У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_13 ОСОБА_14

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2022 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 лютого 2023 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що слідчий суддя виніс необґрунтоване, незаконне рішення всупереч законним правам та інтересам підозрюваного. На думку апелянта, судом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, та стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вважає, що до підозрюваного можливо застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання. Обрання тримання під вартою відповідно до пункту 5 статті 182 КПК України є занадто суворим запобіжним заходом, не відповідає практиці ЄСПЛ.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 підозру визнав частково, слідчому судді пояснив дійсні обставини справи, добре усвідомив протиправність своїх дій та наслідки, до яких це призвело, що, на думку апелянта, істотно зменшує ризик продовження кримінального правопорушення, в якому він підозрюється

Вважає, що сторона обвинувачення не довела слідчому судді неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстоким.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Заступник начальника слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 24.12.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №00001889, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, без можливості внесення застави..

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема, даними: заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.12.2022; рапортів працівників УПП ГУНП в Миколаївській області від 24.12.2022; протоколу в огляду місця події 24.12.2022; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_9 від 24.12.2022; протоколів затримання підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в порядку ст. 208 КПК України; зворотного повідомлення №7304 від 24.12.2022 КНП ММР «Міська лікарні швидкою медичної допомоги», згідно якого у потерпілого ОСОБА_9 діагностовано: ЗЧМТ, струс головного мозку, садна та забої м`яких тканин голови та кінцівок; даними протоколу огляду предмету, а саме: мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 9C» з роздруківкою спілкування у застосунку «Telegram»; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Крім того, слідчий суддя дійшов до переконання про існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне:

- ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, що відноситься до категорії тяжких, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, тобто враховуючи покарання, яке йому загрожує у разі засудження, ОСОБА_7 може ухилитись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності;

- ОСОБА_7 відомо місце проживання свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, а тому є об`єктивний ризик того, що перебуваючи на волі він буде мати можливість незаконно впливати на них з метою зміни останніми наданих під час досудового розслідування свідчень;

- ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності. Розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, ОСОБА_7 , складає 91 500 грн.

Слідчий суддя зазначив, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей або документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та які на теперішній час не отримано та досліджено органом досудового розслідування, чинити вплив на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приписами ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим, відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 року, заява № 42310/04 суд наголошує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

При прийнятті рішення, з урахуванням зазначених вимог закону та практики ЄСПЛ, слідчий суддя врахував, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні 24.12.2022 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненій за попередньою змовою групою осіб.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є правильними.

Є належним чином вмотивованим висновок слідчого судді про те існування заявлених у клопотанні ризиків, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На наявність цих ризиків вказує те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, що відноситься до категорії тяжких, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Тобто, враховуючи покарання, яке йому загрожує у разі засудження, ОСОБА_7 може ухилитись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Встановлено, що ОСОБА_7 відомо місце проживання свідків у кримінальному провадженні, а тому є ризик того, що перебуваючи на волі він матиме можливість незаконно впливати на них з метою зміни показань.

Окрім того, ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання, оскільки доведені обставини, викладені у ч.1 ст. 194 КПК України.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, та вважає, що застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбачених п.п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При розгляді клопотання судом в повній мірі було враховано в сукупності всі обставини, в тому числі міцність соціальних зав`язків підозрюваного, тяжкість правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, обґрунтованість підозри. За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Таким чином обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваногої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, ризику, що перебуваючи на волі підозрювана може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, на переконання апеляційного суду, прокурором доведено те, що обрання підозрюваному ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що до підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання названим вище ризикам, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_13 ОСОБА_14