Справа № 629/1438/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2023 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду кримінальне провадження № 0000941 від 24.08.2020 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лозова Харківської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України(в редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018),

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2020 близько 19:42 години ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався на автомобілі ГАЗ 3302415 СПГ, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », по вул. Соборна в м. Лозова Харківської області зі швидкістю близько 37 км/год.

Під час руху по вказаній вулиці, ОСОБА_3 на перехресті з вулицею Благовіщенською в м. Лозова Харківської області не зорієнтувався в дорожній обстановці, допустив порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху України, згідно яких: «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв» та здійснив маневр повороту ліворуч, не надавши дорогу скутеру qingqi qm50qt-4g, без реєстраційного номерного знака, під керуванням ОСОБА_6 , що рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого уламкового перелому правого наколінника зі зміщенням кісткових уламків, забійну рану волосяної частини голови в лівій скроневій ділянці, різану рану правого стегна по передній поверхні в середній третині, садна голови, тулуба та кінцівок. За ступенем тяжкості вищевказаний відкритий уламковий перелом правого наколінника зі зміщенням кісткових уламків - середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018).

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018), оскільки ОСОБА_3 вперше вчинив з необережності нетяжкий злочин, відшкодував потерпілому ОСОБА_6 заподіяну шкоду в повному обсязі та примирився з ним. Захисник зазначив, що при вирішенні питання щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності слід керуватися положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, у зв`язку з чим до ОСОБА_3 не можуть бути застосовані обмеження щодо звільнення від кримінальної відповідальності через порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такі обмеження були внесені законом, який набрав чинності після настання події ДТП та після притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, а тому не мають зворотної дії у часі.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він щиро кається у вчиненому, в повному обсязі відшкодував заподіяну шкоду потерпілому та примирився з ним.

Відповідно до письмового клопотання потерпілого ОСОБА_6 від 20.01.2023, останній зазначив про те, що він примирився з обвинуваченим, жодних претензій до нього не має, просив суд закрити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_3 та звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, відмовився від раніше заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважав можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 284 КПК України, оскільки ОСОБА_3 вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення з необережності, яке відноситься до нетяжкого злочину, в повному обсязі відшкодував потерпілому заподіяні збитки внаслідок ДТП та примирився з ним.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що є всі підстави, передбачені ст. 46 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018), для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, виходячи з наступного.

Згідно п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтю 46 КК України на підставі закону № 1231-IX від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021 після слів "крім корупційних кримінальних правопорушень" доповнено словами "порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

На цей час діє стаття 46 КК України в редакції закону № 1576-IX від 29.06.2021, який набрав чинності 21.07.2021, відповідно до якої особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

ОСОБА_3 допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

23.08.2020, тобто на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, стаття 46 КК України діяла в редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018, відповідно до якої особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, у відношенні ОСОБА_3 з урахуванням вимог ч. 2 ст. 5 КК України підлягає застосуванню стаття 46 КК України в редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018, оскільки закон № 1231-IX від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021, погіршив становище ОСОБА_3 в частині можливості бути звільненим від кримінальної відповідальності, а тому цей закон, як і закон № 1576-IX від 29.06.2021, який набрав чинності 21.07.2021, не мають зворотної дії в часі.

Суд приймає до уваги роз`яснення, яке міститься в п. 4 Постанови № 12 від 23.12.2005 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», відповідно до якого за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вперше з необережності вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до необережного нетяжкого злочину, яке не є корупційним кримінальним правопорушенням, щиросердно розкаявся у вчиненому, примирився з потерпілим ОСОБА_6 та в повному обсязі відшкодував завдані йому збитки.

Таким чином, викладені вище обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018), а кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018) закриттю на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на залучення експертів, суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 02.12.2021 у справі № 449/1689/19 (провадження № 51-3089км21), відповідно до якого Верховний Суд підкреслив, що ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів. Процесуальні витрати виникають і пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Верховний Суд наголосив, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Таким чином, питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України, оскільки кримінальне провадження закривається з нереабілітуючих підстав.

Керуючись ст.ст. 284-286, 288, 350, 369, 371, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 0000941 від 24.08.2020 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018), - закрити на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018), у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.08.2020, на автомобіль ГАЗ 3302415 СПГ, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та відповідно до довіреності уповноважено ОСОБА_3 та ОСОБА_8 експлуатувати та розпоряджатися даним транспортним засобом із забороною будь-яким особам відчужувати вказане майно; скутер qingqi qm50qt-4g чорного кольору, яким керував ОСОБА_6 , фрагменти пластику, фрагменти фари та фрагменти бризговика із забороною будь-яким особам відчужувати, розпоряджатися, користуватися та проводити будь-які дії щодо вказаного майна, - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, на загальну суму 10787 (десять тисяч сімсот вісімдесят сім) гривень 70 (сімдесят) копійок.

Речові докази:

- автомобіль ГАЗ 3302415 СПГ, р.н. НОМЕР_1 повернути ОСОБА_3 ;

- скутер qingqi qm50qt-4g повернути ОСОБА_6 ;

- фрагменти пластику, фари та бризговика, які перебувають в камері речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області (квитанція № 733), знищити;

- лазерний диск із відеозаписом моменту ДТП за 23.08.2020 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Повний текст ухвали буде оголошений о 13:45 годині 26.01.2023.

Суддя: ОСОБА_1