СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1966/23
пр. № 1-кп/759/777/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003163 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.11.2022 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, студенту 1-го курсу коледжу КНЕУ у м. Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, -

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 , законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 05.11.2022 приблизно о 17.00 годин прийшов до спортивного майданчика, що розташований поблизу середньої загальноосвітньої школи № 254, що за адресою: м. Київ, проспект Академіка Корольова, 12-М, де почав проводити особисте дозвілля в компанії підлітків. В цей час, до вищезазначеного спортивного майданчики прийшов раніше невідомий ОСОБА_3 - ОСОБА_7 у компанії підлітків-однолітків.

В подальшому, на спортивний майданчик прийшла однокласниця потерпілого ОСОБА_7 та зав`язала із ним розмову. В ході розмови, потерпілий ОСОБА_7 словесно образив дівчину, що, в свою чергу, почув ОСОБА_3 , якому вислів ОСОБА_7 , не сподобався. В подальшому, ОСОБА_3 підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та зробити останньому зауваження, внаслідок чого, між ними виникла словесна перепалка та штовханина, в ході якої у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

З метою безпосередньої реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , 05.11.2022, приблизно о 19.30 годин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто, діючи з прямим умислом, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, продовжуючи знаходитись на відстані витягнутої руки від ОСОБА_7 , наніс останньому долонями та кулаками своєї лівої та правої руки, не менше ніж п`ять ударів, в область обличчя ОСОБА_7 , від яких останній впав на землю, а ОСОБА_3 , в свою чергу, користуючись безпорадним станом потерпілого, наніс ще два удари своєю ногою у спину останнього, після чого, пішов із місця вчинення злочину. В результаті побоїв, ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження у вигляді травми нижньої щелепи, саме: перелом тіла нижньої щелепи в ділянці 3-4 зубів нижньої щелепи зліва та кута нижньої щелепи справа, що потребувало проведення шинуванню щелеп.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне заподіяння потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Прокурор у судовому засіданні просила застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_6 до досягнення повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Потерпілий та законний представник потерпілого підтримали клопотання прокурора.

Сторона захисту підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Крім цього, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що повністю визнає свою вину у вчиненому та щиро кається.

Також неповнолітній обвинувачений та його законний представник надали згоду щодо застосування примусових заходів виховного характеру.

Суд розглянувши заявлене клопотання, вислухавши думку учасників процесу, вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання оголошеної підозри та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 122 КК України, повністю визнав свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено йому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що ОСОБА_3 на підставі ч.1 ст.105 КК України необхідно звільнити від відбування покарання та застосувати примусові заходи виховного характеру.

Разом з тим, судом були досліджені дані про особу ОСОБА_3 , стан здоров`я якого є задоволеним, виховується матір`ю та її співмешканцем, є здобувачем освіти 1-го курсу денної форми навчання «Фахового економіного коледжу Київського національного економічного університету імені В.Гетьмана», де характеризується посередньо. Відповідно до соціально-психологічної характеристики обвинуваченого ОСОБА_3 , яка міститься в досудовій доповіді, представник сектору ювенальної пробації м. Києва на основі наявних матеріалів визначив ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, як низький.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст.105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд з урахуванням вищезазначених даних про особу, вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_6 до досягнення повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України, підлягає стягненню з на користь держави вартість проведення експертизи № 042-1667-2022 від 04.01.2023, що становить 6013 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 105 КК України, ст.ст.369-372, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та звільнити його від покарання на підставі ст.105 КК України.

На підставі ч. 2 ст.105 КК України застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із законного представника обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_6 вартість проведення експертизи, що становить 6013 (шість тисяч тринадцять) гривень на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1