Справа № 364/510/22
Провадження № 1-кп/364/64/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2022 року Володарський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Володарка Київської області клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, виклик свідка та клопотання захисника про виклик свідка та надання строку для подачі письмових документів в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001816 від 02.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ-на-Амурі, Хабаровського краю російської федерації, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,

встановив:

У провадженні Володарського районного суду Київської області на стадії судового розгляду перебуває вказане кримінальне провадження.
Прокурором у судовому засіданні від 30.11.2022 заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 . Клопотання прокурора обґрунтовується тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість того, що ОСОБА_4 буде переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вказані ризики є аналогічними під час подачі прокурорм раніше відповідного клопотання та обгрунтовані тими самими доводами. Також заявлено клопотання про виклик свідка ОСОБА_5 .
Захисник обвинуваченого у судовому засіданні від 30.11.2022 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити цілодобовий домашній арешт на нічний, заперечуючи наявність ризиків, зазначених у клопотанні, при цьому також підтримав клопотання прокурора про виклик свідка та клопотав перед судом щодо надання йому часу для подачі письмових документів.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та просив змінити цілодобовий домашній арешт на нічний, оскільки у нього вагітна дружина.
У судовому засіданні від 30.11.2022 оголошено переву до 01.12.2022.
У судове засідання захисник не з`явився, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, жодних клопотань не надав суду.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не з`явились у судове засідання, повідомлені у встановленому законом порядку.
Таким чином, враховуючи, що захисник висловив свою думку про заявлені прокурором клопотання та, обгрунтувавши власне, суд вважає за можливе вирішити заявлені клопотання.
Вислухавши клопотання прокурора, думку захисника та обвинуваченого, клопотання захисника, суд дійшов до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України. Даний злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких, проте санкції даної статті передбачає позбавлення волі строком до п`яти років.
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України.
За правилами ст. 199 КПК України клопотання про продовження запобіжного заходу необхідно розглянути до закінчення строку дії попередньої ухвали.
Згідно ухвали Володарського районного суду Київської області від 03.10.2022 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати житло: будинок АДРЕСА_2 строком на 2 місяці, до 01.12.2022 включно.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді заявленого клопотання судом перевірено його доводи на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України й встановлено, що такі є обґрунтованими і не зменшилися та продовжують існувати.
Аналізуючи положення ст. 194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що суд не надає оцінку наявності обґрунтованої підозри під час вирішення питання продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки така оцінка може бути надана судом лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії судового розгляду суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це кримінальне правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.
Таким чином, суд на підставі розумної оцінки, вважає причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для вирішення питання щодо подальшого застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.
Даючи оцінку доводам, які наведені стороною обвинувачення та захисту, суд погоджується з існуванням ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та їх незмінності, зокрема можливості ОСОБА_4 переховуватися від суду, вчинити інший злочин. Наведенні стороною захисту факти, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки не зменшує встановлених ризиків, як строк дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту. Хоча протягом строку розгляду справи дійсно, на думку суду, вірогідність настання ризиків переховування від суду знизилась, і на разі не є значною.
Ці висновки суду свідчать, що наразі існують достані ризики вважати можливість учинення іншого кримінального правопорушення, а отже і підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу.
Даючи оцінку доводам сторони захисту, зокрема ненадання прокурором разом з клопотанням доказів в обґрунтування ризиків, суд ураховує, що ризиками є будь-які фактичні дані відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, але не обмежені фактичними даними (видами доказів), які описані в статті 84 КПК України. Оскільки такі дані, на думку суду, повинні свідчити лише про можливості існування певних розумних підозр (наявність достатніх підстав вважати їх існування), тобто вірогідності настання наслідків, запобіжником яких є запобіжний захід. Оскільки при виникненні самих наслідків, запобіжники ризиків втрачають своє значення та необхідність існування.
Суд також бере до уваги, що наразі допитані потерпілі та свідки, окрім ОСОБА_5 , який згідно пояснень прокурора знаходиться у медичному закладі, який розташований у м. Біла Церква, а тому доводи останнього про можливість обвинуваченим здійснювати вплив на даного свідка є припущенням та ні чим не підтверджується, проте з урахуванням цих обставин потерпілі та свідки за клопотанням сторін можуть бути додатково допитані.
Однак слід зауважити, що суд не бере до уваги посилання прокурора на тяжкість покарання як окрему підставу існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Оскільки тяжкість покарання оцінюється судом разом з іншими обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України. Крім того, неможливість обґрунтування існування ризику переховування лише тяжкістю покарання, було предметом оцінки Європейського суду з прав людини, зокрема в таких рішеннях як «Тимошенко проти України» та «Луценко проти України». Хоча факт існування висунутого обвинувачення щодо вчинення особливо тяжких злочинів, відповідно до ст. 178 КПК України, є значним фактором, який посилює вірогідність настання наслідків, установлених ризиків.
На думку суду, саме обраний запобіжний захід домашній арешт, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу та особистості обвинуваченого, встановленим обставинам усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством, проте з урахуванням доводів сторони захисту, з урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку про можливість зміни цілодобового домашнього арешту на нічний строком на 60 днів із дотриманням умов домашнього арешту, на чому наполягав обвинувачений та захисник.
Судом, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при прийнятті такого рішення, було також вивчено відомості, що характеризують особистість обвинуваченого, які наведені прокурором у клопотанні, а також стороною захисту, як і тяжкість покарання, яке може бути застосованим до обвинуваченого.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо суд застосовує відповідний запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, то зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків.
Крім того, суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та захисника про виклик свідка ОСОБА_5 з метою повного, всебічного з`ясування усіх обставин справи.
Клопотання захисника про долучення до матеріалів обвинувального акту письмових документів, піяялгає також задоволенню, з урахуванням думки сторони обвинувачення, яка проти цього не заперечувала.
Керуючись статтями ст. 27, 176-178, 181, 194, 331, 369-372, 392 КПК КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.
Продовжити строк дії обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів без застосування засобів електронного контролю.
Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 20.00 год. до 07.00 год. щоденно, зобов`язавши його з`являтися до суду за першим викликом.
Ухвала підлягає негайному виконанню та діє до 29.01.2023 включно.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 60 (шістдесят) днів, а саме:
- не відлучатися з місця проживання не інакше, як за викликом суду;
- повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні №0001816.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити захиснику.
Клопотання прокурора та захисника про виклик свідка ОСОБА_5 задовольнити, відклавши судове засідання на 14.12.2022 о 13.45 годин для його виклику.
Встановити дати наступних судових засідань: 14.12.2022 о 13.45 год., 20.12.2022 о 13.45 год., 22.12.2022 о 08.30 год. та 23.12.2022 о 08.30 год., повідомивши про це усіх учасників справи у встановленому законом порядку.
Клопотання захисника про надання строку для подачі письмових документів задовольнити, встановивши строк для їх подачі до - 13.12.2022.
Копію цієї ухвали направити усім учасникам судового провадження.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише в частині продовження строку запобіжного заходу протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
Повний текст ухвали виготовлено 05.12.2022.

Суддя ОСОБА_1