ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/5237/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/648/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Валки Харківської області матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2022 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді до ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на 1 місяць 25 днів, тобто до 25 листопада 2022 року включно.

Також покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) з`являтися до органів досудового слідства, прокурора та суду за першим викликом;

2) не відлучатися із м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) цілодобово не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора та суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, визначити ОСОБА_6 суму застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240 грн. В обгрунтування своєї апеляційної скарги прокурор посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що слідчий суддя не прийняв до уваги кількість епізодів злочинної діяльності в яких підозрюється ОСОБА_6 , а саме 60 епізодів. Указав, що слідчий суддя не прийняв до уваги, що ОСОБА_6 тимчасово не працює, на утриманні осіб похилого віку та малолітніх дітей не має, раніше не судимий. На думку прокурора тяжкість покарання, яке може бути призначене ОСОБА_6 в разі визнання його винуватим, свідчить про можливість його переховування. Зазначив, що ОСОБА_6 може впливати на потерпілу та свідків, оскільки завдяки їм він через банківські картки знімав викрадені гроші. Указав, що існує ризик вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, оскільки останній не працевлаштований та не має постійного джерела доходу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК УКраїни якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування чи суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за який останньому може бути призначено покарання до 8 років позбавлення волі.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судимий, постійно проживає з народження в м. Харкові, де мешкає разом із родиною, тобто має сталі, міцні соціальні зв`язки, крім того слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 повністю визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення.

З урахуванням наведених даних про особу, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, з чим погоджується колегія суддів суду апеляційної інстанції.

Доводи прокурора про наявність ризику впливу обвинуваченого на потерпілу та свідків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки прокурором не наведено жодних обьєктивних даних, які б підвтерджували їх існування, та грунтуються виключно на припущеннях.

Що стосується доводів прокурора про те, що ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення в разі обрання щодо нього більш мьякого запобіжного заходу, то вони є безпідставними, оскільки останній раніше не судимий, та в умовах цілодобового домашнього арешту існування такого ризику фактично виключається.

За таких обставин, посилання сторони прокурора на на наявність вищенаведених ризиків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки кожен з них окремо був проаналізований слідчим суддею та кожному з них було надано належну оцінку.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування більш мяького запобіжного заходу ніж той який зазначений у клопотання слідчого.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобовьязання щодо ОСОБА_6 та відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: