Справа № 553/4587/22
Провадження № 1-кп/553/952/2023
У Х В А Л А

Іменем України

18.01.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 від 27.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

На розгляді у Ленінському районному суді міста Полтави перебуває кримінальне провадження № 0000300 від 27.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

20.12.2022 від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшло клопотання про скасування арешту майна, а саме: сім-карт мобільного оператора «Лайфселл» з номером: НОМЕР_1 та мобільного оператора «Водафон» з номером: НОМЕР_2 . Вказав на необґрунтованість накладення арешту під час досудового розслідування, оскільки дані сім-карти не мають жодного доказового значення у кримінальному провадженні. Проте, дані сім-карти мають значення для нього та членів його сім`ї, оскільки є його фінансовими номерами, до яких прив`язані банківські рахунки та на який перебувають його особисті кошти.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_6 наполягали на задоволенні клопотання, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Прокурор вказав, що потреби у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна сім-карт на даний час не має. Ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування було частково задоволено клопотання захисника про скасування арешту та скасовано арешт мобільних телефонів обвинуваченого, які було повернуто, сім-карти повернуті не були.

Представник потерпілого ОСОБА_4 погодився з думкою прокурора.

18.01.2023 надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , що обумовлюється існуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, у зв`язку з чим обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнути відповідальності. На даний час судовий розгляд не закінчено, свідки не допитані. Враховуючи, що в їх числі є свідки, які перебувають у родинних стосунках з обвинуваченим, є ризик незаконного впливу на них з метою зміни показань на його користь. Оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та не має підтвердженого джерела доходів, а єдиним способом заробітку є вчинення злочинів, наявний ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити та визначити розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора та вказав, що прокурором не доведено обґрунтованість обвинувачення, ризики не обґрунтовані та не підтверджені прокурором і клопотання про продовження запобіжного заходу не може бути розглянуто без дослідження доказів та допиту певних осіб.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що ОСОБА_5 жодного разу не порушував застосований щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою. Жоден із зазначених ризиків не існує та не підтверджено доказами. ОСОБА_5 має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, має постійне джерело доходу, володіє транспортним засобом та нерухомим майном. Вказав, що ним підготовлено клопотання про скасування запобіжного заходу обвинуваченому в порядку ст. 616 КПК України.

Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу.

Окрім того, 18.01.2023 від обвинуваченого надійшло клопотання про застосування до потерпілого ОСОБА_7 , у зв`язку з його неявкою до суду, заходів, передбачених статтями . ст. 139 та 140 КПК України.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо заявлених клопотань, суд дійшов висновку про таке.

Як убачається з ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27.07.2022 задоволено клопотання слідчого та накладено на вилучені в ході огляду від 27.07.2022 за адресою: м. Полтава, вул. Сакко, 125 речі, які добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_5 , у тому числі: мобільний телефон IPhone 12 Pro Max, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 IMEI 2: НОМЕР_4 MEID НОМЕР_5 з встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» - НОМЕР_1 та мобільний телефон NFC OUKITEL, чорного кольору, зі встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон», IMEI не встановлено.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20.09.2022 частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 , скасовано арешт з мобільного телефон IPhone 12 Pro Max, чорного кольору, павер-банку марки golt із кабелем заряду та навушниками та одягу.

Відповідно до статті 16 Кримінального процесуального кодексу України, одним з принципів кримінального провадження є недоторканість права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. (частина 1 статті 174 Кримінального процесуального кодексу України).

Під час розгляду клопотання, прокурор вказав, що потреба у подальшому застосуванні арешту зазначеного у клопотанні майна відпала.

Поряд з тим, клопотання обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, шляхом скасування арешту з сім-карти мобільного оператора «Лайфселл» з номером: НОМЕР_1 , оскільки не доведено, що під час досудового розслідування було накладено арешт саме на сім-карту мобільного оператора «Водафон» з номером: НОМЕР_2 .

Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд зазначає таке.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28.07.2022 стосовно ОСОБА_5 застосовано, а ухвалою від 20.09.2022 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.10.2022. Ухвалами Ленінського районного суду м. Полтави від 30.09.2022 та 25.11.2022 продовжено запобіжний захід, востаннє до 23.01.2023.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимогами пункту 5 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України за санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

При вирішення питання щодо дії запобіжного заходу, суд не вирішує питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого, а також питання щодо доведеності чи не доведеності його вини у вчиненні цього злочину, оскільки вказані питання, відповідно до вимог статей 373, 374 КПК України, можуть бути вирішені судом лише при прийнятті остаточного процесуального рішення по кримінальному провадженню.

Судом враховується, що на теперішній час є наявними ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду, оскільки офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації та проживання не має міцних соціальних зв`язків;

- обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення з метою забезпечення елементарних життєвих потреб, що підтверджується відомостями про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, до арешту офіційно не був працевлаштованим, не мав постійного стабільного джерела доходу.

- враховуючи, що свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, в їх числі є свідки, які перебувають у родинних стосунках з обвинуваченим, є ризик незаконного впливу на них з метою зміни показань на його користь.

Суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має джерел отримання прибутку, розлучений, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, який не має тяжких захворювань чи інвалідності.

Посилання сторони захисту про те, що обвинувачений працював неофіційно та мав дохід не знайшли свого підтвердження під час судового засідання.

Наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей не вказують на наявність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, оскільки, як було повідомлено обвинуваченим він розлучений та проживав до арешту окремо.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (частина 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 183, пункту 2 частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, суд визначає заставу у розмірі - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 грн 00 коп.

Щодо клопотання обвинуваченого про застосування до потерпілого заходів, передбачених статтями 139 та 140 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з його неявкою у судове засіданні, то суд не вбачає підстав для його задоволення

Так, в матеріалах відсутнє підтвердження про отримання потерпілим повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим чином, що є обов`язковою умовою для накладення грошового стягнення. Щодо приводу потерпілого, то стаття 140 Кримінального процесуального кодексу України не передбачає застосування такого заходу до потерпілого.

Керуючись статтями 174, 176, 177, 178, 182, 183, 196, 197, 331 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 27.07.2021 на сім-карту оператора мобільного зв`язку "Лайфселл" - НОМЕР_6 .

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про застосування до потерпілого приводу та накладення грошового стягнення - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, на строк шістдесят днів, до 18.03.2023, включно.

Визначити розмір застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн 00 коп., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

У разі внесення застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки: повідомляти суд про своє фактичне місце проживання та засоби зв`язку; прибувати за кожним викликом до суду, утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків, застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено о 15:00 год. 23.01.2023.

Головуючий ОСОБА_1