печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2 при секретарі ОСОБА_3., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на постанову прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національної поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5. від 13.03.2020 про відмову у задоволенні клопотання, в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000285, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2. надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на постанову прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національної поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5. від 13.03.2020 про відмову у задоволенні клопотання, в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000285.

В обґрунтування доводів скарги адвокат посилається на те, що він звернувся до слідчого з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000285. Проте своєю постановою від 13.03.2020 слідчий відмовив у задоволенні вказаного клопотання, про що виніс постанову, яку особа, що подала скаргу вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню як наслідок її незаконності та необґрунтованості та просить зобов`язати слідчого вчинити дії вказані в клопотанні.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином про причини неявки не повідомив.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином про причини неявки не повідомив.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що адвокат, слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду провадження повідомлялись належним чином про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд скарги за їх відсутності не направили, що є проявом принципу диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000285.

До Офісу Генерального прокурора надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 від 10.03.2020 про проведення слідчої дії, зокрема слідчого експерименту.

Постановою від 13.03.2020 прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національної поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5. у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмови, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Зі змісту постанови вбачається, що як на правову підставу для відмови в задоволенні клопотання сторони захисту слідчий розкрив зміст ч. 4 ст. 240 КПК України, що не може свідчити про дотримання вимог статті 110 КПК України.

Таким чином, з врахуванням зазначеного, слідчий суддя погоджується зі стороною захисту, що до того, що постанова прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національної поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5. від 13.03.2020, є невмотивованою та необґрунтованою, а в судовому засіданні стороною обвинувачення, не доведено обставин, які б давали підстави слідчому судді прийти до протилежного висновку, оскільки трактування норм кримінального процесуального законодавства не свідчать про її вмотивованість та обґрунтованість відмови, а тому слідчий суддя приходить до висновку, про скасування постанови слідчого.

Щодо вимоги адвоката про зобов`язання вчинити дії, які зазначенні в скарзі, слідчий суддя вважає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки ч. 1 ст. 36 та ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та відповідно слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відтак вимоги заявника про зобов`язання вчинити дії, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.

Під час кримінального провадження слідчий суддя, суд неухильно додержуються вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їхніх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню в частині скасування постанови слідчого від 13.03.2020 та зобов`язанням слідчого/прокурора, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №000285 повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 від 10.03.2020 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №000285, у порядку ст. 220 КПК України

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на постанову прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національної поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5. від 13.03.2020 про відмову у задоволенні клопотання, в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000285 - задовольнити частково.

Постанову прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національної поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5. від 13.03.2020 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №000285 - скасувати.

Зобов`язати слідчого/прокурора, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №000285 розглянути повторно клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 від 10.03.2020 про проведення слідчих дій, в порядку ст. 220 КПК України.

В задоволенні інших вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_2