ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участі: прокурора обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси виділені матеріали кримінального провадження №0001967 від 18.07.2021 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 08 лютого 2023 року, якою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 08 лютого 2023 року по 08 квітня 2023 року, включно ,-

в с т а н о в и л а :

У провадженні Соснівського районного суду м.Черкаси перебувають матеріали кримінального провадження №0001967 від 18.07.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України.

У судовому засіданні 08 лютого 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси продовжено відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 08 лютого 2023 року по 08 квітня 2023 року, включно.

Продовжуючи ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд першої інстанції виходив з того, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 закінчується 20 лютого 2023 року, тоді як завершити судове провадження до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо.

Суд першої інстанції зважив на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачає позбавлення волі до семи років. Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може здійснювати вплив на потерпілих та свідків, які на сьогодні не допитані судом. Тяжкість покарання також збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від суду.

На обґрунтування ризику можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від правосуддя, судом надано оцінку особі обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України; тяжкими захворюваннями не страждає; є неодруженим; на утриманні неповнолітніх дітей не має та який не має міцних соціальних зав`язків, які були б засобом превенції від можливої подальшої негативної і девіантної поведінки та ухилення від явки до суду. Крім того, місцевий суд вважав, що прокурором доведено також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Тоді як, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених підстав, суд вважав їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 08 лютого 2023 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, особисте зобов`язання чи інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В апеляційній скарзі посилається на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б обґрунтовували його причетність до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Вважає, що наявні у матеріалах кримінального провадження висновки експертів, сфальсифіковані.

Зазначає, що місцевим судом під час розгляду кримінального провадження не розглядаються його клопотання. Та те, що прокурор ОСОБА_6 має до нього особисту упередженість.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених в ній підстав, прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст.199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , в порядку ст.331 КПК України, було враховано норми КПК України та в повній мірі обґрунтовано своє рішення щодо необхідності продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження. При продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 зазначеного запобіжного заходу місцевим судом також враховано практику Європейського суду з прав людини.

Із виділених матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, одне з яких, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років. Судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, по якому ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення, в строк до закінчення дії відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не буде завершено.

Крім того, ОСОБА_7 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, тяжкими захворюваннями не страждає, є неодружений, немаючий на утриманні дітей, офіційно не працевлаштований, тобто немає міцних соціальних зв`язків та який перед його затриманням намагався покинути місце події, що свідчить про ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду. Також, як зазначено вище, обвинувачений ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, про те, злочин за який раніше він був засуджений також пов`язаний зі зброєю, що свідчить про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, прокурором доведено наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та відсутності можливості застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. При цьому, менш суворий запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і запобігти ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 посилається на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б обґрунтовували його причетність до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає зазначені доводи ОСОБА_7 неприйнятними, так як вагомість доказів, наданих стороною обвинувачення щодо причетності обвинуваченого до скоєння злочину, підлягає оцінці в ході розгляду справи по суті пред`явленого обвинувачення.

Неспроможними на думку колегії суддів є доводи ОСОБА_7 , викладені в його апеляційній скарзі, що наявні у матеріалах кримінального провадження висновки експертів, сфальсифіковані, оскільки порядок визнання доказів недопустимими визначений ст.89 КПК України, з якої слідує, що докази визнаються недопустимими безпосередньо підчас судового розгляду кримінального провадження по суті пред`явленого обвинувачення, а не під час вирішення, зокрема, питання щодо продовжено строку запобіжного заходу.

Неприйнятними є доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо не розгляду місцевим судом під час розгляду кримінального провадження його клопотань, так як зазначені доводи не можуть бути розглянуті по суті, оскільки, у даному випадку, розглядається питання щодо законності та обґрунтованості продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою. Тоді як на думку колегії суддів, продовжений обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід, є обґрунтованим та виправданим.

Що ж стосується доводів ОСОБА_7 про те, що прокурор ОСОБА_6 має до нього особисту упередженість, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що питання про відвід прокурора вирішуються в порядку ст.77 КПК України, а тому дані доводи є безпідставними.

Інформація про те, що обвинувачений ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися під вартою в матеріалах справи відсутня та стороною захисту не надана.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

З огляду на наведене, підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та скасування оскаржуваної ухвали суду, на думку колегії суддів, відсутні.

Керуючись ст.ст.183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати , -

у х в а л и л а :

Ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 08 лютого 2023 року, якою щодо ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів 08 лютого 2023 року по 08 квітня 2023 року, включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді