У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7

на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2023 року обрано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 квітня 2023 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений та захисник просять ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Апелянти вважають необґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Зазначають, що підозрюваний не вчиняв злочину, пов`язаного із державною зрадою, а навпаки, прикладав всі зусилля для захисту громадян України.

Вказують, що перехід виправної колонії до «федеральної служби исполнения наказаний» мав формальне значення, а ОСОБА_6 виконував свої посадові обов`язки відповідно до законодавства України.

Окрім того, апелянти зазначають, що підозрюваний має постійне місце проживання, характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дочку та батька похилого віку.

Вважають недоведеними ризики, передбачені п. п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000247 від 02.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

20.02.2023 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив, що підозра є обгрунтованою, є вагомими ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. За висновком слідчого судді, запобігти встановленим ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний та захисник підтримали апеляційні скарги, просили їх задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційних скаргах доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Питання щодо обгрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, знайшло своє підтвердження під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Є правильними висновки слідчого судді про те, що докази, які надані стороною обвинувачення, свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає висновки слідчого судді в цій частині обгрунтованими.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Отже, наведені апелянтами доводи про непричетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, є передчасними.

Є належним чином вмотивованим висновок слідчого судді про існування заявлених у клопотанні ризиків, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На наявність цих ризиків вказує наступне.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі.

Отже, враховуючи покарання, яке йому загрожує у разі засудження, підозрюваний може ухилитись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також є доведеним ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може перешкоджати встановленню істини у справі, здійснювати вплив на своїх колег серед працівників пенітенціарної служби.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, то перебуваючи на волі матиме змогу продовжити вчиняти дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Окрім того, матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_6 підозрюється у співпраці із представниками держави-агресора, а також в тому, що підозрюваний працював у незаконно створеному окупаційною владою правоохоронному органі, у зв`язку з чим міг набути відповідні зв`язки та контакти з кола окупантів та інших державних зрадників.

Крім того, з клопотання слідчого слідує, що на даний час органами досудового розслідування перевіряється факт отримання працівниками ДКВС України, в тому числі і підозрюваним, паспортів рф та посвідчення працівника окупаційних органів влади пенітенціарної системи. Отже, існує ризик знищення підозрюваним документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання, оскільки доведені обставини, викладені у ч.1 ст. 194 КПК України.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками, зробленими слідчим суддею, та вважає, що застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбачених п. п. 1,2 3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При розгляді клопотання судом в повній мірі було враховано в сукупності всі обставини, в тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, обґрунтованість підозри. За такого, немає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просять апелянти.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного та захисника - без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3