КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №642/486/22
Провадження № 1-кп/552/77/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2023 Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000007 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 01.06.2021 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.186, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

встановив:

10 грудня 2021 року близько 22 години ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку № 8 по вул. Ярославська у м. Харків, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше знайомою ОСОБА_4 , 2001 року народження, умисно наніс один удар рукояткою предмету схожого на ніж в область лівої надбрівної дуги ОСОБА_4 , яка в той час знаходилась за його спиною, у результаті потерпілій ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-19/2022 від 06.01.2022, було спричинено тілесні ушкодження: забита рана (яка потребувала проведення первинної хірургічної обробки) у ділянці проекції зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги на тлі синця у лівій навколоочній ділянці, що розповсюджується на лобну ділянку ліворуч, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в суді ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку не визнав та розповів, що 10.12.2021 у вечері під час конфлікту наніс удар потерпілій ОСОБА_4 не навмисно. Потерпіла стояла у нього за спиною і він розмахуючи руками випадково наніс удар їй по обличчю. Також зазначив, що під час проведення слідчого експерименту за його участі оговорив себе, оскільки на той час потерпіла погоджувалася отримати від нього кошти в рахунок відшкодування завданої шкоди та відмовитися від обвинувачення.

Допитана в суді потерпіла ОСОБА_4 розповіла, що 10 грудня 2021 року близько 22 години вона разом із своїм хлопцем ОСОБА_7 та подругою ОСОБА_8 прийшли у двір будинку АДРЕСА_2 , де до них з будинку вийшов ОСОБА_5 разом з малолітньою дочкою ОСОБА_8 . При цьому, хоча на вулиці було холодно, дитина була лише у одному підгузнику. Тоді ОСОБА_8 зробила зауваження ОСОБА_5 , вдарила його долонею по обличчю та забравши дитину, побігла у будинок. На вказані дії ОСОБА_5 розлютився, вихопив із кишені ніж і почав ним розмахувати перед ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , намагаючись заспокоїти ОСОБА_5 , стала позаду нього та сказала, щоб він припинив. Однак останній розвернувся до неї і наніс удар колодкою ножа, який тримав у правій руці, у її ліву брову. Вона відчула різку біль та у неї пішла кров. При цьому, ОСОБА_5 продовжував розмахувати ножем, а потім вдарив сам себе ножем у ногу. У подальшому вони викликали поліції та швидку допомогу, яка забрала її та ОСОБА_5 до лікарні. Вона відмовляється отримувати кошти від обвинуваченого та наполягає на суворому покаранні.

Свідок ОСОБА_7 , надав показання аналогічні з потерпілою ОСОБА_4 та зазначив, що коли ОСОБА_5 витяг із кишені ніж, то намагався нанести йому удар. Коли його дівчина ОСОБА_4 підійшла з заду та спробувала заспокоїти ОСОБА_5 , останній розвернувся і з силою наніс їй удар колодкою ножа у брову та, не зважаючи на те, що у останньої пішла кров, він і далі продовжив розмахувати ножем, а потім раптово наніс сам собі удар ножем по нозі. ОСОБА_5 від болю впав та випустив ніж. Тоді ОСОБА_7 ногою відштовхнув ніж подалі.

Свідок ОСОБА_8 розповіла, що ввечері 10.12.2021 вона разом із друзями прийшла до будинку, у якому мешкає її колишня свекруха, за своєю дочкою. ОСОБА_5 , який є братом її колишнього чоловіка, виніс на двір її доньку роздягненою. Тоді вона забрала у нього дитину і побігла у квартиру. Коли вона знову вийшла на двір, то побачила свою подругу ОСОБА_4 , у якої обличчя було у крові. Остання їй розповіла, що це ОСОБА_5 вдарив її рукояткою ножа та розсік брову.

Крім показань потерпілої та свідків, вина ОСОБА_5 також підтверджується оголошеними та дослідженими в суді:

даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.12.2021, згідно яких ОСОБА_4 просила вжити заходів щодо ОСОБА_5 , який 10.12.2021 близько 22 години у АДРЕСА_2 , в ході сварки наніс їй тілесні ушкодження;

даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_4 від 05.01.2022 з фототаблицею до нього, згідно яких остання розповіла та показала яким чином 10.12.2021 ОСОБА_5 наніс їй удар;

висновком експерта № 09-19/2022 від 06.01.2022, згідно якого у гр. ОСОБА_4 мали місце тілесні пошкодження: забита рана ( яка потребувала первинної хірургічної обробки) у ділянці проекції зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги на тлі синця у лівій навколо очній ділянці , який розповсюджується на лобну ділянку ліворуч. Дане ушкодження утворилося внаслідок локальної ударної дії тупого твердого предмету, індивідуальні особливості діючої поверхні якого не відобразились, та , враховуючи його морфологічні ознаки, могло бути отримано у вказаний строк. За ступенем тяжкості забита рана на тлі синця, враховуючи її звичайний клінічний перебіг, належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я. Показання ОСОБА_4 , що викладені у «Протоколі проведення слідчого експерименту від 05.01.2022, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення та способу спричинення встановлених у неї тілесних ушкоджень.

Показання обвинуваченого про те, що він наніс удар колодкою ножа потерпілій ненавмисно, суд оцінює критично, як неправдиві, направлені на спробу ухилитись від кримінальної відповідальності, оскільки вина ОСОБА_5 повністю доводиться сукупністю зібраних по справі доказів.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин.

В силу ст.ст.66, 67 КК України обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання винного відсутні.

Обвинувачений працездатний, лікування в примусовому порядку не потребує.

З врахуванням особи винного, а також того, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку про необхідність та достатність для його виправлення призначення йому покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст.125 КК України, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення.

В той же час, з врахуванням того, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, суд приходить до висновку, що його виправлення не можливе без відбування покарання. При цьому, остаточне покарання йому необхідно призначити за правилами ст.ст.71, 72 КК України.

З метою забезпечення виконання вироку суду, з врахуванням належної поведінки обвинуваченого протягом всього судового слідства, до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 368, 370,374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання один рік обмеження волі.

Відповідно до ст.71, 72 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.06.2021 та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання два роки три місяці позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляцiйного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває пiд вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копiї вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1