Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1479/15-к
Провадження № 1-кс/935/20/23
У Х В А Л А

Іменем України

09 березня 2023 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області - ОСОБА_1 , з секретарем - ОСОБА_2 , за участі слідчого - ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк ( правонаступником якого є АТ «Сенс Банк» ) про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах АТ «Альфа-Банк ( правонаступником якого є АТ «Сенс Банк» ) про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 03.04.2017 р. в рамках кримінального провадження №0000127 від 18.12.2012.

В обгрунтування клопотання вказав, що 26.12.2007 р. ОСОБА_5 та АКБ СР «Укрсоцбанк» уклали договір кредиту № 289/33-269 відповідно до якого ОСОБА_5 отримала кошти в сумі 100000 доларів США на строк з 24.09.2007 по 24.09.2026 р. В якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту ОСОБА_5 та АКБ СР «Укрсоцбанк» уклали іпотечний договір відповідно до якого, в іпотеку ОСОБА_5 передано майно - будинок АДРЕСА_1 як іпотекодержатель має обмеження в реалізації своїх можливостей щодо звернення стягнення на заставне (іпотечне) майно, оскільки ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 03.04.2017 р. в рамках кримінального провадження № 0000127 від 18.12.2012 р. накладено арешт на даний будинок.

У судовому засіданні, 28.02.2023, адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав з мотивів та доводів, що викладені в ньому та просив його задовольнити. В подальшому в судове засідання не з`явивсь, подав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо поданого клопотання заперечила, в його задоволенні просила відмовити. Зазначила, що арешт на майно було накладено з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Заслухавши сторони, дослідивши клопотання та наявні в матеріалах справи документи, а також і матеріали кримінального провадження №0000127 від 18.12.2012, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2017 року накладено арешт на: автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT B6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2007 року випуску, будинок з надвірними будівлями (запис 3560 в книзі 16), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 76,8 кв.м., садовий будинок загальною площею 30,1 кв.м. з земельною ділянкою 954,7 кв.м. (запис 8 в книзі 1), який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , власником яких являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п.58, ЕСНR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994р., Series A N 296-А, п.42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49-62, від 10.05.2007р.). Будь яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому у структурі ст. 1 Першого протоколу.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчим суддею з`ясовано, що у матеріалах кримінального провадження відсутні докази про те, що майно, про скасування арешту з якого просить заявник, підлягає спеціальній конфіскації, може підлягати конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Таким чином, врахувавши наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження прав власника ( володільця) майна завданням кримінального провадження, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення ( 2007-2008 р.), а також вид нерухомого майна, його стан на час розгляду клопотання, а також невідповідність розміру вартості майна та розміру відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна слід задовольнити.

Керуючись ст. 174 КУпАП, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк ( правонаступником якого є АТ «Сенс Банк» ) про скасування арешту майна,- задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 03.04.2017 року, а саме на: будинок з надвірними будівлями (запис 3560 в книзі 16), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 76,8 кв.м. власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1