Справа № 595/12/23
Провадження № 1-кп/595/41/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Бучач кримінальне провадження №0000250 від 14 грудня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоне Монастириського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 14.12.2022 під час дії на території України правового режиму воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, продовженого з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовженого з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, продовженого з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, продовженого з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, продовженого з 05 години 30 хвилин 18.11.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, у ОСОБА_3 під час проїзду своєю гужовою підводою із одним конем в упряжі польовою дорогою, яка проходить через хутір Тисів, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення качанів кукурудзи із земельної ділянки, що знаходиться біля с. Бариш хутір Тисів Чортківського району Тернопільської області, та перебуває в оренді та користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 14 грудня 2022 року близько 15.00 год., зупинившись на краю узбіччя польової дороги та взявши із своєї гужової підводи вісім полімерних мішків, зайшов на земельну ділянку із кадастровим номером :01:002:0235, площею 1,71 га, яка знаходиться біля с. Бариш Чортківського району Тернопільської області, та перебуває в оренді та користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром».

Зайшовши на територію вищевказаної земельної ділянки, ОСОБА_3 , усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, переконавшись у відсутності свідків та очевидців своїх протиправних дій, будучи впевненими, що його дії носять таємний характер, без будь-якого дозволу та відповідних документів, всупереч встановленому законом порядку, діючи з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення злочинного результату, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу почав виламувати качани кукурудзи, які знаходилися на рослинах кукурудзи, та складати їх у вісім полімерних мішків, які приніс із собою.

Поскладавши качани кукурудзи у вісім полімерних мішків, ОСОБА_3 , взяв у руки по мішку з качанами кукурудзи, і почергово їх виніс з території поля та поскладав їх у свою гужову підводу, яка знаходилась на польовій дорозі поряд із вищевказаною земельною ділянкою. Погрузивши дані мішки із качанами кукурудзи у загальній кількості 478 штук на свою гужову підводу, ОСОБА_3 почав нею рухатись у сторону хутора Тисів, отримавши при цьому можливість розпорядитись викраденою кукурудзою.

Таким чином, у результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_3 , таємно викрав кукурудзу в качанах у загальній кількості 478 штук, загальною вагою 128,88 кг, вартість якої становить 619,85 грн, завдавши ТзОВ «Бучачагрохлібпром» матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Такі діїобвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як крадіжку, вчинену в умовах воєнного стану.

03 січня 2023 року, згідно вимог ст.472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_7 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000250, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 і його захисником ОСОБА_6 з іншого боку, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисяч чотириста) гривень, яке повинен понести ОСОБА_3 .

Угодою передбачено наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що надав згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості та вважає, що таку слід затвердити.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час підготовчого судового засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.

Суд при вирішенні питання про можливість призначення покарання узгодженого сторонами угоди враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, особу винного, позитивну характеристику з місця проживання, визнання ним вини, повне відшкодування завданих збитків та відсутність обставин, що б обтяжували покарання, а тому за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважає, за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.4 ст.185 КК України у виді штрафу в дохід держави, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальному правопорушенню і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про визнання винуватості.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно вимог п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів .

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладену між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 , і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст.174 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обраний обвинуваченому, до набрання вироком законної сили не змінювати.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.314,373,374,474,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03 січня 2023 року, укладену між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання, із врахуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2022 року, - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2022 року на гужову підводу та 478 качанів кукурудзи у шульках, загальною вагою 128,88 кг скасувати.

Речові докази:

- гужову підводу, що належить ОСОБА_3 , яку було передано останньому під розписку на відповідальне зберігання залишити у власності ОСОБА_3 ;

- 478 качанів кукурудзи у шульках, загальною вагою 128,88 кг, які було поміщено у складське приміщення ТзОВ «Бучачагрохлібпром», що за адресою: м. Бучач, вул. Галицька, 160, та передано під розписку на відповідальне зберігання начальнику охорони ТзОВ «Бучачагрохлібпром» ОСОБА_8 залишити у власності ТзОВ «Бучачагрохлібпром».

Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1