Справа № 296/4729/22
Вирок

Іменем України

24 січня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеного у режимі відеоконференції з Кегичівським районним судом Харківської області, кримінальне провадження №0000179 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, народженого в селищі Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2022 року на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації.

02.04.2022 року ОСОБА_4 призначено на посаду курсанта НОМЕР_1 навчального центру Високомобільних десантних військ Збройних Сил України (військова частини НОМЕР_2 ), де він проходив навчання до 12.04.2022 року.

13.04.2022 року солдата ОСОБА_4 відповідно до наказу №10 командира військової частини НОМЕР_3 призначено на посаду стрільця - номером обслуги 2 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_3 , зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 №23 від 24.05.2022 з 25 травня 2022 року 1 аеромобільну роту 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_3 перейменовано в 7 аеромобільну роту З аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_3 .

У відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться» в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу; небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Пропозиції щодо введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях на розгляд Президентові України подає Рада національної безпеки і оборони України.

У разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України підляга негайному оголошенню через засоби масової інформації або оприлюдненню в інший спосіб.

У разі оголошення указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Верховна Рада України збирається на засідання у дводенний строк без скликання та розглядає питання щодо затвердження указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у порядку, встановленому Конституцією України та Регламентом Верховної Ради України.

У разі оголошення указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях керівники органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності зобов`язані сприяти негайному прибуттю народних депутатів України на засідання Верховної Ради України та здійсненню їхніх повноважень.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, офіційно оприлюднюється разом із законом щодо затвердження такого указу Президента України та набирає чинності одночасно з набранням чинності таким законом.

Воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.

До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умоіви усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації.

24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ.

14.03.2022 року у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 18 березня 2022 року №2119-ІХ.

18 квітня 2022 року Указом Президента України №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 21 квітня 2022 року№ 2212-ІХ.

17.05.2022 року Указом Президента України №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на який затверджено Законом України від 22 травня 2022 року № 2263 -IX.

Згідно ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України.

Тобто, воєнний стан в України введено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України № 64/2022, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ 24.02.2022, який станом на 17.06.2022 року припинено або скасовано не було.

Так, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем призваний за мобілізацією, відповідно до вимог ст.ст.11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Відповідно до вимог ст.ст.3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових командирів.

Однак, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця - номера обслуги 2 аеромобільного взводу 7 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_3 , в порушення вимог ст.ст.11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 17.06.2022 року близько 08 год. 00 хв. самовільно залишив місце тимчасового розташування військової частини НОМЕР_3 , а саме: АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 19.00 год. 28 червня 2022 року, коли прибув до місця тимчасового розташування військової частини НОМЕР_3 у АДРЕСА_3 , чим закінчив вчинення злочину.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_3 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частинй Правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю. Підтвердив, що дійсно самовільно залишив військову частину у час, місці та за обставин зазначених у обвинувальному висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміє обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, виходячи з того, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає винність ОСОБА_4 доведеною та кваліфікує його дії :

за ч.5 ст.407 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.5 ст.407 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, у відповідності до ст. 67 КК України, не встановлено.

Досліджуючи дані про особу винного, суд враховує його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, його минуле, склад сім`ї.

ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проходження військової служби та за місцем проживання посередньо характеризується, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин вчиненого злочину, його наслідків, відомостей про особу ОСОБА_4 , суд призначає покарання в межах санкцій статті за якою він визнається винним, а саме у виді позбавлення волі з випробуванням.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити покарання на 5 (п`ять ) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

У відповідності з ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1