Справа № 541/873/23
№ провадження 1-кп/541/131/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000002 від 01.01.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргорода, Полтавської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, військовослужбовця, має військове звання - головний сержант, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №23 від 20.08.2022 призначений на посаду головного сержанта 2 взводу охорони 2 роти охорони військової частини НОМЕР_1 та поставлений на всі види забезпечення.

31.12.2022 року близько 14 години 40 хвилин, водій автомобіля марки Mitsubishi моделі Outlander, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, (згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, КП «Миргородської ЛІЛ» Миргородської міської ради від 31.12.2022), рухаючись по автодорозі Велика Багачка - Миргород, в напрямку м. Миргорода, не доїжджаючи до автодороги Миргород-Хорол, на заокругленні дороги з власної необережності порушуючи вимоги п.п. 2.9 а), 12.1 Правил дорожнього руху, в яких вказано: 2.9 Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, не впорався з керуванням, допустив виїзд на зустрічну смугу руху де відбулося зіткнення з автомобілем марки ВАЗ, моделі 21063, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку руху та перевозив в якості пасажира ОСОБА_7 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №122 від 17.02.2023, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закрита травма грудної клітини, перелом 5-6,8 ребер по середньо-аксілярній лінії, 7-10 ребер зліва по лопаточній лінії, лівобічний гемопневмоторакс (операція 02.01.23, 12.01.2023), забій обох легень, правобічний гідроторакс, компресійний перелом 4-го грудного хребця, скалковий перелом крила та тіла лівої здухвенної кістки зліва зі зміщенням відламків, перелом лонної та сідничної кістки зліва зі зміщенням відломків (операція 13.01.2023), закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, «...В лівій лобній ділянці забійна рана...», «...По задньо-боковій поверхні тулуба зліва ... підшкірна гематома...», які могли утворитися від дії твердих тупих предметів, також, можливо, при дорожньо-транспортній пригоді, по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення.

Потерпіла ОСОБА_7 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №92 від 16.02.2023, отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелом правої променевої кістки в типовому місці, який міг утворитися від дії тупих, твердих предметів, також, можливо при дорожньо-транспортній пригоді, по ступеню тяжкості відноситься до пошкоджень середнього ступеня тяжкості, як спричинивши тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Відповідно до висновку інженерно - транспортної експертизи від 16.02.2023 №СЕ-19/117-23/2784-ІТ у заданій дорожній обстановці в діях водія Mitsubishi моделі Outlander, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п.12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В умовах заданої пригоди водій автомобіля марки Mitsubishi моделі Outlander, д.н.з. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути ДТП, шляхом виконання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження та середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286-1 КК України.

17.03.2023 року між прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 5 років.

На підставі ст. 58 КК України замість призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки ОСОБА_4 буде призначене покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки із відрахуванням в дохід держави двадцяти відсотків із грошового забезпечення засудженого ОСОБА_4 , з позбавленням права керувати транспортними засобами на 5 (п`ять) років.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені злочину визнав повністю.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, але подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та зазначили, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають. Погоджуються з узгодженою мірою покарання відносно ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор просив суд призначити обвинуваченому мінімальне покарання передбачене санкцією ч. 2 ст. 286-1 КК, із застосуванням ст. 69 та 58 КК України, у виді 2 років службового обмеження для військовослужбовців із відрахуванням в дохід держави двадцяти відсотків із грошового забезпечення обвинуваченого з позбавлення права керувати транспортним засобом на 5 років.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали, які надійшли з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до тяжких злочинів, санкція яких не передбачає інших видів покарання, окрім позбавлення волі. Покарання, узгоджене сторонами угоди, із застосуванням ст.ст.69, 58 КК України, відповідає санкції, яка передбачена ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Потерпілими надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , який раніше не судимий, під час проходження військової служби незнятих дисциплінарних стягнень не має, за місцем проходження військової служби характеризується з позитивної сторони, показав себе як досвідчений та вмілий військовослужбовець; наявність листа командування військової частини з проханням не призначати покарання, пов`язане з обмеженням чи позбавленням волі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 необхідний для виконання бойових завдань на безпосередній ліній зіткнення; повне відшкодування моральних та матеріальних збитків потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей; під час здійснення досудового розслідування співпрацював з органами досудового розслідування, а також відсутність обтяжуючих обставин.

Сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 286-1 КК України, із застосуванням положень ст.ст. 69,58 КК України , враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, у виді 2 років службового обмеження для військовослужбовців із відрахуванням в дохід держави двадцяти відсотків із грошового забезпечення обвинуваченого з позбавленням права керувати транспортними засобами на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Згідно частин 2 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Згідно статті 58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.

Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Покарання, що узгоджено сторонами угоди, відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, та враховує пом`якшуючі покарання обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, є обґрунтованим, відповідає меті покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Покарання визначено сторонами з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65-67, 69 КК України, з урахуванням ч.2 ст.5 КК України (закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі) та ст. 58 КК України. ОСОБА_4 у судовому засіданні однозначно заявив, що зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та буде справедливим, і не буде становити «особистий надмірний тягар для обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи». Крім того, призначене покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, і воно випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст.474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою.

Обставин, які перешкоджають затвердженню угоди, не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.119, 122, 124, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 березня 2023 року, укладену між прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене ч. 2 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 58 КК України, замість позбавлення волі строком на два роки призначити ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на два роки із відрахуванням в доход держави 20% відсотків із суми його грошового забезпечення та з позбавленням права керувати транспортними засобами на 5 (п`ять) років.

Під час відбування цього покарання ОСОБА_4 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, судової експертизи технічного стану, судової інженерно-транспортної експертизи на загальну суму 3020 ( три тисячі двадцять) гривень 48 копійок.

Речові докази: Автомобіль марки Mitsubishi моделі Outlander, д.н.з. НОМЕР_2 залишити у власності у ОСОБА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , скасувавши арешт з вищезазначеного автомобіля , накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.01.2023 року в частині відчуження та розпорядження, оскільки арешт в частині користування був скасований ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16.02.2023 року.

Автомобіль марки ВАЗ, моделі 21063, д.н.з. НОМЕР_3 , що знаходиться на майданчику тримання транспортних засобів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, розташованому в м. Миргороді по вул. Мінзаводській 1а, Полтавської області повернути власнику ОСОБА_6 , скасувавши арешт з вищезазначеного автомобіля, накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.01.2023 року

Рентген знімок на одному паперовому аркуші на якому знаходиться зображення правої руки та надписи КНП «МЛІЛ ММР ОСОБА_7 31.12.2022, 16:18:58», Рентгенографії на одному паперовому аркуші на якому знаходиться надпис рентгенографія правого променево-зап`ястного суглобу від 02.02.2023 на ОСОБА_7 «Перелом променевої кістки в типовому місці» - залишити у власності ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1