Дата документу 27.01.2023
Справа № 334/562/23
Провадження № 1-кс/334/253/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, громадянин України, освіта середня, неодружений, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України:

за участі: прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 (доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 028-0000309 від 25.01.2023), -

встановив:

Слідчий СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням, погодженим прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ..

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 30.10.2022 до ЄРДР №0001874, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.10.2022 ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні санвузлу літньої кухні у домоволодінні, за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме: тумбу з раковиною «CareStyle» білого кольору, вартістю 6640 гривень 22 копійки, підвісну шафу з дзеркалом окрашену в білий колір, вартістю 3516 гривень 26 копійок.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 27.10.2022 ОСОБА_5 , знаходячись у підвальному приміщенні домоволодіння, за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме 2 алюмінієві радіаторні батареї опалення на 10 секцій окрашені в білий колір, вартістю за 1 шт. - 2166 гривень 70 копійок, а всього за 2 шт. вартістю 4333 гривень 40 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 14 398 гривні 88 копійок.

Крім цього, ОСОБА_5 знаходячись за місцем роботи своєї матері - ОСОБА_8 , в приміщення м`ясного павільйону, який розташований на території Осипенківського ринку за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, що знаходилось на столі та належить ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy A52 А525F DS (SM-A525FZKISEK) 256 GB» в корпусі чорного кольору Imei 1 : НОМЕР_1 , Imei 2 : НОМЕР_2 , вартістю 12 748 гривень 73 копійки.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд.

25.01.2022 о 09 годині 37 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування/суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав зазначених в ньому, просили клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обрати йому будь-який більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи вказані у клопотанні ризики недоведеними. Надавши довідку з місця проживання підозрюваного, просила обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час, оскільки в нього є дитина, яка потребує відвідування лікаря, йому слід працювати та утримувати сім`ю .

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтоване клопотання та заперечення на клопотання, дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що ОСОБА_5 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що додані до клопотання матеріали (протокол огляду місця події від 29.10.2022 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 30.10.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.10.2022 року; протокол огляду місця події від 29.10.2022 року; протоколи допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 30.10.2022 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 від 30.10.2022 року; протокол огляду місця події від 01.11.2022 року; протокол огляду речей за участю потерпілої ОСОБА_8 від 26.11.2022 року; протокол огляду речей від 09.11.2022 року; протокол огляду місця події від 18.11.2022 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 18.11.2022 року; протоколи допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , від 19.11.2022 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_14 від 09.01.2023 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 ) свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих злочинів.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують. Копії вказаних матеріалів додано до клопотання та досліджено у судовому засіданні.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язує його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

У клопотанні, так і в судовому засіданні слідчим та прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість здійснення впливу на психологічний та моральний стан потерпілої яка є його матір`ю, шляхом вмовляння та виклику співчуття та свідків, що у свою чергу може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.

Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеним наявність ризиків передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (який, на думку слідчого, підтверджується тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, може покинути територію Запорізької області та України) та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (який, на думку слідчого, підтверджується тим, що ОСОБА_5 є особою, раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, що свідчить про те, що підозрюваний на шлях виправлення не став, для себе відповідних висновків не зробив, та, враховуючи викладене, в подальшому може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення) виходячи з наступного.

Так, у клопотанні зазначено, що підозрюваний судимий 23.10.2019 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік. 08.02.2021 знятий з обліку на підставі ухвали ленінського районного суду м.Запоріжжя, після відбуття іспитового строку.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються: особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання;

Враховуючи наведене слідчий суддя не враховує посилання на вказану судимість, оскільки підозрюваний вважається раніше не судимим відповідно до п.1 ч. 1 ст. 89 КК України, а також наявність існування ризику, який обґрунтовується вказаною судимістю.

Крім того, слідчий суддя вважає, що тяжкість скоєних злочинів не може бути підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі «Ніколова проти Болгарії»).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ по справі «Ноймайстер проти Австрії», викладена позиція відповідно до якої позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Так, міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може бути виправдана очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.

Доказів того, що підозрюваний може покинути територію Запорізької області чи Україну, не надано.

Матеріалами наданими стороною захисту підтверджується, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, де проживає разом зі співмешканкою та її дитиною.

Підозрюваний ОСОБА_5 потребує застосування до нього запобіжного заходу. Водночас слідчий суддя не погоджується із стороною обвинувачення в тому, що застосування до підозрюваного більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів, не буде здатним запобігти ризику вчинення ним кримінальних правопорушень.

Наведені вище фактичні дані у сукупності дають підстави для висновку про відсутність підстав для застосування такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, та про те, що ризику впливу на потерпілу здатний запобігти запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання підозрюваного.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором та слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та наявність ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не доведено що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою для запобігання наведеному ризику, слідчий суддя доходить висновку що з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження до ОСОБА_5 доцільно застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, який забезпечить дотримання ним процесуальних обов`язків під час досудового слідства.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно матеріалів клопотання, матеріалів наданих стороною захисту та показань підозрюваного ОСОБА_5 він проживає адресою: АДРЕСА_2 ,

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені п.п. 1-3 ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 29, 55, 63, 129 Конституції України, ст. ст. 131-132, 176-178, 181, 183, 193-194, 196, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В клопотанні слідчого СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 (два) місяці, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному 30.10.2022 до ЄРДР №0001874, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, а саме до 25 березня 2023 року, без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися цілодобово з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 25 березня 2023 року.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що у разі ухилення від виконання цієї ухвали слідчим суддею, судом може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу щодо нього на більш суворий.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали про обрання міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти на Запорізьке районне управління поліції ГУНП в Запорізькій області

Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 направити до Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: