Провадження №: 1-кп/752/1185/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.12.2022 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0001604, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кременчук Полтавської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей/непрацездатних осіб,

судимого за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 10.12.2021, що набув законної сили 26.07.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2021 приблизно о 09:05 ОСОБА_10 зайшов до приміщення відділення фінансово-кредитної установи з вивіскою Швидко-Гроші, де господарську діяльність провадить Товариство з обмеженою відповідальністю Споживчий центр, за адресою: м. Київ, просп. Академіка Глушкова, 16-М, де реалізував наявний та заздалегідь виниклий у нього злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої та поєднаний з проникненням до сховища.
Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_10 , перебуваючи у приміщенні зазначеного відділення, підійшов до співробітника Товариства з обмеженою відповідальністю Швидко-Гроші ОСОБА_12 та, дізнавшись від неї про наявність у відділенні готівкових грошових коштів, усвідомлюючи, що вони зберігаються у місці з обмеженим доступом, а саме: у сейфі, з метою застосування психологічного примусу до потерпілої, яка мала необхідний доступ, дістав правою рукою з кишені штанів, в яких він був одягнений, пневматичний пістолет, навів його у бік ОСОБА_12 . Надалі, діючи умисно, розуміючи, що таким чином він подолав волю до опору ОСОБА_12 , усвідомлюючи свої протиправні дії, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_12 про свій намір отримати всі наявні у відділенні готівкові кошти.
У цей момент ОСОБА_12 , розуміючи загрозу своєму життю та здоров`ю як реальну, взяла ключі від сейфу, який знаходився поряд з нею під столом за яким вона сиділа, відчинила ключами дверцята сейфу, дістала звідти грошові кошти в сумі 29 382,00 грн та віддала їх ОСОБА_10 .
Отримавши від потерпілої ОСОБА_12 готівкові грошові кошти, ОСОБА_10 вийшов з приміщення відділення Швидко-Гроші Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр, тим самим покинув місце вчинення злочину, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
Таким чином своїми діями ОСОБА_10 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням до сховища та визнається винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, що доводиться дослідженими у ході розгляду кримінального провадження доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_12 надала суду показання, за змістом яких 01.07.2021 зранку приблизно о 9-й годині вона перебувала на робочому місці у відділенні Швидко-Гроші, куди зайшов невідомий їй чоловік, який довідався про наявність готівки орієнтовно 30 тис. грн, дістав пістолет, навів його на неї та наказав віддати всі готівкові кошти. Сприймаючи пістолет як реальну загрозу для себе і допускаючи можливість використання зброї цим чоловіком щодо себе, злякавшись, потерпла ОСОБА_12 дістала з сейфу всі наявні купюри та віддала їх чоловікові, який узяв гроші та пішов звідти. Після цього скористалася тривожною кнопкою для виклику охорони та зателефонувала у поліцію.
Свідок ОСОБА_13 під час судового розгляду надав суду показання, відповідно до яких повідомив, що влітку минулого року був запрошений поліцейськими в якості понятого до павільйону Швидко-Гроші, що на просп. Академіка Глушкова у м. Києві, де проводився допит потерпілої. Після цього прослідкував з правоохоронцями у Васильківський район Київської області, де був присутній в якості понятого при проведенні обшуку приватного будинку. У ході обшуку чоловік, у якому він упізнав у залі судового засідання ОСОБА_10 , добровільно без примусу передав правоохоронцям пістолет чорного кольору, який у нього було вилучено.
Відповідно до протоколів огляду відеозаписів від 10.07.2021 та 15.08.2021 обвинувачений ОСОБА_10 (на відео: чоловік одягнений у білу футболку, темну кофту-олімпійку, шкіряну куртку коричневого кольору, темні джинси, сіру кепку, медичну маску блакитного кольору та який тримає при собі рюкзак (портфель) 01.07.2021 о 08:54 знаходиться біля турнікетів станції метрополітену Виставковий центр у м. Києві і він же 01.07.2021 заходить до приміщення павільону (кіоску Швидко-Гроші, що на просп. Академіка Глушкова,16-М у м. Києві поблизу станції метрополітену Теремки, де перебуває за робочим столом потерпіла ОСОБА_12 , підходить впритул до неї, дістає з правої кишені предмет, зовні схожий на пістолет, направляє його в бік дівчини, яка відкриває ключами сейф, виймає звідти грошові купюри, передає їх чоловікові, який о 09:08 входить до торгівельно-розважального центру Магелан, що знаходиться по просп. Академіка Глушкова, 13-Б у м. Києві, піднімається на другий поверх і 09:17 прямує до ескалатора, який веде до виходу з торговельного центру, будучи переодягнутим в інший одяг, взуття й іншу маску на обличчі, з тим же рюкзаком (портфелем) у руках.
Згідно з протоколом огляду місця події від 01.07.2021 у приміщенні (павільйоні) відділення Швидко-Гроші за адресою: м. Київ, просп. Академіка Глушкова, 16-М розміщено три камери внутрішнього відеоспостереження, вхід до приміщення здійснюється через одні двері.
Як слідує з протоколу обшуку від 17.08.2021, який здійснювався на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28.07.2021 № 752/18423/21, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва Ленінська) ОСОБА_10 добровільно передав слідчому предмет, зовні схожий на пістолет з маркуванням ПМ 49, мобільний телефон марки Samsung, елементи одягу.
З відомостей, занесених до протоколу слідчого експерименту від 17.08.2021, при проведені якого забезпечено відеофіксацію цієї процесуальної дії, слідує, що ОСОБА_10 відтворив свої дії, що вчинялися ним 01.07.2021, детально показав та розказав обставини вчинення кримінального правопорушення та про свої дії після, зокрема, те, що він 01.07.2021 орієнтовно у проміжок часу з 08:20 до 08:30 перебував на станції метрополітену Вистаковий центр, де розрахувався за проїзд з використанням власного телефону та прослідував потягом до станції метрополітену Теремки, де вийшовши, прослідував до приміщення з вивіскою Швидко-Гроші по просп. Академіка Глушкова, 16-М у м. Києві орієнтовно о 09:00. У приміщенні побачив дівчину за робочим місцем, поцікавився про наявність готівкових коштів та сказав, що забере все, діставши зі свого одягу предмет, схожий на пістолет і продемонстрував його дівчині. Після цього дівчина дістала з сейфу грошові кошти у розмірі приблизно 30 тис. грн, передала їх ОСОБА_14 , який узяв їх та покинув приміщення, прослідкувавши до туалетних кімнат у торгівельно-розважальному центрі Магелан по просп. Глушкова, 13-Б у м. Києві, де переодягнувся, знявши з себе шкіряну куртку коричневого кольору, коричневі штани, кепку салатового кольору, туфлі, залишившись у шортах, футболці та перевзувши взуття. Грошові кошти і пістолет поклав до кишень. Одяг і взуття, які з себе зняв, поклав до портфелю (рюкзаку), який тримав при собі. Покинувши торгівельно-розважальний центр Магелан, викинув у сміттєвий бак портфель (рюкзак) з одягом за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 10. У подальшому направився громадським транспортом додому.
Відповідно до висновку експерта від 13.10.2021 № СЕ-19/111-21/48594-БЛ, складеного на виконання постанови слідчого від 17.09.2021, пістолет, вилучений 17.08.2021 за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Луб`янка, вул. Центральна, 78, не є вогнепальною зброєю, а є виготовленим промисловим способом (виробник CBC Inс бренд Borner, США пневматичним газобалонним пістолетом, моделі ПМ49 серія номер НОМЕР_1 калібру 4,5 мм.
Згідно з довідкою про опрацювання номерної інформації в ході досудового розслідування № 0001604 від 01.07.2021 за фактом розбою, складеною на підставі аналізу даних речей і документів, отриманих слідчим на виконання ухвал слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від про тимчасовий доступ до речей і документів від 01.10.2021, вірогідно причетний до скоєння розбою 01.07.2021 у м. Києві в приміщенні закладу Швидко-Гроші по просп. Академіка Глушкова, 16-М у м. Києві громадянин ОСОБА_10 01.07.2021 з 07:06 перебував у Голосіївському районі м. Києва, безпосередньо з 08:59 у районі просп. Академіка Глушкова і 09:29 у с. Чабани Київської області.
Обвинувачений ОСОБА_10 під час судового розгляду надав показання, а також відповіді на запитання суду, захисниці, прокурора, за змістом яких 01.07.2021 з самого ранку він дістався станції метрополітену Виставковий центр, де очікував на зустріч, яка не відбулася, зібрався їхати додому зі станції метрополітену Теремки, і там направився до компанії Швидко-Гроші, щоб узяти кредит. У ході розмови з дівчиною-працівницею дізнався, що готівка видається. Оскільки при собі у нього не виявилося документів, на місці виникла думка заволодіти грішми. Демонструючи дівчині-працівниці пневматичний пістолет коричневого кольору, зажадав передачі грошей, дівчина, яка побачила пістолет, витягнула гроші десь з-під столу та передала йому. Отримав від дівчини кошти в сумі близько 30 тис. грн, поклав їх у карман куртки, після чого прослідував до торгівельно-розважального центру Магелан, де переодягнувся, пояснюючи це тим, що йому було жарко. Грошові кошти ввечері зарахував на свої банківські картки для погашення наявної заборгованості по кредитах. Заздалегідь злочин не планував. Пістолет носив при собі, бо напередодні стріляв по пляшках і він був не заряджений. Спонукала до вчинення злочину боргова яма за кредитами та хвороба матері.
У розрізі показань обвинуваченого його захисниця клопотала перед судом про перекваліфікацію діяння ОСОБА_10 з ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 1 ст. 186 КК України, виключивши кваліфікуючу ознаку проникнення до сховища та з урахуванням раптово виниклого умислу обвинуваченого.
Проаналізувавши наявні докази у їх сукупності, суд відхиляє посилання обвинуваченого та позицію захисту відносно того, що умисел на вчинення розбою у ОСОБА_10 виник раптово, адже це спростовується встановленими у ході судового розгляду фактичними обставинами, з яких слідує, що обвинувачений готувався до реалізації свого злочинного умислу та до своїх злочинних дій, оскільки мав при собі пневматичний пістолет, який безпосередньо у момент вчинення розбою дістав з кишені своїх штанів, тобто тримав напоготові, мав при собі одяг і взуття, медичну маску для прикриття обличчя. Після вчинення злочину повністю змінив як маску, яка прикривала обличчя, так і свій одяг та взуття, яких позбавився, що безумовно свідчить про вжиття заходів до конспірації та приховування слідів злочину.

Лінія захисту обвинуваченого, обрана на початку судового розгляду, відповідно до якої до обвинувачення ОСОБА_10 безпідставно включено кваліфікуючу ознаку проникнення до сховища судом оцінюється критично як неспроможна, адже наявні докази свідчать, що ОСОБА_10 міг та повинен був усвідомлювати, особливо як працівник охорони супермаркету (зазначив у ході судового розгляду, що працював у мережі магазинів Фора), який обізнаний з заходами охорони готівкових коштів та інших матеріальних цінностей, що фінансово-кредитна установа, де видаються готівкові кредити, зберігає готівкові кошти за місцем здійснення своєї господарської діяльності, фізично розміщена у закритому приміщенні з обмеженням у доступі до нього (наявність стін, даху, вікон і дверей, закритих на замок сейфів для зберігання готівкових коштів), тобто без вільного проходу крізь нього будь-кого, без безперешкодного потрапляння до нього сторонніх осіб, а також без вільного доступу до сейфу та його вмісту. Утримуючи готівкові кошти та матеріальні цінності у зачиненому на замок сейфі їх власник Товариство з обмеженою відповідальністю Споживчий центр установив особливий режим доступу до нього лише для своїх уповноважених співробітників з використанням спеціальних засобів (ключів) та відповідних правових підстав. Такими чином, домігшись доступу до готівкових коштів, що знаходилися у сейфі в приміщенні, де здійснювало діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю Споживчий центр без безпосереднього особистого фізичного входження до цього сейфу, ОСОБА_10 зміг, реалізовуючи свій злочинний умисел і мету, заволодіти таким майном потерпілої юридичної особи та вилучити купюри з такого сховища, здійснюючи напад на потерпілу ОСОБА_12 , шляхом демонстрації предмету, зовні схожого на пістолет, які потерпіла ОСОБА_12 суб`єктивно сприйняла як явну і реальну загрозу своїй безпеці, життю і здоров`ю.

Відповідно до постанови Пленуму Верхового суду України від 06.11.2009 № 10 Про судову практику у справах про злочини проти власності під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.01.2013 № 223-161/0/4-13 Про практику застосування судами окремих норм матеріального права щодо кваліфікації розбою, поєднаного з проникненням у приміщення йдеться про те, що нормативне визначення ознак аналізованого складу злочину не містить визначальних (відмежувальних) ознак розуміння поняття проникнення. У диспозиції ч. 3 ст. 187 КК України немає прямої вказівки на незаконність проникнення в приміщення, принаймні такої, яка встановлена у ст. 162 КК України, якою передбачено кримінальну відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння. Тому зміст цього поняття належить виводити з правової природи конститутивних (визначальних) ознак складу злочину у взаємозв`язку та з урахуванням правозастосовної судової практики. Логіко-граматичне тлумачення формулювання (словосполучення) розбій, поєднаний з проникненням у приміщення дає підстави вважати, що під проникненням до будь-якого приміщення слід розуміти: а) фізичне входження, потрапляння до нього з метою заволодіння майном, що знаходиться в ньому; б) доступ до майна, що знаходиться в приміщенні, будь-яким способом (без фізичного входження до нього), який дає змогу заволодіти таким майном, вилучити його із приміщення.

У постанові від 19.11.2018 у справі № 205/5830/16-к Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верхового суду зробила висновок про те, що огороджена територія, у тому числі приватного домоволодіння, може бути віднесена за своїми ознаками до поняття сховище, виходячи з характеру огорожі (розміру, конструкції, цілісності тощо), наявності інших пристосувань, засобів (охорони, сигналізації, собак, освітлення, засувів, гачків, замків на воротах і хвіртках тощо), які об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб, а також інших ознак, які дозволяють ідентифікувати вказану територію як таку, що має призначення постійного або тимчасового зберігання матеріальних цінностей (тобто є сховищем).
Враховуючи викладене, підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, пере кваліфікування злочинного діяння, суд не вбачає та відповідно відхиляє клопотання захисниці.

Майнова шкода описаним кримінальним правопорушенням заподіяна потерпілій особі Товариству з обмеженою відповідальністю Споживчий центр (1032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ідентифікаційний код 37356833), уповноважений представник якого ОСОБА_15 звернувся до суду з цивільним позовом про стягнення з ОСОБА_10 29 382,00 грн майнової шкоди, розмір якої становить собою суму коштів, якою обвинувачений заволодів внаслідок вчинення злочину. На підтвердження позовних вимог суду подано акт про результати інвентаризації наявних коштів від 01.07.2021 № 22, якій містить відомості про обсяг коштів, що був встановлений на момент проведення інвентаризації 22,80 грн, обсяги фактичної наявності коштів станом на 01.07.2021, які свідчать про оприбуткування фахівцем з обслуговування клієнтів ОСОБА_12 29 404,80 грн, а також підсумки інвентаризації, якими доводиться нестача в сумі 29 382,00 грн.

У ході розгляду справи сторона захисту та безпосередньо ОСОБА_10 визнала заявлений цивільний позов та повідомила суд про відшкодування обвинуваченим заявленої майнової шкоди від вчиненого кримінального правопорушення в сумі 29 382,00 грн, на підтвердження чого до матеріалів справи було подано квитанцію від 25.07.2022 про перерахування зазначеної суми коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр з призначенням платежу відшкодування матеріальної шкоди за цивільним позовом в рамках кримінального провадження № 0001604 від 01.07.2021.

У свою чергу представник потерпілої юридичної особи, який неодноразово клопотав перед судом про розгляду кримінального провадження за його відсутності, звернувся до суду з клопотанням від 20.09.2022 № 671, в якому зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю Споживчий центр не має претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_10 та просить цивільний позов не розглядати.

Подані стороною захисту документи та зміст клопотання від 20.09.2022 № 671 оцінюється судом як такі, що свідчать про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю Споживчий центр отримало задоволення своїх матеріальних вимог і майнова шкода, завдана від вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення відшкодована в повному обсязі у межах заявленої за цивільним позовом сумі, тобто спір між сторонами відсутній.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Станом на час, що передував видаленню суду до нарадчої кімнати цивільний позивач, який є потерпілою особою у кримінальному провадженні Товариство з обмеженою відповідальністю Споживчий центр не представив суду своєї документально оформленої відмови від цивільного позову відповідно до своєї правомочності, закріпленої у ч. 3 ст. 61 КПК України, а тому, враховуючи викладене вище, суд застосовує до цивільного позову наслідки, передбачені у п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у виді закриття провадження за цивільним позовом з огляду на відсутність предмету спору.

Під час судових дебатів сторони оголосили свої міркування щодо міри необхідного покарання, зокрема, прокурор просив застосувати в якості покарання позбавлення волі на строк 7 років та за правилами ч. 4 ст. 70 КК України просив приєднати ОСОБА_10 частково невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 10.12.2021, призначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років, зауважив на невизнання ОСОБА_10 пред`явленого обвинувачення через заперечення кваліфікуючої ознаки проникнення у сховище, вказав на відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, послався на наявність судимості у обвинуваченого за тяжкий злочин, покарання за який він наразі відбуває, посередньо охарактеризував ОСОБА_10 .. Питання речових доказів та судових витрат просив вирішити в порядку ст. 100, 124 КПК України.
Захисник просила призначити покарання за ч. 1 ст. 186 КК України із застосуванням приписів ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки та, застосувавши положення ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк. Згідно з виступом захисниці активна співпраця обвинуваченого з органом досудового розслідування, визнання вини, розкаяння, повне відшкодування шкоди Товариству з обмеженою відповідальністю Споживчий центр та відсутність претензій майнового характеру до нього у потерпілої ОСОБА_12 , принесені обвинуваченим вибачення перед нею, наявність збігу тяжких життєвих (скрутне матеріальне становище, наявність чисельних прострочених боргових зобов`язань за кредитними договорами у сумі понад 50 000,00 грн) та сімейних обставин (хвороба матері), сильне душевне хвилювання через вимоги кредиторів, використання не вогнепальної, а пневматичної зброї, позитивна характеристика ОСОБА_10 за місцем мешкання, відсутність притягнень як до кримінальної, так і до адміністративної відповідальності є пом`якшуючими обставинами, які має врахувати суд призначаючи покарання.
Обвинувачений ОСОБА_10 у судових дебатах та останньому слові підтримав виступ своєї захисниці, просив суд застосувати при призначенні покарання приписи ст. 69 КК України, виключити кваліфікуючу ознаки проникнення до сховища, вказав на те, що він співпрацював зі слідством, добровільно видав пістолет та інші речі, свої злочинні діяння назвав помилкою.
Потерпіла ОСОБА_12 не висловила своїх міркувань щодо міри покарання для обвинуваченого.
Згідно з письмовими заявами представника потерпілої особи Товариство з обмеженою відповідальністю Споживчий центр покладається при ухваленні вироку на розсуд суду.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому за визначеною судом кваліфікацією по ч. 3 ст. 187 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який наразі має не зняту і не погашену судимість за вчинення тяжкого злочину, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та місце реєстрації, де характеризується добре, мав місце роботи, а також його особисте ставлення до вчиненого як помилки у своєму житті, проголошення вибачення з приводу нападу з погрозою застосування насильства щодо потерпілої ОСОБА_12 , відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином Товариству з обмеженою відповідальністю Споживчий центр.
Зважаючи на викладене вище, до пом`якшуючої обставини суд відносить описані вище фактори, визначаючи їх за п. 2 ч. 1 ст. 66 та ч. 2 ст. 66 КК України та відхиляє наявність пом`якшуючих обставин за п. 1, 5, 7 КК України, адже обвинувачений до останнього заперечував як своє готування до злочину, так і факт проникнення до сховища, тоді як пояснення фактору сильного душевного хвилювання суд взагалі не віднайшов. На переконання суду наявність у ОСОБА_10 чисельних прострочених боргових зобов`язань пояснює його злочинні наміри та корисливу мету, а не становить собою пом`якшуючу обставину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України в обвинувальному акті не зазначені й судом не встановлені.

Керуючись загальними засадами призначення покарання, принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, доцільним видається призначення покарання в межах санкції ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років, що перебуває у рівномірному співвідношенні з тяжкістю та обставинами скоєного й особою винного, та базується на тому, що метою покарання має стати перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись вимогами ч. 4 ст.70 КК України, враховуючи те, що ОСОБА_10 вчинив злочин 01.07.2021 до постановлення попереднього вироку Деснянського районного суду міста Києва від 10.12.2021, яким його засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, суд вважає за доцільне призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та визначити його у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.
Підстав для застосування приписів ст. 69 КК Украйни при призначенні покарання судом не віднайдено.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з моменту затримання ОСОБА_10 з 17.08.2021 підлягає зарахуванню у строк остаточно призначеного покарання з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.
Запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, враховуючи вимоги ст. 131-132, 177, 178 КПК України та дані про його особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України. При цьому, в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України судом скасовується арешт, накладний в межах цього кримінального провадження на вилучене і визнане речовими доказами майно, що мав місце за ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20.09.2021 № 752/18423/21.

На виконання приписів ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведених досліджень за висновком від 23.07.2021 № СЕ-19/111-21/35338-Д у сумі 1 544,58 грн та за висновком експерта від 13.10.2021 № СЕ-19/111-21/48594-БЛ в сумі 686,48 грн.
Керуючись ст. 128, 368-371, 373-374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (сім) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_10 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією всього, належного йому на праві власності майна.

Початок строку покарання рахувати з 05.12.2022.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк остаточно призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 17.08.2021 по 04.12.2022 (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Скасувати арешт, накладний за ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20.09.2021 № 752/18423/21 на предмет, зовні схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_2 , мобільний телефон марки Самсунг, ІМЕІ1 НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 з сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_5 , одяг (капці чорного кольору з написом Gracelend, капці бежевого кольору з написом Gorkem, шорти чорного кольору з написом Redman Jeens).
Речові докази, а саме: оптичний диск DVD-R, об`ємом 4,7 ГБ з записами камер відеоспостереження торгівельно-розважального центру Магелан, компакт-диск CD-R Axent 700 МВ з записами камер відеоспостереження станції метрополітену Виставковий центр залишити зберігати в матеріалах кримінальної справи № 752/27491/21.
Речовий доказ предмет, зовні схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_2 , знищити.
Речові докази, а саме: мобільний телефон марки Самсунг, ІМЕІ1 НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 з сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_5 , одяг (капці чорного кольору з написом Gracelend, капці бежевого кольору з написом Gorkem, шорти чорного кольору з написом Redman Jeens) повернути за належністю особі, у якої їх було вилучено ОСОБА_10 .
Провадження з розгляду цивільного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр закрити.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведених експертних досліджень у сумі 1 544 (одна тисяча п`ятсот сорок чотири) грн 58 коп. за висновком експерта від 23.07.2021 № СЕ-19/111-21/35338-Д та сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн 48 коп. за висновком експерта від 13.10.2021 № СЕ-19/111-21/48594-БЛ.
Копія вироку вручити сторонам.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судді ОСОБА_1 (головуюча)

ОСОБА_3

ОСОБА_2