Справа № 591/2893/22
Провадження № 1-кп/591/422/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року Зарічний районний суд м.Суми у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження №0000871 від 01.06.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Сумської області, Сумського району, с. Терешківка, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, пенсіонер, одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
01.06.2022 близько 15 год. 20 хв., ОСОБА_5 керував у м. Суми технічно справним автомобілем «Geely CK» н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. 20 років Перемоги в напрямку вул. Прокоф`єва. Перебуваючи в районі мосту через р. Псел, ОСОБА_5 , знехтував безпекою дорожнього руху, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості або ж зупинки керованого ним транспорту перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб дати дорогу пішоходу, який перебував на ньому, як наслідок, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вул. 20 років Перемоги по нерегульованому пішохідному переходу, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Geely CK».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №383 від 07.07.2022, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - забою головного мозку, лінійного перелому правої тім`яної та скроневої кістки з переходом на кістки основи черепу, перелому правої виличної кістки без зміщення, гематоми та садна голови, закритого перелому діафізу середньої третини правої малогомілкової кістки без зміщення, гематоми правої гомілки, садна обох кистей. Тілесні ушкодження в ділянці голови були небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Ушкодження в ділянці правої нижньої кінцівки не були небезпечними для життя, спричинили тривалий розлад здоров`я і за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Садна кистей кваліфікується як легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до зібраних у кримінальному провадженні доказів та висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/119-22/6109-ІТ від 24.06.2022, у даній дорожній ситуації ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Geely СК» н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, введених у дію з 01.01.2002), передбачені пунктом:

18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Допущені ОСОБА_5 порушення вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Дії ОСОБА_5 по порушенню Правил дорожнього руху умисні, а форма вини до наслідків необережна.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті день та час він рухався по вул.20 років Перемоги через міст р.Псел, приблизно зі швидкістю 30 км/год, габіони на той час встановлені не були, та допустив наїзд на пішохода. Після ДТП одразу підійшов до потерпілого щоб надати допомогу, переході викликали швидку допомогу та поліцію, з місця події не тікав, наразі здійснює відшкодування заподіяних збитків державі, потерпілому в лікарні також надав матеріальну допомогу. Зазначив, що ніколи не думав, що так трапиться, шкодує про вчинене, при призначенні покарання просив врахувати його вік, визнання вини, щире каяття, здійснення відшкодування витрат.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, є добровільними у таких своїх позиціях, а також - роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він, порушивши правила безпеки дорожнього руху, а саме п. 18.1 Правил дорожнього руху України під час керування 01.06.2022 автомобілем «Geely СК» н.з. НОМЕР_1 , по вул. 20 років Перемоги в напрямку вул. Прокоф,єва в м. Суми, здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_4 , спричинила останньому тяжке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До пом`якшуючих обставин слід віднести повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, здійснення відшкодування матеріальних витрат, понесених потерпілим, а також на користь держави, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що ОСОБА_5 раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має похилий вік, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на час вчинення ДТП ознак алкогольного сп`яніння не виявлено, потерпілий пробачив його та претензій будь-якого характеру до ОСОБА_5 не має.

Також суд приймає до уваги досудову доповідь органу пробації, у висновку якої зазначено, що ОСОБА_5 має низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та в разі доведення винуватості доцільним є застосування покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, а також те, що ОСОБА_5 має похилий вік, є пенсіонером, займається городництвом, та йому необхідний автомобіль для пересування та використання його в своїх потребах, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому необхідно призначити у виді позбавлення волі на мінімальний строк та не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом з цим, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що вчинений злочин відноситься до необережного, поведінку ОСОБА_5 одразу після події, а також в подальшому, беручи до уваги особу винного, наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, зважаючи на позицію потерпілого у справі, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку.

Звільняючи обвинуваченого від реального відбування покарання, суд покладає на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за поведінкою в період іспитового строку.

Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

У справі заявлені цивільні позови до обвинуваченого про стягнення витрат на лікування потерпілого, які підлягають задоволенню у зв`язку з їх обґрунтованістю та визнанням обвинуваченим.

Згідно ст. ст. 118, 124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави необхідно стягнути судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз у справі на загальну суму 5285,84 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 118, 124, 368, 370, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді 3 років позбавлення волі, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в сумі 5285 (п`ять тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень 84 коп.

Цивільний позов Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації кошти у сумі 1235 (одна тисяча двісті тридцять пять) гривень 76 копійок в рахунок відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого.

Цивільний позов Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» до ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» кошти у сумі 79640 (сімдесят дев`ять тисяч шістсот сорок) гривень 06 копійок в рахунок відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого.

Скасувати арешт майна, а долю речових доказів вирішити наступним чином: автомобіль марки «GEELY СК» н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_8 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 10.05.2019, та велосипед марки «Україна», належний ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили повернути відповідним власникам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя ОСОБА_1