Справа№ 953/42/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника -адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002141 від 31.10.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, з середньою освітою, яка офіційно непрацевлаштована, незаміжня, малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.09.2022 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.10.2022, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходилась за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , б удучи попередньо обізнаною про те, що її сусідка ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , територіально знаходиться за кордоном, а саме в країні Литві, у ОСОБА_5 раптово виник умисел на вчинення крадіжки. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи у дворі будинку, розташованому за адресою:

АДРЕСА_3 , піднялась по залізній решітці вікна першого поверху на дах балкону другого поверху, після чого з балкону другого поверху, шляхом відчинення вікна лоджії балкону на третьому поверсі ножем, який заздалегідь взяла з собою, проникла до балконного приміщення квартири потерпілої, а потім, взявши фрагмент цегли, який знайшла на балконі, розбила скло на балконі потерпілої та, просунувши руку через розбите скло повернула ручку та відчинила балконні двері та проникла в квартиру ОСОБА_6 .

Перебуваючи в квартирі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою отримання доходу за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_7 №64/2022 від 24.02.2022, продовженого Указом Президента України ОСОБА_7 №133/2022 від 14.03.2022, продовженого Указом Президента України ОСОБА_7 №259/2022 від 18.04.2022, продовженого Указом Президента України ОСОБА_7 №341/2022 від 17.05.2022 та продовженого Указом Президента України ОСОБА_7 № 573 від 12.08.2022 на всій території України, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з серванту, який розташований справа від балконної двері в спальній кімнаті телевізор марки «LG» модель «32LB652V», діагоналлю 32 дюйми чорного кольору з пультом управління до нього чорного кольору з номером «AKB73756504» вартістю

4116 гривень 67 копійок.

Після чого, ОСОБА_5 , через балкон покинула місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядилась ним у подальшому на власний розсуд, а саме зберігала за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 з метою подальшого збуту, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4116 гривень 67 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану, повторно.

Крім того, 07.11.2022 близько 00:30, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, поблизу буд. 165, реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна,діючи умисно, повторно,з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_7 №64/2022 від 24.02.2022 та продовженого Указом Президента України ОСОБА_7 №573/2022 від 12.08.2022 на всій території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, упевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, розбила вітрину кіоску «Кисет», після чого викрала з кіоску товар, а саме:стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «vodafone» с/н: НОМЕР_1 мобільний номер НОМЕР_2 , стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар» мобільний номер НОМЕР_3 , стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар» мобільний номер НОМЕР_4 , стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «vodafone» с/н: НОМЕР_5 , мобільний номер НОМЕР_6 , стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «vodafone» с/н: НОМЕР_7 , мобільний номер НОМЕР_8 , стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «lifecell» мобільний номер НОМЕР_9 ,стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «lifecell» мобільний номер НОМЕР_10 , 2 пачки цигарок ТМ «Marvel», торт вафельний глазурований «Полюс» з ароматом карамелі маса нетто 60 г - 2 штуки, батончик вафельний ТМ «Polus» toffee, маса нетто 50г - 3 шт., загальною вартістю майна - 1110,00 грн. Після чого, ОСОБА_5 , намагалась покинути місце вчинення злочину, однак була зупинена працівниками служби охорони, в подальшому працівниками поліції, в зв`язку з чим не змогла довести злочин до кінця. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ТОВ «Кисет» могла бути завдана матеріальна шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, які їй інкриміновані, в повному обсязі, щиро розкаялася. Надала суду показання про обставини вчинення нею кримінальних правопорушень, а саме зазначила, що в жовтні 2022, точний час та дату вона не пам"ятає, проникла до квартири своєї сусідки за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебувала за кордоном, звідки викрала телевізор, який у неї в кварирі, в подальшому органом досудового розслідування було вилучено. Також, в листопаді 2022 вона, перебуваючи по вул. Шевченка в м.Харкові, розбила вітрину кіоску «Кисет», після чого намагалась викрасти стартові пакети, цигарки, торт та вафельні батончики, проте довести звій злочинний намір не змогла, оскільки була затримана працівниками охорони.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченої про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

Сторона захисту та сторона обвинувачення не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, наслідки, визначені ст.349 КПК України, зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_6 та представник потерпілого ТОВ «Кисет» ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Потерпіла ОСОБА_6 та представник потерпілого ТОВ «Кисет» ОСОБА_8 подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, проти розгляду справи без їх участі та в порядку ч.3 ст.349 КПК України не заперечували, матеріальних претензій до обвинуваченої не мають.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів, що характеризують її особу, оскільки показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло, вчинена в умовах воєнного стану, повторно та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України, тобто закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 , а так само обставин, які б виключали злочинність діяння, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд керується ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, визначеної ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_5 , передбачені: ч.4 ст.185 КК України та ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, є тяжкими злочинами.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона: має зареєстроване місце проживання, незаміжня, офіційно не працює, малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом, раніше судима вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.09.2022 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, судимість в установленому закономпорядку не знята та не не погашена.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченою, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій, про що зазначено стороною обвинувачення в ході судового розгляду, виходячи з поведінки обвинуваченої під час досудового розслідування та судового розгляду.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, а також те, що вона раніше судима за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, має не зняту та не погашену судимість у встановленомук законом порядку, натомість вчинила нові злочини під час іспитового строку, вина у вчиненні яких доведена у даному кримінальному провадженні, її вік, стан здоров`я та поведінку до вчинених кримінальних правопорушень, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченої та відсутність обставин, які б її обтяжували, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання, у виді позбавлення волі, в межах санкцїї ч.4 ст.185 КК України, з урахуванням положень ч.3 ст.68 КК України та ч.1 ст.70 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових злочинів, що відповідає вимогам ч.2 ст.50 КК України стосовно дотримання мети.

При цьому, суд враховує позиціє Верховного Суду, яка викладена у постанові від 14.09.2021 у справі №127/25037/17, стосовно того, що в разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечить точному змісту кримінального закону.

Відповідно до ч.3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.71, 72 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Частиною 4 ст. 71 КК передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Проте, при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема, покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (ст.75, 79, 104 КК України).

Аналіз наведених вище положень закону та судової практики дає можливість зробити висновок, що у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена звипробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, законодавець звільнення від покарання звипробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку.

З огляду на те, що обвинувачена вчинила кримінальні правопорушення, вина у вчиненні яких доведена у даному кримінальному провадженні, після постановлення вироку Київського районного суду м.Харкова від 26.09.2022 та під час іспитового строку, остаточне покарання обвинуваченій необхідно призначити за правилами ст.71,72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.09.2022.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч. 4 ст. 174 КПК України).

У зв`язку із не застосуванням до обвинуваченої покарання у виді конфіскації майна, а також те, що арештоване майно не підлягає спеціальній конфіскації, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.11.2022 у справі №953/6159/22 н/п 1кс/953/4376/22 та ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 09.11.2022 у справі №953/6295/22 н/п 1-кс/953/4493/22.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор", із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, до набрання вироком законної сили залишити без змін, зважаючи на те, що судом призначається реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства, а тому наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Керуючись ст.100, 124, 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років ;

-за ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м.Харкова від 26.09.2022 у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяці.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк перебування її під вартою з 14.12.2022 до набрання вироку законної сили.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, а саме:

-телевізор марки «LG» модель «32LB65V» та пульт управління чорного кольору з номером «AKB73756504»- повернути власнику майна;

-стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «vodafone» с/н: НОМЕР_1 мобільний номер НОМЕР_2 , стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар» мобільний номер НОМЕР_3 , стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар» мобільний номер НОМЕР_4 , стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «vodafone» с/н: НОМЕР_5 , мобільний номер НОМЕР_6 , стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «vodafone» с/н: НОМЕР_7 , мобільний номер НОМЕР_8 , стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «lifecell» мобільний номер НОМЕР_9 , стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «lifecell» мобільний номер НОМЕР_10 , 2 пачки цигарок ТМ «Marvel», торт вафельний глазурований «Полюс» з ароматом карамелі маса нетто 60 г - 2 штуки, батончик вафельний ТМ «Polus» toffee, маса нетто 50г - 3 шт, передені на зберігання представнику власника майна - вважати повернутим власнику майна.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн. 31 коп. витрати на залучення експерта за проведення товарознавчої експертизи №535М від 02.11.2022 та 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн. 31 коп. витрати на залучення експерта за проведення товарознавчої експертизи №600М від 01.12.2022.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.11.2022 у справі №953/6159/22 н/п 1кс/953/4376/22 та ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 09.11.2022 у справі №953/6295/22 н/п 1-кс/953/4493/22.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою засудженній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор", із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208 000,00 грн. - до набрання вироку законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1