Провадження № 1-кс/344/4881/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Домбровська Г.В., з участю секретаря Маланія Ю.А., прокурора Рубчука С.Г., підозрюваного ОСОБА_1 , захисника Гаркавого І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора Рубчука С.Г. про продовження запобіжного заходу застави в частині покладених обов`язків в рамках кримінального провадження № 0000368 від 06.03.2022 за ч. 4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1, ч.3 ст. 436-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у кримінальному провадженні - Прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора Рубчук С.Г. звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилався на те, що слідчими п`ятогослідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 06.03.2022 за ч. 4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється групою прокурорів Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора та Івано-Франківської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що постановою Верховної Ради України від 06.03.2003 № 629-IV «Про обрання суддів» ОСОБА_1 безстроково призначено на посаду судді місцевого Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим. Постановою Верховної Ради України від 12.05.2011 № 3336-VI його обрано на посаду судді Київського апеляційного господарського суду.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 09.07.2019 № 1815/0/15-19 ОСОБА_1 переведено з посади судді Київського апеляційного господарського суду на посаду судді Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. Судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, - колегією суддів, а також за участю присяжних. Суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

За ст. 52 зазначеного Закону, суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судоустрою чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

Таким чином, ОСОБА_1 здійснює функцію представника влади та є службовою особою.

Будучи службовою особою, ОСОБА_1 вчинив виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, за наступних обставин.

Так, Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 постановлено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України.

Декларацією про державний суверенітет України від 16.07.1990, на якій ґрунтується зазначений Акт, визначено, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V цієї Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Нормами ст. ст. 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ст. ст. 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території.

До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України.

У березні квітні 2014 року в населених пунктах Луганської та Донецької областей, Автономної Республіки Крим розпочалася збройна агресія Російської Федерації з неоголошених і прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, спрямованої на зміну меж території України, насильницьке повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні.

Надалі, 24.02.2022, збройна агресія Російської Федерації переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України.

Зазначену обставину визнано в преамбулі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введено воєнний стан.

Ознаки збройної агресії наведено у ст. ст. 1 5 Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй, членами якої є Україна та Російська Федерація, від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), зокрема:

- застосування збройної сили однією державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН;

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Під час збройної агресії підрозділи збройних сил та інші силові відомства Російської Федерації, а також створені, підпорядковані, керовані та фінансовані нею іррегулярні незаконні збройні формування, озброєні банди та групи найманців здійснювали та здійснюють окупацію частини території України, невибіркові бомбардування об`єктів цивільної та військової інфраструктури, масові вбивства цивільного населення, блокади морських та річкових портів України, шляхів судноплавства, напади на сухопутні, морські та повітряні підрозділи Сил оборони України, катування та вбивства військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань.

Таким чином, дії підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих нею іррегулярних незаконних збройний формувань, озброєних банд та груп найманців, мають усі ознаки збройної агресії.

Суддя Куксов В.В. має вищу юридичну освіту, тривалий стаж роботи у галузі права, мав доступ до загальнодержавних засобів масової інформації, а тому не міг не розуміти протиправність збройної агресії Російської Федерації розпочатої у 2014 році, яка 24.02.2022 переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України.

Незважаючи на це, ОСОБА_1 , перебуваючи в с. Гореничі Бучанськогор-ну Київської області, після неспровокованого та повномасштабного збройного нападу Російської Федерації на Україну в особистому спілкуванні в період з 06.04.2022 до 12.04.2022 неодноразово заперечував факти збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, яка продовжилась у 2022 році, визнавав правомірною окупацію частини території України у Запорізькій та Херсонській областях.

Так, 06.04.2022 ОСОБА_1 у с. Гореничі Бучанського району Київської області, під час телефонної розмови, звертаючись до громадянина України ОСОБА_2 , визнавав правомірною тимчасову окупацію Російською Федерацією частини території України, висловлювався за продовження окупації цієї території та проти звільнення окупованих території Силами оборониУкраїни, говорячи таке: «Главное,чтобыони так обратно не вернулись, как у нас. Тогда тебе придется к нам домой, в Крым».

Діючи повторно, 09.04.2022 ОСОБА_1 , перебуваючи вс. Гореничі Бучанського району Київської області, під час телефонної розмови з громадянином України ОСОБА_2 визнавав правомірною тимчасову окупацію Російською Федерацією частини території України, схвалював відомі йому плани Російської Федерації утворити на окупованій території Запорізької області, де проживав ОСОБА_2 , так званий «Кримсько-Херсонський» окупаційний округ, зокрема висловлюючи таке: «Так что, а у вас там, я смотрю, что какой-то будет Крымско-Херсонский административный округ? Хозяйственный округ, что-то вот такое», «я не знаю, как оно будет, но я думаю, что вашему региону все равно это нормально», «ваш регион жил за счет сельхозпродукции, которая отправлялась на Крым и Россию», «и сейчас, если вам откроют свободную эту, то это нормально будет».

Крім того, діючи повторно, 11.04.2022 ОСОБА_1 перебуваючи в с. Гореничі Бучанського р-ну Київської області під час телефонної розмови з громадянином України ОСОБА_2 , який перебував на тимчасово окупованій Російською Федерацією території у смт Мирне Мелітопольського району Запорізької області, визнавав правомірною тимчасову окупацію Російською Федерацією цієї частини України, називаючи її Росією: «Нет ну я понимаю, что у вас там в России все в первую очередь».

Діючи повторно, 12.04.2022 знаходячись у с. Гореничі Бучанського району Київської області під час телефонної розмови з громадянином України ОСОБА_2 , який перебував на тимчасово окупованій Російською Федерацією території смт Мирне Мелітопольського р-н Запорізької обл., визнавав правомірною тимчасову окупацію Російською Федерацією цієї частини України, називаючи її Росією: «Ну, у вас в Россиитепле, конечно». Висловлював бажання, щоб такої території ставало більше, а її кордони були ближчими до місця проживання ОСОБА_1 , тобто до Київської області. Так, ОСОБА_1 спілкуючись із ОСОБА_2 , визнавав правомірним встановлення представниками окупаційної адміністрації Російської Федерації пунктів пропуску між тимчасово окупованою частиною території України та її неокупованою частиною, а також закликав до подальшої окупації території України: «Пункты пропуска ставьте, а ещелучшепоближе, поближе».

При цьому, ОСОБА_1 нехтуючи складеною ним присягою судді Українському народові, нівелюючи героїчне протистояння Українського народу державі агресору, а саме Російської Федерації, вчинив підбурювання до колабораційної діяльності, тобто до добровільного зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, за таких обставин.

У березні квітні 2014 року в населених пунктах Луганської та Донецької областей, Автономної Республіки Крим розпочалася збройна агресія Російської Федерації з неоголошених і прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, спрямованої на зміну меж території України, насильницьке повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні.

Надалі, 24.02.2022, збройна агресія Російської Федерації переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України.

Зазначену обставину визнано в преамбулі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введено воєнний стан.

Під час збройної агресії підрозділи збройних сил та інші силові відомства Російської Федерації, а також створені, підпорядковані, керовані та фінансовані нею іррегулярні, незаконні збройні формування, озброєні банди та групи найманців, здійснювали та здійснюють окупацію частини території України, невибіркові бомбардування об`єктів цивільної та військової інфраструктури, масові вбивства цивільного населення, блокаду морських та річкових портів України, а також шляхів судноплавства, напади на сухопутні, морські та повітряні підрозділи Сил оборони України, катування та вбивства військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань.

Саме у такий спосіб, у березні 2022 року, силовими відомствами Російської Федерації захоплено частину території Запорізької області, де створено самопроголошені органи, які узурпували виконання владних та правоохоронних функцій, у тому числі, так звану «полицию».

Суддя Куксов В.В. має вищу юридичну освіту, на підставі ст. 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» набув повноважень судді склавши присягу Українському народові, має тривалий стаж роботи у галузі права, мав доступ до загальнодержавних засобів масової інформації, а тому не міг не розуміти протиправність повномасштабного збройного вторгнення Російською Федерацією на суверенну територію України.

Незважаючи на це, ОСОБА_1 , знаходячись у с. Гореничі Бучанського р-ну Київської обл., після неспровокованого та повномасштабного збройного нападу Російської Федерації на Україну, в особистому спілкуванні, з метою підбурювання до колабораційної діяльності закликав та спонукав громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на тимчасово окупованій Російською Федерацією території в смт Мирне Мелітопольського р-н Запорізької обл., до добровільного зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, з метою встановлення і зміцнення окупаційної влади Російської Федерації на тимчасово окупованій території України та виконання ним функцій представника окупаційної влади Російської Федерації, з метою недопущення контролю української влади на території Запорізької області.

Діючи умисно, з мотивів негативного ставлення до Українського народу, Збройних Сил України, працівників правоохоронних органів України, які протидіють збройній агресії Російської Федерації, ОСОБА_1 , 05.04.2022, перебуваючи на території с. Гореничі Бучанського району Київської області, в телефонній розмові звертаючись до громадянина України ОСОБА_2 , висловлював останньому власне вкрай негативне ставленням до держави України, занепокоєння подальшим визволенням Збройними Силами України тимчасово окупованої території Запорізької області, та водночас закликав і спонукав ОСОБА_2 зайняти посаду в так званій «милиции» на тимчасово окупованій території Запорізької області.

Так, під час вказаної розмови з ОСОБА_2 , який перебував на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, ОСОБА_1 підбурював останнього зайняти посаду в так званій «милиции» на тимчасово окупованій території Запорізької області: «хайльГитлер, а тычто в милицию не идешь там на работу», «а че? Там собираютвсех», «а, я думал, ты уже там начальником милицииустроился, там кадровоеголодание», «да, ты с опытомработы, надоделатькарьеру, главноечтобони так обратно не вернулись как у нас».

14.09.2022 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, який народився у м. Судаку, АР Крим, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаними фактами повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених, ч. 4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Приймаючи до уваги те, що підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_1 запобіжного заходу застави немає, найбільш доцільним є продовження запобіжного заходу з покладенням на нього обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення даного клопотання, просили відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у письмових запереченнях на клопотання.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного, та які згідно з ч. 6 цієї статті можуть бути покладені на строк не більше двох місяців, а при необхідності можуть бути продовжені за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Ст. 219 КПК України визначено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

З матеріалів клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч.7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 КК Українипідтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами за результатами проведення НСРД від 14.04.2022 № 60/5/1/2-525т (розсекречено), від 03.03.2022 № 60/5/1/653т (розсекречено), від 03.05.2020 № 60/5/1/2-654т (розсекречено), від 06.05.2022 № 60/5/1/2-655т (розсекречено); висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 11.08.2022 №261/1, проведеної ІСТЕ СБ України; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вказані докази на думку органу досудового розслідування є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Пред`явлена ОСОБА_1 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

ОСОБА_1 підозрюється у вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за якими передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років та позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років відповідно.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 06.10.2022 скасовано ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.09.2022 та застосовано до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі - 1210 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 002 010 (три мільйони дві тисячі десять) гривень. Покладено на підозрюваного ОСОБА_1 на строк до 14 листопада 2022 року обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

-не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматися від спілкування з особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

27.09.2022 та 28.09.2022 заставодавцями внесено визначену судовим рішенням суму грошових коштів.

Таким чином строк покладених на ОСОБА_1 обов`язків спливає 14.11.2022.

Постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 14.12.2022 включно.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Як зазначено у клопотанні, під час обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_1 було встановлено наявність ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України. Заявленні при поданні клопотання про обрання запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати.

Злочини, які інкримінуються ОСОБА_1 , є особливо тяжким та тяжким злочинами і передбачають позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років та позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років відповідно.

Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де Суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.).

Маючи вищу юридичну освіту і досвід роботи суддею, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності,

ОСОБА_1 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, у тому числі, може покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який дійсний до 27.10.2027, що розширює можливості особи залишити територію України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.Більше того, 08.08.2022 ОСОБА_1 виїжджав з території України до ОСОБА_3 через МАПП «Устилуг», що також свідчить про наявну у нього безперешкодну можливість залишити країну у будь-який час.

Вищевикладенесвідчить про те, що ОСОБА_1 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого та тяжкого злочинів, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності, переховування від органів досудового розслідування та суду.

Водночас, з протоколів за результатами проведення НС(Р)Д вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з ОСОБА_2 висловлював наміри повернутись на тимчасово окуповану територію РФ.

Незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

ОСОБА_1 як суддя Північного апеляційного господарського суду здобув певний авторитет та широке коло знайомств серед керівників та працівників правоохоронних і судових органів. Використовуючи свої зв`язки та службове становище судді ОСОБА_1 може особисто чи опосередковано впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Будучи суддею Куксов В.В. може так само може впливати на працівників Північного апеляційного господарського суду, які є свідками у даному кримінальному провадженні та які ще не допитані, що свідчить про загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, зміни показань або відмови від їх надання.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З протоколу за результатами проведення НС(Р)Д від 10.06.2022

№ 60/5/1/2-957т (розсекречено) вбачається, що ОСОБА_1 стало відомо про факт проведення стосовно нього негласних слідчих розшукових дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж та намірів сторони обвинувачення провести відповідні обшуки. Більше того у вказаному протоколі зафіксовано обізнаність ОСОБА_1 з методами проведення НС(Р)Д та його намагання перешкоджати кримінальному провадженню шляхом зміни номерів телефонів та терміналів мобільного зв`язку.

Таким чином, дії ОСОБА_1 під час та після вчинення інкримінованих кримінальних правопорушення свідчать про те, що останній раніше вже вчиняв конкретні спроби щодо перешкоджання кримінальному провадженню, а тому є всі підстави вважати, що його подальша процесуальна поведінка може негативно вплинути на всебічне та повне розслідування, а покладені на ОСОБА_1 процесуальні обов`язки підозрюваного можуть ним не виконуватись.

Підсумовуючи викладене, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання підозрюваним ОСОБА_1 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, направлені на перешкоджання кримінальному провадженню, є необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу застави.

Інші більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не зможуть запобігти встановленим ризиками та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_1 .

Завершення досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу з покладенням обов`язків не можливе оскільки для досягнення його завдань необхідно провести визначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які будуть мати важливе значення для судового розгляду та ухвалення законного рішення, а саме:

- отримати висновок призначеної 12.10.2022 експертизи відео-, звукозапису;

- отримати висновок призначеної 03.10.2022 дактилоскопічної експертизи;

- отримати відповіді Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, щодо вжитих заходів по виявленню та розшуку активів, наявних у членів сім`ї, близьких родичів підозрюваного ОСОБА_1 , та його довірених осіб;

- допитати як свідків дружину ОСОБА_1 ОСОБА_5 , помічника судді ОСОБА_1 Каніковського А.О., а також суддів Київського апеляційного господарського суду, щодо усіх відомих їм обставин вчинення ОСОБА_1 злочинів;

- виконати інші слідчі дії, необхідність у проведенні яких виникне в ході досудового розслідування.

Провести зазначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а також отримати висновки відповідних експертиз у 2-х місячний строк з дня повідомлення ОСОБА_1 про підозру є за можливим у зв`язку з їх проведенням в умовах воєнного стану та завантаженості судових експертів.

Ці дії у визначений ст. 219 КПК України термін не могли бути здійснені чи завершені з об`єктивних причин.

Вищевказане свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України без продовження строку дії обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України, які покладено на підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ухвалою Івано-Франківського міського суду від 19.09.2022.

З огляду на вищевикладене, з метою забезпечення подальшого досудового розслідування, необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у виді застави в частині покладених на підозрюваного ОСОБА_1 , процесуальних обов`язків в межах строку досудового розслідування.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді від 19.09.2022 року у справі №344/11578/22 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 до 06.03.2022 року.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім цього, в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено, що покладені на підозрюваного обов`язки є співмірними та доцільними задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження, які в свою чергу належним чином гарантують запобігання встановленим ризикам.

Відтак, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовживши покладені на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки до 14 грудня 2022 року включно в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 193, 194, 199, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії покладених в межах запобіжного заходу застави на підозрюваного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 14 грудня 2022 року включно, - обов`язків:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утриматися від спілкування з особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні;

6) носити електронний засіб контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Домбровська Г.В.

Повний текст ухвали складено і підписано 14.11.2022 року.