Справа № 453/177/23
№ провадження 1-кп/453/112/23
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2023 року Сколівський районний суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ;
з участю прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стаївка, Сокальського району, Львівської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого в ДП «Славське лісове господарство» на посаді єгера, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,
Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Згідно ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України введено воєнний стан.
Пунктом 3 вказаного Указу передбачено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 55 Конституції України в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Також, Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/ 2022 передбачено, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних сил України та інших військових формувань, на території України оголошено загальну мобілізацію.
Згідно ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадянин України зобов`язаний з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Так, ОСОБА_4 , відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року, будучи військовозобов`язаним, 03.08.2022 року з метою проходження військово-лікарської комісії прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 , де того ж дня пройшов військово-лікарську комісію, за результатами проходження якої, відповідно до довідки №147 від 03.08.2022 року визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби.
Встановивши, відсутність обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які надавали б ОСОБА_4 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, старшим офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 вручено бойову повістку ОСОБА_4 та роз`яснено її зміст, зокрема: необхідність прибуття 02 вересня 2022 року о 09 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 , для подальшого відправлення до відповідної військової частини, для проходження служби в ЗСУ.
Отримавши повістку, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи умисел, спрямований на ухилення від призову на військову службу під час загальної мобілізації, оголошеної 24 лютого 2022 року, згідно з Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», на особливий період, а саме в період дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 02.09.2022 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 для відправки і проходження військової служби у лавах Збройних Сил України, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.
Таким чином, ОСОБА_4 умисно ухилився від призову під час мобілізації, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.
В судовому засіданні обвинувачениий ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та дав покази про те, що дійсно вчинив злочин при обставинах, які вказані в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
На підставі вищевикладеного, суд, допитавши обвинуваченого, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст. 336 КК України, оскільки він ухилився від призову під час мобілізації.
ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин.
Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку при призначенні йому покарання обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку при призначенні йому покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Як вбачається із досудової доповіді, виконаної 24.02.2023 року Стрийським районним сектором №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на обвинуваченого ОСОБА_4 , результати його оцінки показали середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а тому виправлення його без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).
З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ст. 336 КК України, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді у виді позбавлення волі та звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.
Цивільного позову у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Судових витрат у даному кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі строком 3 (трьох) років з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя