КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/1413/2023 Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України
ЄУН: 939/709/22 Суддя у суді І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001861, внесеного до ЄРДР 10 червня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 6 жовтня 2022 року, яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, з базовою вищою освітою, не одружений, не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі,

за участю сторін апеляційного провадження:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :

За змістом вироку Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан із 05.30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, а Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2119- IX від 15 березня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 год. 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

15 березня 2022 року, приблизно, о 14-й годині, в смт. Бородянці Бучанського району Київської області обвинувачений ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу через пошкоджені внаслідок бойових дій двері проник до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_10 телевізор марки «Mystery MTV 3231 NW» вартістю 2800 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік з викраденим майном.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислюється з моменту його затримання, в порядку звернення вироку до виконання.

Цим вироком вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду в частині призначеного покарання, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

З посиланням на положення КПК України, КК України, обвинувачений ОСОБА_6 вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом до уваги не було взагалі взято те, що під час досудового розслідування та під час слухання справи в суді він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у своєму вчинку, добровільно видав працівникам поліції викрадений телевізор, який перебував не у нього вдома, що телевізор був повернутий потерпілому, тобто, те, що він сприяв слідству у розслідуванні даного кримінального правопорушення.

Також обвинувачений ОСОБА_6 зазначає про те, що під час слухання справи він повідомив суд про те, що в даний час проживає разом з матір`ю, яка потребує стороннього догляду, оскільки має ряд тяжких захворювань: онкозахворювання і потребує оперативного втручання, страждає на цукровий діабет, постійно потребує своєчасного надання медичної допомоги. Також він пояснював суду, що під час перебування в смт. Бородянка в окупації російськими військами, окрім своєї хворої матері, він доглядав ще двох сусідів інвалідів, що вони проживали у пошкодженому гуртожитку і не мали достатньо продуктів, щоб тривалий час вижити, а тому одним з мотивів вчинення крадіжки було, перш за все, бажання не тільки самому вижити в умовах окупації, але й належним чином прогодувати трьох інвалідів, адже, вкравши телевізор, він розраховував на те, що у разі необхідності зможе обміняти телевізор на продукти, оскільки під час окупації магазини не працювали і купити продукти харчування було неможливо.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 вказує на те, що судом не враховано обставину, яка пом`якшує покарання, - тяжке матеріальне становище та ту обставину, що під час військових дій було пошкоджено житло, яке потребує у даний час капітального ремонту, що підтверджується актами обстеження від 10 серпня 2022 року, 18 серпня 2022 року та актом від 28 червня 2022 року.

Окремо апелянт звертає увагу, що під час досудового розслідування на його прохання захисника не призначили, повідомили, що захисник йому взагалі не потрібен, тому він не знав, які документи необхідно зібрати та подати до суду на підтвердження свого тяжкого матеріального становища, у зв`язку і з чим він долучив до своєї апеляційної скарги відповідні документи, які підтверджують викладені обставини та які порадили зібрати юристи.

Наголошується в апеляційній скарзі і на тому, що судом не врахований висновок, що міститься у досудовій доповіді Бучанського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві і Київській області від 9 вересня 2022 року, за змістом якої, враховуючи його ( ОСОБА_6 ) особу та умови життєдіяльності, ставлення до вчиненого злочину, служба пробації вважає, що його виправлення можливе без позбавлення чи обмеження волі.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_6 акцентує увагу і на тому, що він раніше не судимий, мав власний автомобіль, на якому заробляв перевезеннями вантажів, проте, даний автомобіль був знищений російськими окупантами в кінці лютого 2022 року, те, що він доглядає матір-інваліда, що вони проживають на даний час у пошкодженому гуртожитку, який потребує капітального ремонту після військових дій.

Потерпілий у встановленому законом порядку повідомлявся про день, час та місце апеляційного розгляду, проте, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав.

Враховуючи позицію учасників апеляційного розгляду, зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, а також додатково надані обвинуваченим документи на підтвердження своєї позиції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК Українисуд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що фактичні обставини кримінального правопорушення під час судового розгляду ніким не оспорювалися і докази відносно них відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. Фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорюються як в апеляційній скарзі, так і ніким з учасників під час апеляційного розгляду кримінального провадження, а тому висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, є правильною.

Висновки суду в частині доведення винуватості, кваліфікації дій обвинуваченого не оспорюються жодним з учасників кримінального провадження.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується посередньо, постійної роботи не має, обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття, та дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який не має постійної роботи і постійного джерела доходів, суд вважав, що менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також судом враховано, що відповідно до висновку, що міститься у досудовій доповіді Бучанського районного відділу № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві і Київській області від 9 вересня 2022 року, згідно з яким, враховуючи особу обвинуваченого, історію правопорушень, ставлення до вчиненого злочину і умови життєдіяльності та низький ризик небезпеки для суспільства, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень. Однак, приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, обставини його здійснення, а саме те, що ОСОБА_6 вчинив крадіжку під час воєнного стану і в період окупації смт Бородянки військами російських загарбників та активних бойових дій в регіоні, коли мешканці селища Бородянки були вимушені залишити місце проживання і стати біженцями, а також враховуючи особу обвинуваченого, який не має постійної роботи і постійного джерела доходів, місцевий суд не встановив підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, не погодившись у цій частині з відповідним висновком органу пробації.

Судом також не прийнято до уваги складні сімейні обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_6 , а саме інвалідність його матері, оскільки, на переконання місцевого суду, вказані обставини у даному випадку не є підставою для звільнення обвинуваченого від покарання за вчинення цього тяжкого злочину.

Місцевий суд дійшов висновку, що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальний правопорушень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині виду та розміру призначеного обвинуваченому покарання, а саме - позбавлення волі строком на 5 років, і в цій частині вирок суду жодним з учасників також не оспорюється.

Разом із цим, колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання та вирішенні питання про порядок його відбування суд першої інстанції внаслідок відсутності відповідних документів, які були долучені до апеляційної скарги та досліджені під час апеляційного розгляду, неповно врахував дані про особу обвинуваченого, його сімейний стан, та інші обставини, які впливають на вирішення питання про порядок відбування покарання.

Так, з долучених до апеляційної скарги документів, які досліджені під час апеляційного розгляду, встановлено, що ОСОБА_11 розпорядженням Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 140 від 2 березня 2009 року призначений помічником над матір`ю ОСОБА_12 , яка є інвалідом другої групи загального захворювання та за станом здоров`я потребує сторонньої допомоги; мати обвинуваченого є непрацездатною до регулярної роботи; що обвинувачений та його мати проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки житло знищене внаслідок бойових дій, терористичних актів, спричинених військовою агресією російської федерації; те, що викрадене майно повернуто; злочин вчинено внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин. При цьому колегія суддів звертає увагу, що матеріалами справи не спростовані показання ОСОБА_11 , що на час вчинення злочину він, окрім мами, здійснював догляд за хворими сусідами, один з яких є інвалідом 1 групи (лежачий), а другий - з ознаками ДЦП.

Окрім того, колегія суддів враховує, що згідно з даними досудової доповіді Бучанського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві і Київській області від 9 вересня 2022 року ОСОБА_11 увесь час працював водієм, згідно проведеної оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення встановлено, що фактори, які підвищують вчинення злочину, відсутні; у той же час зазначено про наявність середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений також визнав вину у вчиненні злочину, висловлював жаль з приводу вчинення ним злочину.

Положеннями ст. 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Враховуючи наведені вище обставини, суб`єктивне ставлення винного до скоєного злочину, дані про його особу, сімейний стан, обставини, що призвели до вчинення обвинуваченим злочину, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, і саме таке покарання буде відповідати положенням ст. 65, 50 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин колегія суддів доходить висновку про зміну вироку суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому покарання та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , - задовольнити.

Вирок Бородянського районного суду Київської області від 6 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України, - змінити:

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного вироком суду покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місці проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

_______________________ ____________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4