Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/254/20

Номер провадження: 1-кп/511/16/22

09 листопада 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_18 ,
представника цивільного відповідача ОСОБА_19 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0001018, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, українця, з вищою освітою, приватного підприємця, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
03.11.2019 приблизно о 10:50 годині водій ОСОБА_9 грубо порушив пункти: 2.3. б); 2.9 а); 12.3.; 12.1; 13.1. «Правил дорожнього руху», затвердженихПостановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.9 Водієві забороняється:

а) керувати транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.»

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 13.1. «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Так, в зазначений день та час водій ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у світлий час доби, в умовах необмеженої видимості по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю автодороги «Київ-Одеса», яка є автомобільною дорогою загального користування міжнародного значення «М-05», має відповідне обладнання дорожнього покриття та придорожньої зони.

Проїжджаючи на 425 км зазначеної автодороги у Роздільнянському районі Одеської області, рухаючись з боку міста Одеса у напрямку міста Києва, поза населеного пункту, на прямій, рівній ділянці, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по дві основні смуги руху у протилежних напрямках, що позначені відповідною дорожньою розміткою та розділені між собою металевим відбійником, у лівій крайній смузі, зі швидкістю близько 110 км/год.

Під час руху, водій ОСОБА_9 уважним не був, не врахував дорожню обстановку, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, своєчасно не зменшив швидкість керованого ним автомобіля аж до зупинки або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення, не дотримався безпечної дистанції, не впорався з керуванням та допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , який рухався в крайній лівій смузі зі швидкістю близько 15 кілометрів на годину зменшуючи швидкість для виконання маневру розвороту ліворуч.

Внаслідок ДТП пасажирка автомобіля Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_20 отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала її смерть; пасажирка автомобіля «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_15 отримала тяжкі тілесні ушкодження; пасажирка автомобіля «Chevrolet Aveo», ОСОБА_17 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості; водій автомобіля «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України в редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяло тяжке тілесне ушкодження та спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав повністю, виклав свою версію причин дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася за його участю та участю водія ОСОБА_12 у вказаний в обвинувальному акті період. Вважає час вчинення ДТП, вказаний в обвинувальному акті, а саме 10.50 год., невірним, ДТП було раніше, до 10.37 год. Суду пояснив, що ПДР не порушував, уважно слідкував за дорожньою обстановкою, керував технічно справним автомобілем, «SKODA OCTAVIA», р/н НОМЕР_1 , рухався по київській трасі з м.Одеси в бік м.Київ у світлий період доби. Потерпілий ОСОБА_12 раптово виїхав на його смугу руху і він не зміг запобігти зіткненню. Крім того, ОСОБА_12 намагався здійснити розворот в недозволеному місці, сам не був пристебнутий ременем безпеки і пасажир його автомобіля - дитина не перебувала у дитячому кріслі. По обставинам ДТП пояснив, що, проїхавши ресторан Е-95, раптово в полосі його руху з`явився автомобіль, він різко загальмував, але запобігти зіткненню не зміг. Його автомобіль опинився в кюветі. Вважає версію водія ОСОБА_12 не правдоподібною, враховуючи швидкість руху обох автомобілів та кут їх зіткнення. Зазначив, що на його думку, якщо б автомобіль під керуванням ОСОБА_12 «Chevrolet Aveo» рухався зі швидкістю 3-5 км/год., то його би декілька разів розвернуло на дорозі, тому вважає, що останній рухався зі значно більшою швидкістю та при перестроюванні на іншу смугу руху водій ОСОБА_12 не звернув уваги на його автомобіль та почав здійснювати маневр розвороту в забороненому місті, чим порушив ПДР. Він їхав у лівому ряду з дозволеною швидкістю не більше 110 км/год., було хороша погода та нормальна видимість. Він побачив автомобіль ОСОБА_12 , коли той рухався у правому ряду, а в момент зіткнення автомобіль ОСОБА_12 був уже в лівому ряду. В лівому ряду попереду його автомобіля машин не було, а в правому попереду на відстані 125м рухався вантажний автомобіль. Коли він з ним зрівнявся, попереду вантажного автомобіля приблизно за 60-40 метрів він побачив автомобіль водія ОСОБА_12 , який рухався зі швидкістю приблизно 80 км/год. Вказаний автомобіль «Chevrolet Aveo» раптово виїхав на його смугу для руху, різко повернувши вліво, перекрив йому дорогу і почав гальмувати, він йшов на розворот. Він ( ОСОБА_9 ) повернув кермо вправо та застосував екстрене гальмування, щоб запобігти зіткненню. Скільки метрів була відстань до автомобілю потерпілого, коли він став для нього перешкодою, він сказати не може, оскільки все відбулось дуже швидко долі секунди, але не більше ніж за 2 секунди до зіткнення. Перед ним була задня бокова ліва частина автомобіля «Chevrolet Aveo». Удар прийшовся ближче до заднього бампера в районі заднього колеса, багажника зліва. На його автомобілі «Skoda Oktaviа», р/н НОМЕР_1 , удар прийшовся у ліву передню частину. Пасажирка його автомобіля свідок ОСОБА_21 , яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні, не постраждала. Вважає винуватим у ДТП водія ОСОБА_12 . Також, заперечував керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Пояснив, що вживав спиртне (горілку) на кануні вечором до 21.00 год. в м.Одесі в незначній кількості 50-70 грамів. За кермо сів через 12 годин після вживання спиртного. Вважає, що досудове розслідування здійснювалося однобічно та предвзято. Після ДТП йому лікарі швидкої допомоги надали першу медичну допомогу, потім працівники поліції доставили його до Іванівської ЦРЛ, де його уважно обстежили, у тому числі і на предмет алкогольного сп`яніння. Лікарі встановили, що він був тверезий. Потім його повернули на місце пригоди та передали під нагляд слідчого. В райвідділі йому давали пити воду з чужої пляшки, так як своєї не було. Через 7 годин після ДТП його освідували в м.Одесі в лікарні та в сечі виявили алкоголь, встановили діагноз «Алкогольне сп`яніння», з чим він категорично не згодний. Також, з його автівки пропав відео реєстратор, але про його зникнення він не заявляв. З заявленими вимогами в цивільних позовах прокурора та потерпілих обвинувачений не згоден. Його цивільна відповідальність була застрахована, про страховий випадок страхову компанію не повідомляв, так як одразу був затриманий і взятий під варту.

Однак, незважаючи на позицію обвинуваченого, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, дослідженими судом: показами потерпілих, свідків та письмовими доказами.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 по обставинам ДТП суду пояснив, що 03.11.2019 їхав за кермом автомобіля «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 , із м.Одеса в бік м.Києва до с.Єреміївка Роздільнянського району Одеської області на поминки до своїх родичів. За 2,5 км до відбійника перед поворотом на с.Єреміївка перестроївся у крайній лівий ряд.. Було біля 11.00 год. дня. В районі «Мотоцикла» у дзеркало заднього виду побачив фари автомобілю, який знаходився від нього приблизно на відстані 3-4 км. Інших автомобілів у попутному напрямку не бачив. Ніяких світлових або звукових сигналів ніхто не подавав. Перед поворотом на с.Єреміївка він прийняв вліво, зменшив швидкість до 20, а потім 15 км/год. і відчув сильніший удар в задню частину автомобіля. Більше нічого не пам`ятає. Коли прийшов до тями, то лежав на асфальті. Його автомобіль знаходився в кюветі через дорогу. На момент зіткнення він та пасажирка ОСОБА_15 були пристебнуті пасками безпеки. Після ДТП пасажирка ОСОБА_17 лежала на трасі, пасажирка ОСОБА_15 залишилась пристебнута на передньому пасажирському сидінні. Заднього скла в автомобілі не було. Двері в автомобілі всі були зачинені, їх заклинило. Труп його доньки - пасажирки ОСОБА_20 знаходився на землі через дорогу головою в кюветі. Пасажир Радіонов (дитина 5 років) лежав на асфальті біля ОСОБА_17 . На його авто було пошкоджено багажник позаду справа повністю, горіла аварійна сигналізація та був включений лівий поворот. Водій ОСОБА_9 сидів на ступеньках машини швидкої допомоги і йому надавали допомогу. Він зателефонував своїм родичам в с.Єреміївка та викликав їх на місце пригоди. Потім хтось із родичів повідомив йому, що ОСОБА_9 був в стані алкогольного сп`яніння, але сам він до нього близько не підходив. Коли відбулось зіткнення, він вже 30 метрів як проїхав відбійник, притулився вліво до розділової смуги, але її не перетнув. До недобудованого моста, який знаходиться на середині відбійника, він їхав зі швидкістю 90-100 км/год. Але припускає, що на початку відбійника швидкість могла бути і 80 км/год. З моста зменшив швидкість аж до 15 - 20 км/год. 200-300 метрів проїхав зі швидкістю 30 км/год. Наприкінці відбійника, довжина якого приблизно 1 км, перед розворотом зменшив швидкість до 15 км/год., автомобіль не зупиняв, а їхав повільно на першій або другій передачі, дивився уперед на зустрічну смугу, де назустріч з боку м.Київ їхало авто. Лівий поворот він ввімкнув за 400-500 метрів до розвороту від середини моста. Завантаженість автомобіля була 5 чоловік він (водій) та 4 пасажира, з яких троє дорослих та одна дитина 5 років. Загибла ОСОБА_20 сиділа на задньому сидінні справа, куди і прийшовся удар, дитина - всередині, зліва - ОСОБА_17 . ОСОБА_15 сиділа попереду. Пояснив, що не говорив слідчому на досудовому слідстві, що доїхав до ресторану Е-95, оскільки навіть не знає, що там є ресторан. За який час він зменшив швидкість з 80 км/год. до 30 км/год, сказати не може, їхав на нейтральній передачі, але точно менше ніж за 1 хвилину. Швидкість з 30 до 15 км/год. він зменшив за 2 сек., пригальмовував і почув потужний удар. Час 3 секунди написав слідчий, він йому такий час не зазначав. Крім того, невірно вказав слідчий і те, що він повернув і зупинив автомобіль. Стверджує, що він не встиг повернути, в момент удару його автомобіль стояв паралельно відбійнику, кермо вліво не викручував, автомобіль не зупинив. Просто притулився лівіше. Збирався розвернутись в дозволеному місці, оскільки раніше там був знак розвороту на с.Єреміївку, потім хтось зруйнував половину відбійника і знак, і їх не відновили, але всі водії там продовжують здійснювати розворот. Там, де відбулось зіткнення, то не те місце, де він збирався розвернутись, він хотів розвернутись дальше, де суцільна смуга переривалась. Автомобіль обвинуваченого він не бачив, так як дивився на зустрічну смугу. Після ДТП його привезли спочатку до Іванівської ЦРЛ, де провели обстеження, взяли кров та сечу на аналіз, після обстеження виявили тріщину у черепі та перевезли до Одеської обласної лікарні, де він провів 2 тижні. У нього також були вибиті зуби, пошкоджено вухо, він втратив зір на ліве око, йому потрібно робити операцію. Просить задовольнити заявлений ним цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та обрати ОСОБА_9 міру покарання, пов`язану з позбавленням волі.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_15 показала суду, що 03.11.2019 приблизно о 10.00 год. вона їхала в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні автомобіля під керуванням ОСОБА_12 в село .Єреміївка Роздільнянського району Одеської області. Позаду сиділи пасажири ОСОБА_20 , дитина та ОСОБА_17 . Перед розворотом на Єреміївку вони зупинились і більше вона нічого не пам`ятає, отямилась в реанімації. Вона була пристебнута паском безпеки і це врятувало їй життя. Інші пасажири вилітили з салону автомобілю, як вона дізналась потім. В реанімації вона перебувала 2 місяці, потім в реабілітаційному центрі, перенесла 5 важких операцій, втратила хорошу роботу, отримала інвалідність. Всі рахунки за лікування оплатили її старша донька ОСОБА_22 . На її утриманні на той час перебувала ще неповнолітня донька.

Підтримала у судовому засіданні заявлений ОСОБА_14 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_17 суду пояснила, що 03.11.2019 року їхала в якості пасажира в автомобілі під керуванням її брата ОСОБА_12 в с.Єреміївка Роздільнянського району Одеської області до родичів на поминки, сиділа за водієм. Автомобіль рухався по трасі Одеса-Київ з м.Одеса в бік м.Київ. Коли вони на трасі під`їжджали ближче до села, їй зателефонувала племінниця і запитала, де вони. Більше вона нічого не пам`ятає. Прийшла до тями в Одеській обласній лікарні. В неї була розбита голова, ніс, пошкоджена ліва рука, яка зараз не функціонує зовсім. Наразі вона оформлює інвалідність. Від брата ОСОБА_12 запаху алкоголю вона не відчувала. Цивільний позов не заявляла у кримінальному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що 03.11.2019 біля 11.00 год їй зателефонував ОСОБА_16 і повідомив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_12 з усіма родичами, хто їхав в с.Єреміївка на поминки, потрапив у ДТП на київській трасі. Зіньковська Марина загибла, інші - в лікарні. В Одеській обласній лікарні в реанімації перебували потерпіла ОСОБА_17 та її мати потерпіла ОСОБА_15 . Мати була у вкрай важкому стані. У неї були ушкоджені усі внутрішні органи, проведено багато операцій, вони до останнього не знали чи буде вона жити. Мати ОСОБА_15 провела в реанімації два місяці, а потім вона помістила її у приватний реабілітаційний центр на один місяць, де її заново навчали ходити та говорити. Гроші на лікування матері вона тратила як свої, так і сімейні. Обвинувачений ОСОБА_9 на час перебування ОСОБА_15 у лікарні не надав їм жодної копійки, коли вони цього так потребували. На час ДТП на утриманні її матері перебувала ще 16 річна донька, яку вона як сестра вимушена була утримувати, так як батько перебував усі 2 місяці біля матері в реанімації в сусідній палаті і здійснював за неї догляд, при цьому вимушений був звільнитись з роботи. Матір їй розповіла, що пам`ятає як проїхали Хаджибейській лиман і що водій ОСОБА_12 змусив її пристебнутись. Більше нічого не пам`ятає. Потім вона бачила в лікарні ОСОБА_12 . У нього на голові була гематома, йому робили рентген та МРТ, він був заторможений, повільно розмовляв. Розповідав, що їхали, повертав, там один поворот, вони завжди там повертають, більше нічого. Після ДТП їх життя розділилось на до та після. Зараз батько працює, але вона забезпечує матір та молодшу сестру. Підтримала у судовому засіданні заявлений нею в суді цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_16 надав в суді пояснення, відповідно до яких 03.11.2019 його мати потерпіла ОСОБА_17 зі своїм братом потерпілим ОСОБА_12 на його автомобілі поїхали в с.Єреміївка до родичів на річницю смерті їх брата. Біля 11.00 год. йому зателефонувала сестра загиблої ОСОБА_23 та повідомила про ДТП. Він поїхав до обласної лікарні до матері. Від родичів із с.Єреміївка ОСОБА_24 і ОСОБА_25 , які прибули на місце пригоди, він дізнався, що водій автомобіля ОСОБА_26 був нетверезий і в`їхав в автомобіль під керуванням ОСОБА_12 . Сам ОСОБА_12 не вживає алкоголь вже багато років, дуже педантично ставиться до свого автомобіля, тримає його в справному технічному стані, завжди пристебнутий сам і пасажир. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявляв. Просив обрати обвинуваченому найсуворішу міру покарання, пов`язану з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_13 чоловік загиблої в ДТП ОСОБА_20 очевидцем ДТП не був, від дачі показів відмовився, підтримав у судовому засіданні заявлений ним в суді цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди .

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що 03.11.2019 вранці вона їхала в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні з м.Одеси в бік м.Києва в автомобілі «Skoda Oktaviа», р/н НОМЕР_1 , яким керував її знайомий ОСОБА_9 . Проїхали ресторан Е-95, рухались у вільному лівому рядку зі швидкістю приблизно 110 км/год. Видимість була хороша. Водій дивися на дорогу, вона йому щось розповідала. Раптом вона побачила, що перед ними поперек дороги стоїть легковий автомобіль сірого кольору, здавалось враження, що він збирався повернути наліво. Включених габаритів або поворотів вона не бачила. ОСОБА_9 різко загальмував, вивернув вправо. Такий висновок вона зробила, оскільки її спочатку кинуло вперед, а потім вправо. Вона була пристебнута ременем безпеки. Все відбулось миттєво. Автомобіль ОСОБА_9 зачепив ліву задню частину автомобіля ОСОБА_12 своєю лівою передньою частиною і їх викинуло в кювет. Вони вибрались із авто і побачили, що на дорозі лежить жінка. Труп іншої жінки був в кюветі, дитина лежала на обочині. На дорозі були розкидані запчастини, був також гальмівний шлях від шин. Напередодні, 02.11.2019 вони з ОСОБА_9 були в гостях у друзів в м.Одесі, але алкогольних напоїв вони не вживали, вона взагалі не п`є, а ОСОБА_9 не можна, але він вжив три маленьких чарочки горілки. Біля 22.00 лягли спати, а 03.11.2019 вранці біля 08.30 виїхали з м.Одеси додому до м.Вінниця по Київській трасі. Після ДТП їх з ОСОБА_9 повезли до Іванівської ЦРЛ, де їх оглядали лікарі. Лікар дала поліцейському папір і сказала, що водій тверезий. Вона вважає що ці слова відносились саме до водія ОСОБА_9 , так як інших водіїв в лікарні на освідуванні не було. ОСОБА_9 люди на трасі дали пити якусь воду, яку вона не пила. А ОСОБА_9 сказав, що вода дивна. Також приходила жінка, яка назвалась сестрою загиблої та сказала, що вона уїжджає до Польщі і щоб її не викликали. Потім їх перевезли знов на місце пригоди, а потім до м.Одеси, де ОСОБА_9 освідували на алкоголь та заарештували, а її допитували. Наступного дня вона дізналась від слідчого, що у ОСОБА_9 виявили алкогольне сп`яніння, але вона запаху від нього не відчувала.

Згідно витягу з кримінального провадження №0001018, дата внесення відомостей до ЄРДР 03.11.2019 20:30 год., дата реєстрації провадження 04.11.2019.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.11.2019 року з фототаблицею, оглядом встановлено: місце дорожньо-транспортної пригоди горизонтальна ділянка, пряма в плані а/д Київ Одеса 425 км +, Роздільнянський район, Одеська область, асфальто-бетонне покриття, сухе, чисте. Дорожнє покриття загальною шириною 22.5 м призначене для руху в двох напрямках, з 2-3 числом смуг шириною розділової смуги 0.15 м. На місці події в наявності дорожня розмітка 1.1; 1.5; 1.7, дорожні знаки 4.7 ПДР «Об`їзд перешкоди з правого боку». Загальна видимість та конкретна видимість з робочого місця водія при денному освітленні 500 м. Зовнішні пошкодження автомобіля «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переважно задня частина кузова. Зовнішні пошкодження автомобіля «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , передня ліва частина кузова. На автомобілі «CHEVROLET AVEO» ввімкнено лівий поворот. Крім того, на місці дорожньо-транспортної пригоди, виявлено труп ОСОБА_20 , 1982 р.н. Згідно схеми ДТП на місці пригоди виявлено також свинцевий груз, подряпини, сліди шин, ліву передню фару, колесо автомобіля «CHEVROLET AVEO», черевик, реєстраційний знак ТЗ, задню фару.

Відповідно до протоколу огляду від 10.11.2019 зі схемою та фототаблицею слідчим оглянуто ділянку а/д Київ Одеса 425 км Роздільнянського району Одеської області, яка призначена для руху у двох напрямках. В напрямку м.Київ наявні дві основні та одна додаткова смуги для руху, в напрямку м.Одеси дві основні. До проїжджої частини з правого боку в напрямку м.Київ примикають асфальтове узбіччя, ґрунтове узбіччя з трав`яним покровом шириною 2,2м, потім кювет глибиною 2,3 м. Ліворуч до проїжджої частини примикає асфальтове узбіччя, ґрунтове узбіччя з травою шириною 2,25 м, після чого наявний кювет глибиною 2,1 м.

Згідно медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_12 №25687/1263 від 03.11.2019, останній поступив до Іванівської ЦРЛ 03.11.2019 о 13.30 год. після ДТП зі скаргами на головну біль та запаморочення. Кров на алкоголь не набиралась. Направлений до КУ «ООКЛ».

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 03.11.2019 року о 17.35 год. КНП «ООМЦПЗ» на підставі акту медичного огляду особи №001378 від 03.11.2019, складеного о 17.05 год., на підставі направлення слідчого від 03.11.2019 о 13.20 год. ОСОБА_9 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001378, складеного 03.11.2019 року о 17.05 год. у водія ОСОБА_9 під час огляду лікарем-наркологом виявлено запах алкоголю з рота, результат тестування Алкотестером 6810 від 03.11.2019 року о 17.08 год. складає 0,57%, у сечі, відібраної о 17.15 виявлений етанол у кількості 1,16 % . Заключний діагноз алкогольне сп`яніння.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 03.11.2019 року о 17 год. 00 хв. затримано ОСОБА_9 .

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1983-3640/2019 від 03.12.2019 трупа ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та травми шиї: забійної рани лобово-тім`яної ділянки голови, множинних саден голови, крововиливу в м`яких тканинах лобово-тім`яно-скронево-потиличних ділянок голови справа і зліва, крововиливів під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку та мозочку, крововиливів в шлуночки головного мозку, садна правої бічної поверхні шиї; б) закритої травми грудної клітки, живота, тазу, сідниць: садна передньої поверхні грудної клітки справа, садна правої клубової ділянки з переходом на праву бічну поверхню живота, саден сідниць та крижової ділянки тулуба, переломів правих ребер: 1,2-го ребер поміж лопатковою і навколохребцевою лініями, 6,7,8,9-го ребер поміж передньою і середньою пахвовими лініями, 5,6,7,8,9,10-го ребер - по лопатковій лінії з ушкодженням пристінкової плеври і крововиливом в праву плевральну порожнину (350 мл рідкої крові); переломів лівих ребер 1-го ребра - по лопатковій лінії, 5,6,7,8-го ребер - поміж передньою і середньою пахвовими лініями з ушкодженням пристінкової плеври і крововиливом в ліву плевральну порожнину (50 мл рідкої крові), забою легенів, розривів печінки і селезінки з крововиливом в черевну порожнину (200 мл рідкої крові), крововиливів в жирові капсули обох нирок та в брижу тонкої і товстої кишок, розриву лобкового зчленування та уламкових переломів верхньої і нижньої гілок лобкової кістки справа і зліва з крововиливом в м`які тканини тазу і навколишню клітковину сечового міхура;

в) травми кінцівок: садна тильних поверхонь 2-5-го пальців лівої кисті, закритого перелому лівої плечової кістки з крововиливом в м`яких тканинах лівого плеча, закритих переломів лівих ліктьової і променевої кісток з крововиливом в м`яких тканинах лівого передпліччя, множинних саден та синців обох нижніх кінцівок, крововиливу в м`яких тканинах правого стегна по передньо-зовнішній та задній поверхнях, закритого багатоуламковий перелом поміж великою і малою вертлюгами лівої стегнової кістки з крововиливом в м`яких тканинах лівого стегна.

Смерть ОСОБА_20 знаходиться в прямому причинному зв`язку з поєднаною травмою голови, тулуба, кінцівок, заподіяною їй при дорожньо-транспортній події, у вигляді крововиливу під м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку, множинних переломів правих і лівих ребер з ушкодженням пристінкової плеври і крововиливом в плевральні порожнини, розривів печінки і селезінки з крововиливом в черевну порожнину, переломів кісток тазу з крововиливом в м`які тканини тазу та переломів кісток кінцівок з крововиливом в оточуючи м`які тканини. Безпосередньою причиною смерті з`явився шок. Множинність, масивність, локалізація та механізм утворення ушкоджень (ударна дія) свідчать про те, що ушкодження у ОСОБА_20 заподіяні прижиттєво, одночасно, за декілька хвилин до настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 в період часу з 07.00 до 11.00 год., та могли бути спричинені внаслідок ДТП всередині салону автомобілю з ймовірним послідуючим викиданням потерпілої з салону автомобіля і подальшим контактуванням її тіла з дорожнім покриттям.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2982 від 20.12.2019 потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку легкого ступеню з вдавленим переломом передньої стінки лобної пазухи, забійної рани голови, які спричинені 03.11.2019 дією тупого предмету (предметів), якими могли бути частини салону автомобілю у умовах ДТП. Дані ушкодження, складають єдиний морфологічний комплекс ушкоджень і оцінюються разом, спричиняють тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2979 від 22.01.2020 потерпіла ОСОБА_17 , 1947 р.н., отримала тілесні ушкодження у вигляді: рваної рани спинки носа, синців та саден обличчя, закритий перелом 3 п`ясної кістки лівої кисті, забійна рана 2 пальця лівої кисті, садна тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, синці області лівого ліктьового суглобу, лівої кисті, які утворилися 03.11.2019 від дії тупих предметів, якими могли бути частини салону рухаючогося автомобіля в момент зіткнення транспортних засобів.

Зазначені тілесні ушкодження не були небезпечними для життя, а викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, згідно п.п.2.2.2 і 4,6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 3000 від 15.01.2020, потерпіла ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки та живота, до складу якої входять: травматичний розрив дуги аорти, розрив діафрагми, множинні лінійні розриви капсули правої частки печінки, переломи 5,6,7-го ребер справа, забій легенів, переломи поперечних відростків 2,3,4-го поперекових хребців; перелому великого бугорка лівої плечової кістки, підшкірних гематом правого плеча та лівої молочної залози, саден тіла, які спричинені 03.11.2019 дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини салону легкового автомобіля в умовах ДТП (зіткнення автомобілів).

Вказані ушкодження складають єдиний морфологічний комплекс тілесних ушкоджень, що супроводжувався правобічним гемопневмотораксом та травматичним шоком і, згідно з п. 2.1.3 «л», «о», «п» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Згідно висновку експерта №776-А від 04.12.2019 року у момент первинного контакту автомобіль «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , контактував передньою лівою частиною з задньою лівою частиною автомобіля «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Кут між поздовжніми осями транспортних засобів у момент первинного контакту орієнтовно був 30?-40? при відліку кута від поздовжньої осі автомобіля «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проти руху годинникової стрілки до поздовжньої осі автомобіля «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Місце зіткнення автомобілів розташовується на лівій смузі напрямку руху до м.Києва на ділянці перед початком утворення подряпини та слідів шин. Визначити розташування транспортних засобів відносно меж проїзної частини експертним шляхом не виявилось можливим оскільки не встановлено якими саме колесами та яким автомобілем були залишені сліди шин на місці події. Визначити швидкість руху автомобіля «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , експертним шляхом не виявилось можливим з тієї ж причини.

Згідно висновку експерта №777-А від 29.11.2019 року на момент ДТП ходова частина, рульове керування, гальмова система автомобіля «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходились в працездатному стані, дозволяли водію контролювати, змінювати напрямок та характер руху керованого ним автомобіля.

Згідно висновку експерта №778-А від 29.11.2019 року на момент ДТП ходова частина, рульове керування, гальмова система «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходились в працездатному стані, дозволяли водію контролювати, змінювати напрямок та характер руху керованого ним автомобіля.

Згідно висновку експерта Одеського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_27 від 23.12.2019 № 828-А, наданого суду стороною обвинувачення, проведеної на підставі постанови слідчого від 27.11.2019 про призначення автотехнічної експертизи за обставинами дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до комплексу вихідних даних, зазначених в постанові слідчого, водій автомобіля ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п.13.1 ПДР України, а водій ОСОБА_12 - відповідно до вимог дорожньої розмітки 1.1 ПДР. Для заданого комплексу вихідних даних, зазначених у постанові слідчого, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Skoda Oktaviа», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_9 мав технічну можливість запобігти зіткненню транспортних засобів шляхом дотримання вимог п.13.1 ПДР. Проведення дослідження та вирішення питання щодо дій водія автомобіля «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_12 відповідно вимог ПДР в частині запобігання зіткнення з автомобілем «Skoda Oktaviа», вирішення питання щодо наявності (відсутності) технічної можливості запобігти зіткненню з цим автомобілем з технічної точки зору позбавлено сенсу та судовим експертом не проводилися. Для заданого комплексу вихідних даних у діях водія автомобіля «Skoda Oktaviа» ОСОБА_9 вбачається невідповідність вимогам п.13.1 ПДР , яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди . Проведення дослідження та вирішення питання про причинний зв`язок дій водія автомобіля «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_12 з настанням події цієї пригоди з технічної точки зору позбавлено сенсу та судовим експертом не проводилося. У діях водія ОСОБА_12 вбачається невідповідність вимогам дорожньої розмітки 1.1. ПДР, однак з технічної точки зору ця невідповідність в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди не знаходиться.

В дослідницькій частині висновку експерта зазначено, що аналіз обставин та механізму розвитку цієї дорожньою-транспортної ситуації дає підстави стверджувати, що розвиток цієї дорожньою-транспортної ситуації не залежав від дій водія ОСОБА_12 , тому що в залежності від дорожньої обстановки, вибір безпечної дистанції водієм автомобіля «Skoda Oktaviа» ОСОБА_9 відповідно до вимог п.13.1 ПДР цілком покладається на нього.

Крім того, під час судового розгляду кримінального провадження, стороною захисту надано суду висновок судової автомеханічної експертизи з дослідження обставин зіткнення автомобілів Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_2 та Skoda Oktaviа р/н НОМЕР_1 від 24.02.2020 року № 10202200, проведеного судовим експертом ОСОБА_28 за заявою захисника ОСОБА_10 .

Відповідно до вказаного висновку обставини, викладені у версії водія автомобіля «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_12 не можуть бути визнані спроможними з технічної точки зору, та не можуть бути прийняті в якості вихідних даних для відповіді на інші поставлені питання. Обставини, викладені у версії водія автомобіля «Skoda Oktaviа», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_9 можуть бути визнані спроможними з технічної точки зору та можуть бути прийняті в якості вихідних даних для відповіді на інші поставлені питання. У даній дорожньо-транспортній ситуації належні дії водія ОСОБА_12 перед здійсненням маневру розвороту регламентувалися вимогами п.10.1 та 10.4 ПДР, відповідно до яких водієві слід було переконатися в безпеці цього маневру, зокрема, виявивши автомобіль «Skoda Oktaviа», який рухався позаду в лівій смузі попутного напрямку, слід було утриматися від виконання маневру безпосередньо перед автомобілем «Skoda Oktaviа». З технічної точки зору дії водія автомобіля «Skoda Oktaviа», р/н НОМЕР_1 , в даному випадку регламентувалися вимогами п.12.3 ПДР, відповідно до яких водієві необхідно було з моменту виникнення небезпеки застосувати заходи по зниженню швидкості аж до зупинки. З технічної точки зору водій автомобіля «Skoda Oktaviа», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_9 не мав у своєму розпорядженні технічної можливості відповідно до вимог п.12.3 ПДР запобігти зіткненню шляхом застосування своєчасного гальмування і повної зупинки свого ТЗ до місця. Факторів технічного характеру, які перешкоджали водієві автомобіля «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_12 виконати належним чином вимоги п.10.1 та 10.4 ПДР з наданих на дослідження матеріалів справи не вбачається. З технічної точки зору дії водія автомобіля «Skoda Oktaviа», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_9 не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. З технічної точки зору дії водія автомобіля «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , які не відповідали вимогам п.10.1 та 10.4 ПДР є необхідною і достатньою умовою настання розглянутої ДТП, тобто її технічною причиною.

Допитаний в судовому зсіданні експерт ОСОБА_27 свій висновок від 23.12.2019 № 828-А підтвердив, зазначив, що надані йому у вихідних даних та матеріалах кримінального провадження покази потерпілого ОСОБА_12 , отримані слідчим під час досудового розслідування, з технічної точки зору є спроможними. Він формули в своєму висновку, по яким проводив розрахунки, не писав, оскільки таке питання слідчий перед ним не ставив, але якщо б версія потерпілого з технічної точки зору була б неспроможна, він би про це вказав у висновку. Пояснив, що в разі зміни вихідних даних висновок міг бути іншим. На питання, чому в експертному висновку ним не було досліджено версію обвинуваченого ОСОБА_9 , яка зазначена в постанові слідчого від 27.11.2019 про призначення вказаної експертизи, пояснив, що врахував всі вихідні дані, які були зазначені в тому екземплярі постанови слідчого, яку він отримав. Самостійно отримувати вихідні дані він не має права. Зазначив, що показань ОСОБА_9 щодо обставин ДТП він не бачив та у своєму висновку не відображав. Пояснив, що в наданому стороною захисту висновку судової автомеханічної експертизи з дослідження обставин зіткнення автомобілів Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_2 та Skoda Oktaviа р/н НОМЕР_1 № 10202200 від 24.02.2020 року, проведеному судовим експертом ОСОБА_28 , зазначені зовсім інші вихідні дані і механізм розвитку подій, та інший механізм ДТП, тому експерт ОСОБА_28 міг дійти протилежного висновку.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_28 свій висновок №10202200 від 24.02.2020 року, підтвердив. Суду пояснив, що автомобіль «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 в момент зіткнення не міг рухатись ні зі швидкістю 5 км/год, ні зі швидкістю 15 км/год., оскілки це є технічно неможливим. Швидкість вказаного автомобіля, на його думку, в момент ДТП складала не менше 66 км/год. (запас кінетичної енергії зробив би не можливим зупинку автомобіля «Chevrolet Aveo» в тому місці, де його знайшли після зіткнення з автомобілем «Skoda Oktaviа», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 ). Пояснив, що експертизу робив по тим матеріалам, які йому надала сторона захисту і які перелічені ним у висновку. Також, як і експерт ОСОБА_27 , звернув увагу на те, що він проводив експертизу на інших вихідних даних. ОСОБА_27 перевіряв версію тільки потерпілого ОСОБА_12 , а версію обвинуваченого не досліджував, тому версія потерпілого бралась ним за істину і з технічної точки зору не досліджувалась. Він же досліджував обидві версії. Місцем зіткнення транспортних засобів вважав початок слідів бокового юзу, які зображені на фотографії з місця ДТП в Т.3 а к.п. 60. Експерт не може сказати чи робив маневр розвороту у момент зіткнення водій «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , але технічно можливо, що він перестроювався з правого рядка у лівий.

Оскільки суду сторонами кримінального провадження надані два висновки експертів, які суперечать один одному в частині спроможності з технічної точки зору версії потерпілого ОСОБА_12 щодо обставин ДТП та відповіді на питання, дії кого з учасників ДТП з технічної точки зору знаходяться в прямому причинному зв`язку з ДТП, а саме: висновок судової автомеханічної експертизи з дослідження обставин зіткнення автомобілів «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 , та «Skoda Oktaviа», р/н НОМЕР_1 від 23.12.2019 року №828-А, відповідно до якого саме дії ОСОБА_9 перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням ДТП, та висновок судової автомеханічної експертизи з дослідження обставин зіткнення автомобілів Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_2 та Skoda Oktaviа р/н НОМЕР_1 від 24.02.2020 року № 10202200, відповідно до якої ОСОБА_9 не мав змоги запобігти ДТП, а тому в його діях немає прямого причинного зв`язку з настанням ДТП, а допит в судовому засіданні експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності, за клопотанням прокурора ухвалою суду від 04.03.2021 року була призначена та проведена комісійна транспортно-трасологічна та автотехнічна експертиза обставин ДТП від 02.09.2021 року (висновок експертів Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_29 та ОСОБА_30 № 21-1846/1911)

За висновком вказаної експертизи показання водія ОСОБА_9 відносно швидкості руху обох автомобілів технічно неспроможні. Показання водія ОСОБА_12 щодо руху його автомобілю перед зіткненням зі швидкістю 15 км/год не позбавлені технічної спроможності. Провести технічну оцінку показань обох водіїв в частині траєкторії руху автомобіля Chevrolet Aveo до моменту початку маневру його розвороту експертним шляхом неможливо внаслідок відсутності для цього слідової інформації. Всі висновки далі надані по версії водія автомобіля Chevrolet Aveo ОСОБА_12 .

За вимогами п.12.6 г) ПДР на дорозі в місці ДТП дозволявся рух автомобілів зі швидкістю на більше 110 км/год. Вимогами розділу 34 ПДР розворот в місці ДТП був заборонений. Дії водія автомобіля Skoda Oktaviа регламентувались вимогами п.13.1 ПДР, 12.6г) ПДР. Дії водія автомобіля Chevrolet Aveo регламентувались вимогами розділу 34 ПДР. Виконанням вимог п.13.1 ПДР рухаючись на безпечній дистанції за автомобілем Chevrolet Aveo, водій автомобіля Skoda Oktaviа мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем Chevrolet Aveo. Дії водія автомобіля Chevrolet Aveo в умовах ДТП носили пасивний характер, тому дослідження його належних у відповідність із вимогами ПДР дій щодо запобіганню ДТП та технічної можливості запобігання ДТП з технічної точки зору безпредметно. Дії водія автомобіля Skoda Oktaviа, які не відповідали вимогами п.13.1 ПДР, з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з ДТП. Невідповідність дій водія автомобіля Chevrolet Aveo вимогами розділу 34 ПДР у частині виконання розвороту в місці ДТП з технічної точки зору не знаходиться у причинному зв`язку з ДТП. Дії водія автомобіля Chevrolet в умовах ДТП не створювали з технічної точки зору небезпечної дорожньої ситуації для водія автомобіля Skoda Oktaviа.

Допитаний в судовому засіданні ведучий експерт ОСОБА_29 повністю підтвердив висновок експертів та пояснив, що враховуючи кут контактування автомобілів в момент ДТП, встановлений транспортно- трасологічною експертизою та з урахуванням слідів на проїзній частині водій автомобіля Chevrolet Aveo в момент зіткнення робив маневр або розвороту, або можливо заїзду з лівої смуги проїзної частини на розділову смугу, але виключається виконання маневру перестроєння. Експерт виключив можливість руху автомобіля Chevrolet Aveo в момент ДТП зі швидкістю 72-90 км/год, як стверджував водій ОСОБА_9 , а також вважав версію водія ОСОБА_9 взагалі технічно неспроможною.

Таким чином, надаючи оцінку вищевказаним висновкам автотехнічних експертиз, суд не бере до уваги висновки, наведені в експертизі №10202200 від 24.02.2020 року, наданої суду стороною захисту щодо технічної спроможності версії обвинуваченого ОСОБА_9 , що водій «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_12 перестроювався з правого рядка у лівий і намагався здійснити маневр розвороту безпосередньо перед автомобілем Skoda Oktaviа р/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 і, як наслідок, щодо не знаходження в причинному зв`язку з виникненням ДТП з технічної точки зору дій водія автомобіля «Skoda Oktaviа», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , та не відповідності вимогам п.10.1 та 10.4 ПДР з технічної точки зору дій водія автомобіля «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , які є необхідною і достатньою умовою настання розглянутої ДТП, тобто її технічною причиною.

Вищевказаний висновок експерта ОСОБА_28 суперечить фактичним обставинам справи, спростовується висновками експертів № 828-А від 23.12.2019. та №21-1846/1911 від 02.09.2021 року та сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, в том числі показаннями потерпілих очевидців ДТП щодо розташування автомобіля «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 , відносно меж проїзної частини перед ДТП.

Сторона захисту заявила клопотання про необхідність визнання висновків судового експерта ОСОБА_27 №777-А та 778-А від 29.11.2019, № 828-А від 23.12.2019, а також висновку комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи обставин ДТП № 21-1846/1911 від 02.09.2021 року (висновок експертів Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_29 та ОСОБА_30 ) недопустимими, оскільки вони не відповідають діючому законодавству.

Відповідно до ст..87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Однак, суд не вбачає підстав, передбачених ст. 87 КПК України для визнання вказаних доказів недопустимими. Всі вони були зібрані з дотриманням вимог діючого кримінально-процесуального законодавства. Судом не встановлено порушень вимог КПК України, Закону України "Про судову експертизу", Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, судовими експертами при проведенні експертиз.

Суд не вбачає порушення вимог КПК, зокрема, права на захист обвинуваченого, у проведенні комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи обставин ДТП №21-1846/1911 від 02.09.2021 року на підставі витребуваних судом за клопотанням експерта на електронному носії фотознімків з місця ДТП у цифровому вигляді, надані старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_31 та на електронному носії фотознімків пошкоджень автомобілів Шкода та Шевроле, які були виконанні при проведення транспортно - трасологічної експертизи №776-А від 04.11.2019 року експертом Одеського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_27 внаслідок того, що вказані фотознімки в цифровому форматі не були відкриті стороні захисту під час виконання вимог ст..290 КПК України. Протокол огляду місця події від 03.11.2019 року, висновки судового експерта ОСОБА_27 з фото таблицями у вигляді роздрукованих на папері фотознімків були відкриті стороні захисту. Вимог щодо відкриття фотознімків в цифровому форматі сторона захисту при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження не заявляла. Крім того, отримані судом від слідчого та судового експерта електронні носії з фотознімками були досліджені в судовому засіданні та зіставлялися з їх паперовими варіантами. Будь-яких розбіжностей, слідів перетворень або підробок судом не виявлено.

Твердження сторони захисту щодо порушення водієм ОСОБА_12 вимог ПДР, а саме: здійснення розвороту в забороненому місці, що могло стати причиною ДТП суд до уваги не приймає, оскільки таке твердження спростовується висновками вищезазначених експертиз, відповідно до яких у діях водія ОСОБА_12 дійсно вбачається невідповідність вимогам дорожньої розмітки 1.1. ПДР, однак з технічної точки зору ця невідповідність в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди не знаходиться.

Також, сторона захисту заявила клопотання про визнання недопустимим висновку судової медичної експертизи №2982 від 20.12.2019, якою встановлено у потерпілого ОСОБА_12 наявність середньої тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених в результаті ДТП, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутня історія хвороби потерпілого. Суд також не вбачає підстав для визнання експертизи недопустимим доказом. Так, згідно ухвали слідчого судді від 18..11.2019 року слідчому надано тимчасовий доступ до медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_12 , яка знаходиться в КУ «ООКЛ». В дослідній частині експертного висновку №2982 від 20.12.2019 експертом зазначено, що йому надана медична картка стаціонарного хворого №25687/1263 КУ «ООКЛ» на ОСОБА_12 , яка була досліджена експертом. За клопотанням сторони захисту судом з КУ «ООКЛ» була витребувана та досліджена в судовому засіданні копія медичної картки стаціонарного хворого №25687/1263 КУ «ООКЛ» ОСОБА_12 . Таким чином, вважати, що судово-медична експертиза потерпілого ОСОБА_12 проведена без дослідження його історії хвороби, у суду немає ніяких підстав.

Доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не доведений факт керування водієм ОСОБА_9 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння також є хибними і судом до уваги не приймаються.

Алкогольне сп`яніння це психічний стан людини, який виникає внаслідок вживання алкогольних напоїв (алкогольної інтоксикації), що призводить до фізіологічних, психічних, вегетативних і неврологічних розладів.

Ступінь сп`яніння згідно з ч. 2 ст. 67 КК України може бути врахований судом при вирішенні питання про невизнання вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, обставиною, що обтяжує покарання.

Відповідно до п. 7 ч. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, вбачається, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно п. 8 ч. 1 вказаної Інструкції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Так, судом досліджений Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений 03.11.2019 року о 17.35 год. закладом охорони здоров`я КНП «ООМЦПЗ» та Акт медичного огляду особи №001378 від 03.11.2019, складений КНП «ООМЦПЗ» о 17.05 год. на підставі направлення слідчого від 03.11.2019 о 13.20 год., на підставі якого складений Висновок, відповідно до яких ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного сп`яніння. З наданих документів вбачається, що до такого висновку лікар-нарколог дійшов на підставі комплексного дослідження, а саме: зовнішніх ознак, дослідження повітря, що видихається та аналізу сечі. Вказаний висновок лікаря-нарколога стороною захисту не спростований. Доводи захисників, що з моменту ДТП до проведення медичного огляду пройшло більше 2 годин, а тому вказаний висновок є недійсним, не заслуговують на увагу, оскільки з показань допитаних в судовому засіданні обвинуваченого та свідка ОСОБА_21 вбачається, що з моменту ДТП до доставлення ОСОБА_9 до лікарні для огляду останній не вибував з-під контролю працівників поліції, тому спиртних напоїв після ДТП не міг вживати. Показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_21 , що ОСОБА_9 (за версією обвинуваченого - у відділі поліції, за версією свідка - на місці пригоди люди) давали пити дивну воду з чужої пляшки, є, на думку суду, вигаданими з метою уникнути обвинуваченим відповідальності за вчинене.

Також, з показань самого обвинуваченого та свідка ОСОБА_21 - пасажирки автомобілю «Skoda Oktaviа», р/н НОМЕР_1 , яка до того ж є доброю знайомою обвинуваченого, вбачається, що напередодні вечором ОСОБА_9 вживав алкоголь горілку. Також свідок ОСОБА_21 , даючи показання з приводу їх відпочинку разом, спочатку повідомила, що алкоголь вони не вживали взагалі, оскільки вона не п`є, а ОСОБА_9 не можна в силу захворювання на гепатит С, потім розповіла, що горілку все таки вони вжили по 3 чарки, але дуже маленькі. Непослідовність та суперечність показань свідка, на думку суду, свідчить про її бажання допомогти обвинуваченому та свідчити на його користь.

ВС неодноразово зазначав про дотримання належного порядку встановлення факту перебування особи в момент вчинення злочину у стані алкогольного чи іншого сп`яніння шляхом дослідження і оцінки всієї сукупності доказів, зокрема і показань свідків, про що йдеться у постановах ККС від 15.03.2018 у справі №372/2291/16-к, від 21.11.2019 у справі №564/590/17, від 3.12.2019 у справі №571/1436/15-к, від 11.02.2020 у справі №643/20474/15-к.

Крім того, норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень ст.ст. 84, 92, 94 КПК. (Висновок Верховного Суду у справі № 643/20474/15-к від 11 лютого 2020 р.).

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Проаналізувавши усі зібрані у ході судового розгляду докази у їх сукупності, давши їм належну оцінку, суд прийшов до висновку, що водій ОСОБА_9 допустив порушення пунктів 2.3.б); 2.9а); 12.3.; 12.1; 13.1. «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Допущені ним порушення перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП.

Допущене водієм ОСОБА_12 порушення вимог дорожньої розмітки 1.1. ПДР (вузька суцільна лінія) в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди не знаходиться та аварійної ситуації для водія ОСОБА_9 не створило.

Не проведення освідування водія ОСОБА_12 на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі не викликано навмисною поведінкою ОСОБА_12 щодо уникнення такого освідування, не свідчить про його перебування за кермом на момент ДТП в стані алкогольного сп`яніння та не виключає кримінальної відповідальності водія ОСОБА_9 за вчинене кримінальне правопорушення.

При цьому суд також критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_21 про те, що ОСОБА_12 перестроювався з правого рядка у лівий і намагався здійснити маневр розвороту безпосередньо перед автомобілем Skoda Oktaviа р/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 , скерувавши свій автомобіль «Chevrolet Aveo» майже перпендикулярно до автомобіля під керуванням ОСОБА_9 на проїзній частині, що створило аварійну ситуацію для водія ОСОБА_9 , оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, дослідженими судом, зокрема, показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілих та дослідженими судом висновками авто технічних експертиз. Такі показання суд вважає неправдивими, викликаними бажанням обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Обвинувачений ОСОБА_9 допустив грубі порушення ПДР, внаслідок його злочинної самовпевненості сталося зіткнення транспортних засобів, в результаті якого пасажирка автомобіля Chevrolet Aveo» ОСОБА_20 отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала її смерть; пасажирка автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_15 отримала тяжкі тілесні ушкодження; пасажирка автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_17 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості; водій автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Аналізуючи та оцінюючи вищезазначені досліджені в судовому засіданні докази, надані стороною обвинувачення, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, поза розумним сумнівом свідчить про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Докази, надані стороною захисту, вказаних висновків суду не спростовують.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяло тяжке тілесне ушкодження та спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд відповідно до ст.65 КК України враховує, що він вчинив необережний тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий, за місцем роботи та проживання характеризується тільки з позитивної сторони, на утриманні має неповнолітню дитину та батьків-пенсіонерів, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не значиться.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 за вчинення злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, покарання, передбачене санкцією статті у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, яке суд вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Однак, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому максимального покарання, яке передбачено санкцією ч.2 ст. 286 КК України, як просить потерпілий ОСОБА_16 , з огляду на те, що вказаний тяжкий злочин є необережним, ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має утриманців.

При цьому, підстави для застосування ст. ст. 69, 75 КК України відсутні, оскільки наявна така обтяжуюча обставина як вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, ставлення обвинуваченого до вчиненого не свідчить про його щире каяття, вину свою ОСОБА_9 не визнав, не сприяв розкриттю злочину, не надавав допомогу потерпілим на лікування, хоч на час вчинення злочину мав на праві власності майно та був працевлаштований, мав дохід, тобто мав таку можливість.

Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з досудовою доповіддю, складеною 06.04.2020 року органом пробації, відповідно до якої виправлення ОСОБА_9 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Щодо заявлених цивільних позовів.
Одеською обласною прокуратурою пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , відповідно до якого просять стягнути з обвинуваченого на користь держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради» заподіяну майнову шкоду у сумі 83111,80 грн. Мотивований позов тим, що КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» ООР» є бюджетною установою, кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілих є бюджетними, добровільно обвинуваченим не відшкодовані, це суттєво зачіпає інтереси держави та є підставою для представництва органами прокуратури інтересів держави в особі КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» ООР» . Таким чином КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» ООР» завдано майнову шкоду на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_17 у період з 03.11.2019 року по 20.11.2019 року в сумі 17137,40 грн., ОСОБА_12 у період з 03.11.2019 року по 13.11.2019 року в сумі 10487 грн. та ОСОБА_15 у період з 03.11.2019 року по 24.12.2019 року в сумі 55487,40 грн. та складає загальну суму сумі 83111,80 грн. (Довідки розрахунку вартості лікування додані до позовної заяви).

Обвинувачений ОСОБА_9 під час судового розгляду позовні вимоги прокурора в інтересах КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради» повністю не визнав.

Співвідповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» позов не визнала, мотивуючи тим, що страховик не відшкодовує витрати лікувального закладу на лікування потерпілих Крім того, страхувальник не здійснив повідомлення страховика про ДТП в порушення вимог п.п.33.1.4. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" протягом трьох робочих днів, а тому обов`язок відшкодування шкоди покладається саме на нього.

Цивільний кодекс України у ч. 1 статті 1166 вказує, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Також, згідно частини 1 статті 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

За приписами п. 1 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ від 16 липня 1993 №545 згідно із статтею 1206 Цивільного кодексу України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 №6-1343цс15 сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам (потерпілим) унаслідок вчинення ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу, а не на витрати лікувального закладу.

Таким чином, у КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради виникло право на відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілих від злочину від обвинуваеного ОСОБА_9 , і вказаний позов прокурора підлягає задоволенню.

Потерпілим ОСОБА_12 заявлено цивільний позов до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. Позов мотивований тим, що потерпілий внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості та поніс витрати на лікування у розмірі 7592,46 грн.(чеки додаються), а також неправомірними діями обвинуваченого йому завдано моральної шкоди, яку він оцінив у 70 000 грн. Моральна шкода виражається у душевних стражданнях, пов`язаних зі смертю доньки ОСОБА_20 , а також у фізичних стражданнях та болю, які він переніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_9 позовні вимоги не визнав. Заперечення проти позову мотивував тим, що в позові відсутня деталізація позовних вимог та підстави розрахунку моральної шкоди. На його думку, позов не обґрунтований та задоволенню не підлягає.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_9 застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АРКС» згідно Полісу №ЕР109827320, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого складає: 200 000 грн. за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, 100 000 грн. за шкоду, заподіяну майну, франшиза 2000 грн.

Крім того, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону № 1961-IV), МТСБУ) відшкодовується потерпілому-фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.06.2022 року по справі № 477/874/19 зауважила, що розмір відшкодування моральної шкоди розраховується як 5% від страхової виплати у межах страхової суми згідно з приписами пункту 9.1 статті 9, абзацу першого пункту 22.1 статті 22 та статті 26-1 Закону № 1961-IV.

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та пунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону № 1961-IV, МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (пункт 27.3 статті 27 Закону № 1961-IV).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.12.2021 року по справі № 147/66/17 звертає увагу на те, що потерпіла особа у разі настання страхового випадку набуває право на відшкодування моральної шкоди. Страхове відшкодування такої шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (зокрема, смертю). У таких випадках розмір моральної шкоди, яку відшкодовує страховик винної особи, передбачений статтею 26-1 та пунктом 27.3 статті 27 Закону.

Страхувальник, який спричинив настання страхового випадку, відшкодовує моральну шкоду заподіяну у зв`язку з каліцтвом або смертю потерпілого лише у разі, якщо її розмір перевищує ліміт відповідальності страховика, та у випадку, якщо потерпіла особа просить відшкодувати моральну шкоду з інших підстав, ніж передбачені статтею 23 Закону № 1961-IV.

Розмір мінімальної заробітної плати на день настання страхового випадку складав 4173 грн., загальний розмір відшкодування страховиком моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого складає 50 076 грн. (4173 грн.х12 ).

Враховуючи, що вимоги про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю заявили батько та чоловік загиблої ОСОБА_14 , розмір відшкодування страховиком моральної шкоди складає по 25 038 грн. на кожного з стягувачів.

Потерпілий ОСОБА_12 вимог до страхової компанії не заявив, а вважає відповідальним за шкоду тільки обвинуваченого ОСОБА_9 , що є, на думку суду, помилковим.

Заявлений до відшкодування розмір майнової шкоди за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю складає 7 592,46 грн., не перевищує страхову суму 200 000 грн., а тому повинен бути відшкодований страховиком.

Суд погоджується з розміром моральної шкоди, заявленим потерпілим ОСОБА_12 до відшкодування і вважає, що моральна шкода, заподіяна потерпілому у зв`язку зі смертю дочки ОСОБА_14 підлягає відшкодуванню страховиком в сумі 25 038 грн. Різницю же в сумі 44 962 грн. (70 000 грн. 25 038 грн.) повинен сплатити обвинувачений ОСОБА_9 .

Отже позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_9 моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_12 в сумі 44 962 грн. В іншій частині позову слід відмовити.

Потерпілим ОСОБА_13 заявлено цивільний позов до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. Позов мотивований тим, що потерпілий поніс витрати на поховання дружини ОСОБА_20 в сум 84 542 грн., з яких витрати на поминальний обід складають 17 042 грн. Також неправомірними діями обвинуваченого йому завдано моральної шкоди, яку він оцінив у 50 000 грн. Моральна шкода виражається у душевних стражданнях, пов`язаних зі смертю дружини ОСОБА_20 .

Обвинувачений ОСОБА_9 позовні вимоги не визнав. Заперечення проти позову мотивував тим, що в позові відсутня деталізація позовних вимог та підстави розрахунку моральної шкоди.

В подальшому ОСОБА_9 добровільно сплатив потерпілому ОСОБА_13 згідно розписки від 23.11.2020 майнову шкоду в сумі 28 000 грн., згідно розписки від 24.02.2021 гроші в сумі 25 000 грн., згідно розписки від 16.11.2021 майнову шкоду в сумі 32 000 грн., згідно розписки від 23.02.2022 майнову шкоду в сумі 27 000 грн., а всього кошти в сумі 112 000 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_9 застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АРКС» згідно Полісу №ЕР109827320, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого складає: 200 000 грн. за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, 100 000 грн. за шкоду, заподіяну майну, франшиза 2000 грн.

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та пунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону № 1961-IV, МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (пункт 27.3 статті 27 Закону № 1961-IV).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.12.2021 року по справі № 147/66/17 звертає увагу на те, що потерпіла особа у разі настання страхового випадку набуває право на відшкодування моральної шкоди. Страхове відшкодування такої шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (зокрема, смертю). У таких випадках розмір моральної шкоди, яку відшкодовує страховик винної особи, передбачений статтею 26-1 та пунктом 27.3 статті 27 Закону.

Страхувальник, який спричинив настання страхового випадку, відшкодовує моральну шкоду заподіяну у зв`язку з каліцтвом або смертю потерпілого лише у разі, якщо її розмір перевищує ліміт відповідальності страховика, та у випадку, якщо потерпіла особа просить відшкодувати моральну шкоду з інших підстав, ніж передбачені статтею 23 Закону № 1961-IV.

Розмір мінімальної заробітної плати на день настання страхового випадку складав 4173 грн., загальний розмір відшкодування страховиком моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, складає 50 076 грн.

Враховуючи, що вимоги про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю заявили батько та чоловік загиблої ОСОБА_14 , розмір відшкодування страховиком моральної шкоди складає по 25 038 грн. на кожного з стягувачів.

Оскільки потерпілий ОСОБА_13 вимог до страхової компанії не заявив, а вважає відповідальним за шкоду тільки обвинуваченого ОСОБА_9 , що є помилковим, оскільки заявлений до відшкодування розмір майнової та моральної шкоди, спричиненої смертю дружини, не перевищує страхову суму 200 000 грн. (заявлено всього на суму 134 542 грн.). Але враховуючи, що обвинувачений добровільно сплатив потерпілому шкоду в сумі 112 000 грн., а витрати на поминальним обід в сумі 17 042 грн. відповідно до вимог Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 року до відшкодування не підлягають, суд вважає, що позов потерпілого ОСОБА_13 до обвинуваченого ОСОБА_9 задоволенню не підлягає внаслідок добровільного відшкодування шкоди обвинуваченим в межах його цивільно-правової відповідальності.

Потерпілою ОСОБА_14 заявлено цивільний позов до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. Так, потерпіла просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на свою користь 233699,17 грн. матеріальної та 150 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування цивільного позову потерпіла вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія ОСОБА_9 її матері ОСОБА_15 спричинені тяжкі тілесні ушкодження, на лікування потерпілої ОСОБА_15 нею витрачено 233699,17 грн., що підтверджується доданими чеками. Також, ОСОБА_15 злочином завдано моральної шкоди, яка виразилась у фізичному болі та стражданнях, викликаних каліцтвом та порушенням нормальних життєвих зв`язків. Розмір моральної шкоди, спричиненої її матері, потерпіла ОСОБА_14 оцінила в 150 000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_9 позов не визнав, оскільки він поданий неналежним позивачем. В подальшому ОСОБА_9 добровільно сплатив потерпілій ОСОБА_14 спричинену майнову шкоду згідно розписки від 23.11.2020 в сумі 28 000 грн., згідно розписки від 24.02.2021 гроші в сумі 25 000 грн., згідно квитанції банку від 01.11.2021 гроші в сумі 27 000 грн., згідно квитанції банку від 11.01.2022 гроші в сумі 27 000 грн., згідно квитанції банку від 22.02.2022 гроші в сумі 20 000 грн., згідно квитанції банку від 19.05.2022 гроші в сумі 35 000 грн., згідно квитанції банку від 01.08.2022 гроші в сумі 40 000 грн., згідно квитанції банку від 10.09.2022 гроші в сумі 26 719 грн., а всього відшкодування в сумі 228 719 грн.

Співвідповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» позов не визнала, мотивуючи тим, що страхувальник не здійснив повідомлення страховика про ДТП в порушення вимог п.п.33.1.4. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" протягом трьох робочих днів, а тому обов`язок відшкодування шкоди покладається саме на нього. Крім того, потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_14 не звертались до страховика в досудовому порядку з заявами про відшкодування шкоди Внаслідок ДТП потерпілій ОСОБА_14 не спричинена шкода життю та здоров`ю. До чеків на придбання лікарських засобів та витрат на лікування не додані документи, які б підтверджували призначення такого лікування, страховик відшкодовує моральну шкоду в розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Згідно Полісу №ЕР109827320 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого складає: 200 000 грн. за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, 100 000 грн. за шкоду, заподіяну майну, франшиза 2000 грн.

Суд погоджується з доводами відповідача ОСОБА_9 та співвідповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» , що безпосередньо самій потерпілій ОСОБА_14 внаслідок ДТП не завдано шкоди, заподіяної життю та здоров`ю або майну, вона визнана органом досудового розслідування потерпілою в силу вимог ч.6 ст.55 КПК України внаслідок того, що потерпіла від ДТП її матір ОСОБА_15 знаходилась в реанімації та не могла здійснювати своїх прав та обов`язків. В подальшому під час судового розгляду ОСОБА_15 звернулась до суду з заявою про визнання її потерпілою, яка була задоволена судом та ухвалою суду ОСОБА_15 визнано потерпілою по даному кримінальному провадженню. ОСОБА_15 цивільний позов не заявляла. У ОСОБА_14 відсутні підстави стягувати відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП ОСОБА_15 , на свою користь. Отже, на думку суду, ОСОБА_14 є неналежним позивачем за заявленим нею цивільним позовом і в його задоволенні слід відмовити, враховуючи, що заявлений нею розмір понесених витрат на лікування ОСОБА_15 в сумі 233 699,17 грн., майже повністю добровільно сплачений обвинуваченим в сумі 228 719 грн.

Під час досудового розслідування проведено ряд експертиз:
- судову автотехнічну експертизу по дослідженню технічного стану транспортного засобу, вартістю 1413,09 грн.

- судову автотехнічну експертизу по дослідженню технічного стану транспортного засобу, вартістю 1413,09 грн.

- судову транспортно-трасологічну експертизу, вартістю 4710,30 грн.

- судову автотехнічну експертизу з дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди, вартістю 1884,12 грн.

Загальна сума витрат на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування складає 9420,60 грн.

Виконавець зазначених експертиз: Одеський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України (адреса: 65005, м. Одеса, вул. Прохоровська, 35, тел.: 048 234-76-25, (УК у м. Одесі/ Малиновський р-н, /24060300, р/р 5007 , банк Казначейство України (ЕАП) код банку (МФО) 899998, за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» по Одеській області.

Також, під час судового розгляду проведена комісійна транспортно-трасологічна та авто-технічна експертиза вартістю 9266,94 грн. Виконавець експертизи Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м.Одеса, вул..Рішельєвська, 8, ).

Всього витрати на залучення експертів склали 18 687,54 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України, вказані процесуальні витрати у розмірі 18 687,54 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Речові докази по справі: - автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які знаходяться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів №8 м. Одеса, вул..Станційна 27-А повернути власникам.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання підлягає залишенню попереднім, до набрання вироком законної сили.

Також слід зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 03.11.2019 по 03.11.2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання - з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов Прокуратури Одеської області в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради» до ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради» (Код , місце розташування 65025, м.Одеса, вул..Ак.Заболотного, 26) кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_17 в сумі 17137,40 грн., ОСОБА_12 в сумі 10487 грн. та ОСОБА_15 в сумі 55487,40 грн., а всього в сумі 83111,80 грн.

В задоволенні вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 на відшкодування моральної шкоди 44 962 грн.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином залишити без задоволення.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 до ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином залишити без задоволення.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які знаходяться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів №8 м. Одеса, вул..Станційна 27-А повернути власникам.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 06.11.2019 з метою збереження речових доказів на автомобіль марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходяться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів №8 м. Одеса, вул..Станційна 27-А.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 06.11.2019 на автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в частині заборони користування та розпорядження майном - не скасовувати до виконання рішення суду в частині задоволених цивільних позовів.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 18 687,54 грн.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити попереднім до набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 03.11.2019 року по 03.11.2020 року.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1