Справа № 726/1084/19
Номер провадження № 1-в/938/24/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Верховинського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Красник, Верховинського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 28.11.2019 року вироком Садгірського районного суду міста Чернівці за ч.3 ст. 408 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника органу пробації ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

начальник Верховинського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області майор внутрішньої служби ОСОБА_7 звернулася до суду з поданням про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Подання обґрунтовує тим, що вироком Садгірського районного суду міста Чернівці від 28.11.2019 ОСОБА_4 було засуджено за ч.3 ст.408 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання, з іспитовим строком на 3 (три) роки. Відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покладено такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, та сам вирок Садгірського районного суду міста Чернівці від 28.11.2019 відносно ОСОБА_4 , надійшли до Верховинського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області 05.02.2020, та того ж дня ОСОБА_4 взято на облік.

28.02.2020 ОСОБА_4 було ознайомлено із порядком та умовами відбування покарання та обов`язками покладеними на нього.

Зазначає, що за час перебування на обліку засуджений себе зарекомендував задовільно, виконував усі обов`язки покладені на нього судом, а саме: за межі України не виїжджав, місце проживання не змінював, на реєстрацію у визначені постановою інспектора дні з`являвся вчасно. У випадку неприбуття на реєстрацію у встановлені дні, сектором пробації були встановлені поважні причини неявки, про що складались відповідні довідки.

По місцю проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно, працює неофіційно по найму у односельчан, не одружений, утриманців не має.

За період іспитового строку під час відбування покарання, нового кримінального правопорушення не вчинив, адміністративні стягнення на нього не накладались.

Однак під час відбування покарання та перебування на обліку у Верховинському районному секторі філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області, ОСОБА_4 притягався до кримінальної відповідальності за ч.2. ст. 389 КК України.

Так, згідно вироку Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2017, ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст.289 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00грн.

Ухвалою Верховинського районного суду від 21.05.2019 покарання у виді штрафу засудженому ОСОБА_4 було замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 13.03.2020 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, та призначено покарання у виді арешту строком на один місяць. Відповідно до ч. 1,4 ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано, у відповідному співвідношенні, невідбуту частину покарання за попереднім вироком Верховинського районного суду від 10.11.2017 року, зміненого ухвалою Верховинського районного суду від 21.05.2019 року, та призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту строком па 1(один) місяць 10 (десять) днів.

Також вказаним вироком ухвалено, що вирок Садгірського районного суду міста Чернівці від 28.11.2019 року про засудження ОСОБА_4 за ч.3 ст.408 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку 3 роки, слід виконувати самостійно.

У поданні про звільнення ОСОБА_4 від покарання, орган пробації зазначає, що покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць 10 (десять) днів, ОСОБА_4 відбув у період з 20 травня 2020 року по 30 червня 2020 року, що підтверджується вимогами про судимість, виданими Верховинським відділенням поліції ГУ НП в Івано-Франківській області. Також начальник Верховинського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області вважає, що під час іспитового строку в період з 28.11.2019 року по 28.11.2022 року засуджений ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення не вчиняв, однак засуджувався за ухилення від відбування покарання, призначене вироком суду від 10.11.2017 року який відповідно був винесений до винесення вироку, за яким засуджений відбував покарання з іспитовим строком.

В судовому засіданні начальник Верховинського сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , вимоги подання підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

Додатково суду пояснила, що ОСОБА_4 був поставлений на облік для відбування покарання у виді громадських робіт за вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2017 з врахуванням ухвали Верховинського районного суду від 21.05.2019, у червні 2019 року, однак він на виклики органу пробації не з`являвся та був ознайомлений із порядком відбування покарання у виді громадських робіт тільки у вересні 2019 року. Оскільки впродовж вересня-жовтня 2019 року він не приступив до виконання громадських робіт, орган пробації звернувся до Верховинського відділення поліції та відповідно було відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст.389 КК України. Згідно вироку Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 13.03.2020, ОСОБА_4 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, а саме в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт протягом вересня-жовтня 2019 року. Тобто правопорушення передбачене ч.2 ст.389 КК України, було вчинено до постановлення вироку Садгірським районним судом міста Чернівці.

Також представник органу пробації зазначила, що мали місце випадки, коли засуджений не мав змоги з`явитись у визначені дні до органу пробації на реєстрацію через відсутність транспорту, що було пов`язано із карантинними обмеженнями у зв`язку із запобіганням поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19. Однак засуджений контактував у ці дні із органом пробації в телефонному режимі, що відображено у відповідних довідках.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги подання також підтримав, просить звільнити його від призначеного покарання у виді позбавлення волі за вироком суду, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні, проти задоволення подання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку не заперечив.

Дослідивши подання органу пробації, заслухавши думку учасників судового розгляду, оглянувши особову справу засудженого, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що засуджений підлягає звільненню від призначеного йому покарання враховуючи наступне.

В силу п.9 ст.537 КПК України судом під час виконання вироків вирішується питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 539 КПК України, подання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбаченого п. 9 ч.1 ст. 537 цього Кодексу, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений.

Згідно ч.2 ст.165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Частина 1 ст.78 КК України передбачає, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно ч.1 ст.165 КВК України, законодавець визначив , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Відповідно до абз.4 п. 9 Постанови пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч.3 ст.75 КК), а неповнолітньому від одного до двох років (ч.3 ст.104 КК). Цей строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст. 75 КК.

Як вбачається з оглянутих матеріалів особової справи №02/2020, вироком Садгірського районного суду міста Чернівці від 28.11.2019 ОСОБА_4 було засуджено за ч.3 ст.408 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання, з іспитовим строком на 3 (три) роки. Відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покладено такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Отже, іспитовий строк ОСОБА_4 за цим вироком суду слід обчислювати із 28.11.2019 року, та такий закінчився 28.11.2022 року.

Суд зазначає, що іспитовий строк - це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Однією з найголовніших умов звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Як вбачається із матеріалів особової справи №02/2020, розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Садгірського районного суду міста Чернівці від 28.11.2019 відносно ОСОБА_4 надійшли на адресу Верховинського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області 05.02.2020 та цього дня ОСОБА_4 постановлений на облік Верховинським районним сектором філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області(а. о/с 1,6).

Постановою старшого інспектора Верховинського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 від 28.02.2020 про встановлення днів явки на реєстрацію, зобов`язано засудженого ОСОБА_4 з`являтись на реєстрацію до органу пробації у перший та другий вівторок кожного місяця.

Як встановлено судом, за час відбування випробування, засуджений ОСОБА_4 зарекомендував себе позитивно, покладені на нього обов`язки виконав, з`являвся для реєстрації та проходження профілактичних бесід до уповноваженого органу з питань пробації в установлені дні (а о/с 15,16,95,96).

Причини неявки засудженого ОСОБА_4 на реєстрацію до органу пробації 14.04.2020, 05.05.2020, 12.05.2020, 02.03.2021, 09.03.2021, 01.03.2022, 09.03.2022 визнано органом пробації поважними, що відображено у відповідних довідках (а.о/с 47,55,56,79,80,103,104). Зокрема, як зазначає орган пробації, у ці дні представник органу пробації спілкувався із засудженим та було встановлено, що такий не має змоги з`явитись на реєстрацію через відсутність транспорту, що було викликано зокрема карантинними обмеженнями.

За час відбування покарання ОСОБА_4 не притягався до кримінальної відповідальності, що підтверджується інформацією наданою сектором інформаційної підтримки Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області (а. о/с 40-41, 50-51,53-54, 61-63, 67-69, 74-76, 83-84, 87-88, 91-92, 98-99, 107, 112-113,117-118, а.с. 22-23).

Суд враховує ту обставину, що вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 13.03.2020 ОСОБА_4 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, та призначено покарання у виді арешту строком на один місяць. Відповідно до ч. 1,4 ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано, у відповідному співвідношенні, невідбуту частину покарання за попереднім вироком Верховинського районного суду від 10.11.2017 року, зміненого ухвалою Верховинського районного суду від 21.05.2019 року, та призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту строком па 1(один) місяць 10 (десять) днів.

Разом з тим, як визначено у ч.3 ст.75 КК України, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно резолютивної частини вироку Садгірського районного суду міста Чернівці від 28.11.2019, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання, з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Системний аналіз положень ч.2 ст.165 КВК України та ч.1 ст. 78 КК України свідчить, що після закінчення іспитового строку засуджений звільняється від призначеного йому покарання, якщо він не вчинив нового злочину.

Як вбачається із вироку Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 13.03.2020, ОСОБА_4 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, яке було вчинене ним у вересні-жовтні 2019 року, тобто до постановлення вироку Садгірським районним судом міста Чернівці (28.11.2019).

Згідно наданих сектором інформаційної підтримки Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області довідок (а. о/с 52,59,66,71,82,89,93,100,106,114,116, а.с. 24 (зворот)), за період іспитового строку ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності, а саме 21.01.2020 за ст. 178 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, однак дані обставини в силу вимог ст.78 КК України та ст. 165 КВК України не враховуються судом під час вирішення питання про звільнення від призначеного покарання.

Як вбачається із характеристик виданих Красницькою сільською радою та Красницьким старостинським округом Верховинської селищної ради, за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно (а. о/с 46, 64,78,85,90,102,110,120 ).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про підставність подання та з врахуванням того, що на даний час визначений судом іспитовий строк закінчився, і за цей період засуджений нових злочинів не вчинив, покладені на нього обов`язки виконав, подання слід задовольнити, звільнивши засудженого від призначеного покарання у виді позбавлення волі за цим вироком суду.

Керуючись статтею 78 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного вироком Садгірського районного суду міста Чернівці від 28.11.2019 покарання за ч.3 ст. 408 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, у зв`язку із закінченням іспитового строку 3 (три) роки.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_9