ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/4549/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/229/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: п.2 ч.1 ст.115, ч.2 ст.389 КК України
УХВАЛА

Іменем України

01 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисника на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 19 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Первомайськ Луганської області, українець, громадянин України, освіта середня, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, в останнє:

- вироком Первомайського міського суду Луганської області від 07.06.2006 за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі, згідно ухвали Перевальського районного суду Луганської області від 25.06.2013 умовно-достроково звільненого від відбування покарання на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 26 днів;

- вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 15.03.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 16.06.2020 за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт (не відбуто 92 години),

засуджений за:

- ч. 2 ст. 389 КК України до 1 (одного) року обмеження волі;

- п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, 21 вересня 2020 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 перебував за місцем свого мешкання у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння. В ході раптово виниклого конфлікту зі своєю дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка завідомо для ОСОБА_8 перебувала у стані вагітності, в останнього раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілій.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, ставлячи за мету умисне позбавлення життя ОСОБА_9 з мотивів особистих неприязних відносин, знаходячись у положенні стоячи навпроти останньої, використовуючи фізичну перевагу, ОСОБА_8 наніс не менше 10 ударів кулаками обох рук та ногами по різним частинам тулуба та голови ОСОБА_9 , внаслідок чого, за результатами проведеної судово-медичної експертизи №12-17-310-Чт/20 спричинив їй тілесні ушкодження

- голови, а саме: рвано-забійну рану на лобі, перелом кісток носу, численні синці на обличчі на лівій верхній повіці, садна на переніссі, субдуральний крововилив в правій півкулі, крововилив в м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні в лобній, правій скроневій, потиличній області;

- тулуба, а саме: на правій боковій поверхні грудної клітини по переднє-паховій лінії до краю реберної дуги численні садна, різні за формою та напрямком, скриті світло-коричневою скоринкою, розташованою нижче рівня шкіри;

- кінцівок, а саме: крововиливи на передній поверхні правого плечового суглобу, по передній поверхні верхньої третини лівого плеча, по задній поверхні нижньої третини лівого плеча, по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, численні садна на обох кінцівках.

Вказані тілесні ушкодження утворились прижиттєво. По ступеню тяжкості синці, садна, тупа травма голови з субдуральним крововиливом в правій півкулі, отримані одночасно чи в невеликий проміжок часу, кваліфікуються по критерію небезпечності для життя як тяжкі тілесні ушкодження.

Причиною смерті потерпілої ОСОБА_9 стала тупа травма голови з субдуральним крововиливом в правій півкулі, яка супроводжувалась порушенням мозкового кровообігу і набряком головного мозку. Смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На момент смерті ОСОБА_9 була вагітна. Плід хлопчика віком 24-28 тижнів вагітності. Причиною смерті дитини стало порушення кровообігу плода внаслідок смерті матері. По ступеню тяжкості смерть плода кваліфікується по критерію небезпеки для життя як тяжкі тілесні ушкодження.

Крім того, вироком Чугуївського міського суду Харківській області від 16 червня 2020 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було засуджено за ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України до покарання у виді 200 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 16 липня 2020 року.

17 липня 2020 року до Чугуївського міжрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області з Чугуївського міського суду Харківській області вказаний вирок надійшов на виконання.

23 липня 2020 року ОСОБА_8 з`явився за викликом до Чугуївського МРВ Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, а також видане направлення до Старопокровської сільської ради Чугуївського району Харківській області для відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт з 24 липня 2020 року.

Згідно розпорядження Старопокровської сільської ради Чугуївського району Харівській області №23 від 23.07.2020 року та графіку виходу на роботу засудженого до громадських робіт за липень 2020 року (вих.184 від 23.07.2020), ОСОБА_8 приступив до відбування покарання 24 липня 2020 року та повинен був у липні 2020 року відпрацювати 24 години згідно графіку.

04.08.2020 року до Чугуївського міжрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області зі Старопокровської сільської ради Чугуївського району Харківської області надійшов табель виходу на роботу (вих. 195 від 31.07.2020), облік відпрацьованого часу (вих.196 від 31.07.2020) та виробнича характеристика (вих. 197 від 31.07.2020), в якій зазначено, що засуджений ОСОБА_8 , згідно графіка виходу на роботу за липень 2020 року відпрацював 24 години без порушень трудової дисципліни. В цей же день надійшов графік виходу на роботу на серпень 2020 року, згідно якого засуджений ОСОБА_8 повинен відпрацювати в серпні 2020 року 80 годин громадських робіт.

31.08.2020 до Чугуївського міжрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області зі Старопокровської сільської ради Чугуївського району Харівській області надійшли табель виходу на роботу (вих. 223 від 31.08.2020), облік відпрацьованого часу (вих. 222 від 31.08.2020) та виробнича характеристика (вих. 224 від 31.08.2020), в яких зазначено, що засуджений ОСОБА_8 , згідно графіка виходу на роботу за серпень 2020 року повинен відпрацювати 80 годин, але відпрацював лише 72 години, бо 28.08.2020 та 31.08.2020 року без поважних причин не вийшов на роботу для відбуття покарання. 02.09.2020 року зі Старопокровської сільської ради Чугуївського району Харківській області надійшла інформація про те, що графік виходу засудженого на громадські роботи на вересень 2020 року не складався у зв`язку з відсутностю засудженого ОСОБА_8 на робочому місті.

16.09.2020 до Чугуївського міжрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області зі Старопокровської сільської ради Чугуївського району Харківській області надійшов графік виходу на роботу засудженого ОСОБА_8 до громадських робіт за вересень 2020 року, згідно якого ОСОБА_8 у вересні повинен відпрацювати 44 години громадських робіт.

18.09.2020 ОСОБА_8 з`явився за викликом до Чугуївського міжрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та надав пояснення, в якому зазначив, що з 28.08.2020 по 14.09.2020 року не з`являвся до Старопокровської сільської ради Чугуївського району Харківської області для відпрацювання покарання у виді громадських робіт, та не з`явився 08.09.2020 за викликом до Чугуївського міжрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в зв`язку зі знаходженням у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_8 був попереджений органом пробації, що в разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт матеріали стосовно нього будуть направлені до правоохоронних органів для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно інформації Старопокровської сільської ради Чугуївського району Харківській області від 21.09.2020, вих. №245/02-17, 22.09.2020 вих. №248/02-17, 23.09.2020 вих. №254/02-17, від 28.09.2020 вих. № 02-17/267, засуджений ОСОБА_8 з невідомих причин не з`явився для відбуття покарання у виді громадських робіт.

23.09.2020 року засуджений ОСОБА_8 надав уповноваженим особам Чугуївського міжрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області письмові пояснення, згідно яких не з`являвся до Старопокровської сільської ради Чугуївського району Харківській області для відбуття покарання у виді громадських робіт в зв`язку з перебуванням у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_8 не виконав вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 16 червня 2020 року, згідно якого був зобов`язаний безоплатно виконувати суспільно корисні роботи у виді 200 годин громадських робіт, вид яких визначався органами місцевого самоврядування. Засуджений повинен був дотримуватись встановлених законодавством порядку та умов відбування покарання, однак умисно, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій, зокрема, притягнення до кримінальної відповідальності, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді 200 годин громадських робіт, у період з 28.08.2020 по 14.09.2020, та з 21.09.2020 року не з`являвся для відбування покарання, не відпрацювавши тим самим 92 години громадських робіт.

Прокурор, ще до початку апеляційного розгляду відмовився від своєї апеляційної скарги в порядку ст. 403 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок та пом`якшити призначене покарання оскільки підзахисний просить про поблажливість і врахувати, що він щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену законом відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які просили задовольнити апеляційну скаргу, з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити вирок районного суду без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Дії ОСОБА_8 суд правильно кваліфікував за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки обвинувачений вчинив умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме жінці, яка завідомо для нього перебувала у стані вагітності, а також за ч. 2 ст. 389 КК України так як він будучи засудженим ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт і в цій частині вирок не оскаржувався.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до статті 12 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів, а також особу обвинуваченого.

Так, судом враховано, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 478 від 12.10.2020 року за результатами амбулаторної судово-психіатричної експертизи, проведеної на підставі постанови слідчого від 06.10.2020 року, ОСОБА_8 страждає на хронічні психічні захворювання у формі дисоціального розладу особистості та синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_8 виявляв ознаки вищевказаних хронічних психічних захворювань та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_8 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (т. 4 а. с. 128 - 133).

Суд не встановив обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , обставинами, що обтяжують покарання, суд визнав, відповідно до п. п. 1, 6-1, 13 ч. 1 ст. 67 КК України, рецидив злочинів; вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя; особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Покарання призначене ОСОБА_8 за скоєнні ним злочини, а саме за: ч. 2 ст. 389 КК України 1 (один) рік обмеження волі; п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі за переконанням колегії суддів не можна визнати явно несправедливим, а тому слід вважати справедливим з урахуванням вищенаведених обставин.

Остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що відповідає вимогам закону і також не є явно несправедливим.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційних вимог захисника про пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального і матеріального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а розмір призначеного покарання, виходячи з положення ст. 414 КПК України, за переконанням колегії суддів, не можна вважати явно несправедливим через суворість, як то вважає захисник.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, то вирок суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 19 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в частині залишення вироку без змін до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді