівій смузі, та дочекавшись, коли воно зміниться на зелене, відновила рух, та розпочала маневр повороту ліворуч. Не бачила пішоходів на перехресті, та, подолавши зону перехідного переходу, продовжила рух, коли, несподівано, з-за автомобіля, який був припаркований на тротуарі на дорогу вийшла пішохід. Вона появилася на проїзній частині раптово, тому вона не встигла ніяким чином зреагувати та здійснила на неї наїзд передньою частиною, керованого нею автомобіля. Визнає свою винуватість у пред`явленому обвинувачені. Також зазначила, що з моменту подій, опікувалася про стан здоров`я потерпілої ОСОБА_16 , неодноразово відвідувала її у лікарні, сплачувала витрати на лікування. Шкодує, що так сталося, щиро кається, просить вибачення у потерпілої, та просить врахувати, що вчинила наїзд ненавмисно. Просила врахувати, що у розлучені, самостійно утримує дитину, яка має особливі потреби. Вона просить не позбавляти її права керування, оскільки регулярно за призначенням лікаря, вона на власному автомобілі возить дитину на різні заняття як до логопеда та психолога. За станом здоров`я дитини, зокрема поведінки, їй складно буде пересуватися з дитиною на транспорті загального користування. Також просила врахувати при призначені покарання, що будь-яке обмеження її у пересуванні, позбавить можливості у випадку поновлення активних бойових дій, залишити місто Київ та/або територію України та вивезти дитину у безпечне місце. Підтримала позицію захисника про призначення покарання у виді штрафу.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_16 надала суду показання за змістом яких зазначила, що 2 жовтня 2019 об 11 год. 10 хв. вийшла з роботи. Підійшла до пішохідного переходу, бо мала намір потрапити на інший бік дороги. Біля неї стояла жінка. Вона дочекалася, коли на світлофорі з`явиться зелене світло та розпочала рух по пішохідному переходу. Назустріч їй рухалися люди. Рухалася у межах дорожньої розмітці та пройшла відстань 1 метр, зробивши 3 кроки, та подивилася ліворуч. Побачила, як у її бік на великій швидкості рухається червоний автомобіль, який б`є у лівий бік та збиває. Удар був сильний, її відкинуло по ходу руху автомобіля та вона впала на асфальт. Від наїзду у неї на голові з`явилася рана, переламалися кості тазу та лівої ноги, були синці по всьому тілу, розбався мобільний телефон та пошкодилися речі. Вона потрапила до лікарні. Гроші на лікування давала її сестра. У лікарні перебувала один місяць та місяць лежала вдома. Відчувала сильні болі та головокружіння. Повернулася до м. Кам`янець-Подільську, де також довгий час лікувалася та проходила реабілітацію. Не може вийти на роботу, оскільки відчуває постійні головні болі, волосся на голові не росте, приймає заспокійливе та знеболюючі, між тим як має дитину 6 років та матір, що є має інвалідність. Сестра їй постійно допомагала. Страхова компанія шкоду не відшкодувала. Довгий час не може вийти на роботу за станом здоров`я.

Подала позов про відшкодування моральної і матеріальної шкоди в розмірі 206608 грн., завданій їй в наслідок ДТП. Під час судового розгляду подала клопотання, в якому просила залишити без розгляду її позов, оскілки обвинувачена в повному обсязі відшкодувала шкоду, завдану їй в результаті травмування під час ДТП. Вони зі нею примирилися.

Свідок ОСОБА_17 допитана в судовому засіданні, надала показання на змістом яких зазначила, що була свідком того, як автомобіль червоного кольору, який на її погляд рухався зі значною швидкістю, збив дівчину, яка переходила дорогу по пішохідному переходу на зелений сигнал світлофора. Водій навіть не загальмувала та проїхала із дівчиною на капоті, після чого та впала. Вона не бачила як рухалася водій червоного автомобіля до ДТП, оскільки був затор, та видимість для неї була обмежена. Побачила лише те, як відбувся удар. На вулиці Федорова машин не було, вони були на вул. Антоновича. Також зазначила, що на тротуарі були припарковані автомобілі, але вони розташовувалися вище ніж розмітка для пішохідного переходу. Вона зателефонувала сестрі потерплій та викликала швидку, оскільки у водійки розрядився телефон.

Окрім визнання вини обвинуваченою, її винуватість у вчинені інкримінованого правопорушення, доводиться даними, що містилися у письмових документах, які були надані стороною обвинувачення, за наслідками дослідження яких судом встановлено:

-витяг з ЄРДР, згідно якого о 12 год. 20 хв 10.10.2019 в реєстрі за № 0008573 на підставі рапортів, зареєстрованих у ЄО за №№ 66061, 66051 внесені відомості про ДТП, яка сталася на вул. Федорова 11 год. 15 хв., коли водій «Nissan Juke», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 збила пішохода ОСОБА_16 , яка була госпіталізована;

-протокол огляду місця подій, складений слідчим 02.10.2019 згідно якого на перехресті вул. Антоновича та вул. Федорова 17, в напрямку вул. В. Васильківська, сталося ДТП. Перехрестя регульоване. Наявні дорожні знаки 5.5, 3.3 та дорожня розмітка 1.14.3. Транспортний засіб марки «Nissan Juke», н.з. НОМЕР_1 , водій якого причетна до ДТП, розташований у першій смузі по вул. Федорова у напрямку вул. В.Васильківська На його капоті зверху виявлена незначна деформація. Гальмівна система та рульове курування в нормі. На схемі, доданій до протоколу, позначені заміри, згідно яких переміщення автомобіля від крайньої розмітки, що позначає пішохідний перехід (дорожній знак 1.14.3), відбулося на відстані 6,3м. На відставні 7,8 м від осі задніх коліс автомобіля попереду нього на дорожньому полотні розміщена пляма крові. Фотосвітлини, що додані до протоколу, фіксують розташування автомобіля на дорозі по відношенню до перехрестя та розмітки пішохідного переходу;

-висновок судово-медичної експертизи № 042-2201-2019, згідно якого на момент потрапляння до Київської міської клінічної лікарні №17 02.10.2019 о 11 год. 38 хв. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мала такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з формуванням геморагічного вогнища в лівій лобній частці, епідуральної гематоми на рівні перелому, перелому потиличної кістки справа з переходом на скат, гематоми м`яких тканин потилично-тім`яної області справа, забійна рана м`яких тканин голови; закрита травма тазу у вигляді переломів тіла лонної кістки зліва, лівої сідничної кістки. Локалізація, морфологія вказаних ушкоджень дали експерту підстави дійти висновку, що спричинені вони травмуючою дією тупого предмету, могли утворитися 02.10.2019 при транспортній травмі в наслідок зіткнення автомобіля, що рухався, із пішоходом. Тілесні ушкодження виникли внаслідок подій транспортної травми, та перебувають причинно-наслідковому зв`язку. закрита черепно-мозкова травма віднесена до тяжкого тілесного ушкодження, а закрита травма тазу - до середнього ступеню тяжкості;

-висновок судової автотехнічної експертизи № 12-1/2865 від 20.01.2020 згідно якої експерт дійшов висновку, що в ситуації, яка склалася перед ДТП (данні що якої встановлені ним з протоколу, схеми, фотосвітлин та пояснень учасників пригоди та її свідків) водій автомобіля марки «Nissan Juke», н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , повинна була керуватися вимогами п. 19.1 та 16.2 ПДР; мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання вимог вказаних пунктів. В діях водія з технічної точки зору експертом встановлена невідповідність вимогам пунктів 10.1 та 16.2 ПДР, та причиною ДТП визнано невиконання водієм вказаних вимог ПДР України;

-технічний паспорт, згідно якого ОСОБА_5 є власницею автомобіля марки «Nissan Juke», н.з. НОМЕР_1 , 2013 р.н.,

- поліс № 177712758, згідно якого ОСОБА_5 керувала забезпеченим транспортним засобом;

- висновок від 04.10.2019, відповідно до якого ОСОБА_5 не перебувала у стані сп`яніння на момент ДТП.

Дані постанови про початок досудового розслідування, пред`явлення підозри, доводять, що строки досудового розслідування у даному проваджені були дотримані, а постанови про призначення групи слідчих та прокурорів, підтверджують повноваження останніх у даному кримінальному провадженні.

Надаючи оцінку вказаним письмовим доказам, суд вважає їх належними та допустимими та такими, що доводять винуватість обвинуваченої у порушені правил дорожнього руху, передбачених п.п. 2.3 (б), 10.1, 16.2 ПДР України, які призвели до наїзду керованим нею транспортним засобом на пішохода ОСОБА_16 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження, які зокрема віднесені до тяжких тілесних ушкоджень.

Показання потерпілої та свідка ОСОБА_17 , які суд вважає достовірними, у сукупністю з даними протоколу огляду місця подій, схеми ДТП та фотосвітлинами, дають підстави дійти висновку, що наїзд на потерпілу відбувся в межах перехрестя на пішохідному переході, який був позначений дорожньою розміткою 1.14.3 ПДР України.,. Місце розташування транспортного засобу після ДТП на певній відстані від дорожньої розмітки по ходу руху автомобіля, обумовлена тим, що після наїзду на пішохода, автомобіль одразу не зупинився, а здійснив певний рух, та лише після цього зупинився. Свідок та потерпіла також надавали показання, що після наїзду пішохід перебувала на капоті автомобіля під час руху останнього.

Показання обвинуваченої щодо несподіваного з`явлення пішохода на проїзній частині попереду руху її автомобіля, суд сприймає критично. Як було встановлено вище, наїзд відбувся в зоні пішохідного переходу, та ОСОБА_16 здійснювала перетинання дороги на дозволений сигнал світлофору. Пішохід мала пріоритетний рух та ОСОБА_5 , як водій джерела підвищеної безпеки, повинна була здійснювати маневр повороту таким чином, щоб надати дорогу пішоходу. Даних про те, що ОСОБА_16 була для водія ОСОБА_5 небезпекою для руху, судом не встановлено.

Суд вважає, що досліджені докази у сукупності дають підстави визнати винуватою ОСОБА_5 у пред`явленому обвинувачені.

При обранні покарання суд враховує: тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, відповідно до яких ОСОБА_5 є особою, яка раніше не судима, офіційно працевлаштована, самостійно виховує дитину ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувала.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданих злочином збитків, примирення із потерпілою ОСОБА_13 , про що свідчити відмова останньої від позовної заяви та показання у засіданні.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Вказані вищезазначені обставини, які зокрема пом`якшують покарання обвинуваченої, вчинення нею злочину внаслідок необережності, ставлення обвинуваченої до вчиненого, яка вчинила активні дії, що призвели до фактичного примирення із потерпілою, дані щодо її особи, суд вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Враховуючи мету, яку повинно нести покарання відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України, у сукупністю із даними про особу винної, яка офіційно працевлаштована, самостійно виховує дитину, що має певні проблеми із здоров`ям, що також покладає на обвинувачену додатковий тягар, суд вважає, що відповідно до вимог ч.1 ст.69 КК України при призначені ОСОБА_5 основного покарання є підстави перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.2 ст. 286 КК України, а саме штрафу. Таке покарання, на думку суду, також не буде порушувати інтереси малолітньої дитини - ОСОБА_19 , 2014 р.н., оскільки при призначені такого покарання як штраф ОСОБА_5 не буде обмежена у пересуванні, враховуючи воєнний стан, що продовжує діяти на території України.

Розмір штрафу слід визначити, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, майновий стан винної тощо.

Також ураховуючи, що ОСОБА_5 у розлучені та постійно проживає з малолітньою дитиною, яка має розлади активності та уваги, порушення розвитку мови, у зв`язку із чим потребує регулярних занять із логопедом, психологом, про що зазначено у висновках лікарів, зокрема і станом на 06.02.2023, а також позицію сторони обвинувачення, яка просила не застосувати до додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, відсутності матеріальних претензій до обвинуваченої з боку потерпілої, суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На думку суду, призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 і ст.124 КПК України. Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, 371, ч.2 ст.373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити їй покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 2 (Дві) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 34000 (Тридцять чотири тисячі) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави процесуальні витрати на проведення автотехнічної експертизи № 12-1/2865 від 20.01.2020 у сумі 942,06 грн., судово-медичної експертизи № 042-2201-2019 від 18.11.2019 у сумі 1974,70 грн., всього стягнути 2916 грн. 76 коп. (дві тисячі дев`ятсот шістнадцять гривень сімдесят шість копійок).

Речовий доказ - автомобіль «Nissan Juke», н.з. НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити їй у власність з правом повного розпорядження.

Прийняти відмову ОСОБА_16 від цивільного позову, у зв`язку з чим провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_16 до ОСОБА_5 , ПРаТ СК «ВУСО» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином, поданого представником 29.01.2019, закрити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень, а також отримання копії вироку, із її врученням сторонам негайно після оголошення.

Суддя ОСОБА_1