Справа №463/1129/19
Провадження №1-кп/463/69/22
В И Р О К
іменем України

08 листопада 2022 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові об`єднане кримінальне провадження № 0003324 від 06.12.2018, № 0000218 від 31.01.2019 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє 20.04.2022 вироком Сихівського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого, востаннє 20.04.2022 вироком Сихівського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 289 КК України, з врахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, на 5 років 1 місяць позбавлення волі без конфіскації майна,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за попередньою змовою між собою групою осіб, 05 грудня 2018 року близько 06.00 год., маючи умисел на заволодіння транспортним засобом, направилися за адресою: м. Львів, вул. Мечникова, 8Б, де був припаркований транспортний засіб марки «BMW», моделі «318», чорного кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 , 1995 року випуску, який на праві користування належить ОСОБА_10 , та реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи за заздалегідь узгодженим планом, ОСОБА_8 викликав на місце події евакуатор марки «Мерседес Спринтер 308», жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , назвавшись водію евакуатора ОСОБА_11 власником автомобіля БМВ, ввівши цим останнього в оману, після чого за його допомогою та за допомогою ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , що мали умисел на заволодіння згаданим транспортним засобом, завантажили автомобіль на платформу евакуатора та транспортували його на територію гаражного кооперативу за адресою: АДРЕСА_6 , де дії обвинувачених були викриті працівниками поліції, а транспортний засіб БМВ вилучено. Своїми незаконними діями обвинувачені заподіяли потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 84 360 грн.

Таким чином, вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, свою вину визнав повністю та пояснив, що 05.12.2018 близько 06.00 год. він разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 направилися на вул. Мечникова, де був припаркований автомобіль БМВ 318 чорного кольору з умислом заволодіти вказаним транспортним засобом. При цьому, ОСОБА_9 зрозумів про намір незаконного заволодіння транспортним засобом на місці події, але продовжив діяти спільно. ОСОБА_8 викликав евакуатор, повідомив водію, що він власник БМВ. Вони завантажили автомобіль на платформу евакуатора та транспортували його на вул. Максимовича в гараж ОСОБА_7 . У скоєному щиро розкаюється.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, свою вину визнав повністю та пояснив, що 05.12.2018 близько 06.00 год. він разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 направилися на вул. Мечникова, де був припаркований автомобіль БМВ 318 чорного кольору з умислом заволодіти вказаним транспортним засобом. При цьому, ОСОБА_9 зрозумів про намір незаконного заволодіння транспортним засобом на місці події, але продовжив діяти спільно. ОСОБА_8 викликав евакуатор, повідомив водію, що він власник БМВ. Вони завантажили автомобіль на платформу евакуатора та транспортували його на вул. Максимовича в гараж ОСОБА_7 . У скоєному щиро розкаюється.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, свою вину визнав повністю та пояснив, що 05.12.2018 близько 06.00 год. він разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 направилися на вул. Мечникова, де був припаркований автомобіль БМВ 318 чорного кольору. ОСОБА_9 зрозумів про намір незаконного заволодіння транспортним засобом на місці події, але продовжив діяти спільно з обвинуваченими. ОСОБА_8 викликав евакуатор, повідомив водію, що він власник БМВ. Вони завантажили автомобіль на платформу евакуатора та транспортували його на вул. Максимовича в гараж ОСОБА_7 . У скоєному щиро розкаюється.

Крім повного визнання обвинуваченими своєї вини, їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він користується транспортним засобом марки «BMW», моделі «318», чорного кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 , 1995 року випуску. Ввечері 04.12.2018 як зазвичай припаркував свій автомобіль біля гуртожитку на вул. Мечникова, 8Б у м. Львові. Зранку виявив, що автомобіля немає. Коли оглянув відео з камер відеоспостереження, виявив, що автомобіль забрав евакуатор. На даний час майно йому повернуто, претензій до обвинувачених немає, просить їх суворо не карати.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження на підставі положень КПК України визнано недоцільним. Судом встановлено, що показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи, з`ясовано, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 правильно розуміють зміст фактичних обставин пред`явленого обвинувачення, сумнівів у добровільності їх позиції немає, сторонам роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані в кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, їх дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є тяжким злочином; особу винного, який раніше судимий за злочини проти власності, на обліку в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей; щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, які пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає і приходить до висновку, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі без конфіскації майна, що буде достатнім для виправлення особи та недопущення вчинення ним та іншими особами в подальшому аналогічних злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Крім цього, до обвинуваченого слід застосувати положення ст.70 КК України, оскільки встановлено, що після постановлення вироку від 20.04.2022 року Сихівським районним судом м. Львова ОСОБА_7 винен ще і в іншому злочині вчиненому ним до постановлення даного вироку. Відтак, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 слід остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів та згідно з ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати покарання відбуте частково за попереднім вироком.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є тяжким злочином; особу винного, який раніше судимий за злочини проти власності, на обліку в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває; щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, які пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає і приходить до висновку, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі без конфіскації майна, що буде достатнім для виправлення особи та недопущення вчинення ним та іншими особами в подальшому аналогічних злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Крім цього, до обвинуваченого слід застосувати положення ст.70 КК України, оскільки встановлено, що після постановлення вироку від 20.04.2022 року Сихівським районним судом м. Львова ОСОБА_8 винен ще і в іншому злочині вчиненому ним до постановлення даного вироку. Відтак, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_8 слід остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів та згідно з ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати покарання відбуте частково за попереднім вироком.

Вказане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є тяжким злочином; особу винного, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, посередньо характеризується згідно досудової доповіді; щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, які пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає і приходить до висновку, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі без конфіскації майна, що буде достатнім для виправлення особи та недопущення вчинення ним та іншими особами в подальшому аналогічних злочинів.

Із врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, міцні соціальні зв`язки, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, під час воєнного стану в Україні проходить службу в ЗСУ, вчинив тяжкий злочин, але у чому на даний час щиро розкаюється, активно сприяв у його розкритті, позицію потерпілого, який немає претензій до обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України (а.с.26 том 2).

Речовий доказ у кримінальному провадженні, який знаходиться на зберіганні в потерпілого - транспортний засіб марки «BMW», моделі «318», чорного кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 , 1995 року випуску - слід повернути володільцю ОСОБА_10 .

У відповідності до ст. 174 КПК України слід скасувати арешт на майно, який накладено ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2018 року (а.с.27 том 2).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та вироком Сихівського районного суду м. Львова від 20 квітня 2022 року призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна, зарахувавши в строк покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з часу фактичного тримання під вартою 31.10.2019 згідно з вироком Сихівського районного суду м. Львова від 20.04.2022.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим, призначеним за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 20 квітня 2022 року, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна, зарахувавши в строк покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з часу приведення вироку Сихівського районного суду м. Львова від 20.04.2022 до виконання, та на підставі вказаного вироку, зарахувавши ОСОБА_8 у строк покарання термін його перебування під вартою з 29.10.2019 фактичне затримання по 29.01.2020 включно та термін відбуття покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 13.11.2019 з 30.01.2020 до набрання даним вироком законної сили.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, який знаходиться на зберіганні в потерпілого - транспортний засіб марки «BMW», моделі «318», чорного кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 , 1995 року випуску - повернути володільцю ОСОБА_10 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07грудня 2018 року, на транспортний засіб марки «BMW», моделі «318», чорного кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_2 , 1995 року випуску.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1