ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/427/23 Справа № 187/29/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

адвоката ОСОБА_7

третя особа, що майна, якої вирішується

питання про арешт майна ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000005 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2023 року про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2023 року було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно.

Накладено арешт на колоди дерев породи «акація» в кількості 69шт, металевий топор, металеву викрутку, дві пляшки прозорі об`ємом 1л та 1.5л з речовиною за зовнішніми ознаками схожу на паливо-мастильні матеріали та автомобіль марки «MERSEDES-BENZ» д/з НОМЕР_1 - власником якого являється ОСОБА_11 , фактичним володільцем якого являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та використовувати будь-яким чином вищевказане майно до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні та зберігати його на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання вилучених транспортних засобів та в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, який розташований за адресою: пр. Петра Калнишевського 16 А, смт. Петриківка Дніпровського району Дніпропетровської області до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Рішення суду обґрунтовано тим, що слідчим доведено, наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і є речовим доказом у кримінальному провадженні, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту з метою збереження речових доказів.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати.

Вказує, що ухвала є незаконною та необгрунтованою.

На думку апелянта, клопотання про арешт майна, яке розглядалося, не містить доказів того, що ОСОБА_12 було вчинено порубку лісу. Допитані свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили, що вони приїхали разом з ОСОБА_12 та завантажили до автомобіля раніше вже напиляні невідомими особами дрова. До речі, саме «спиляні». А жодної пили виявлено в ході огляду не було.

Перевезення деревини також не відбулося, так як перевезення передбачає переміщення деревини будь-яким видом транспорту в межах території України. Автомобіль, в якому було виявлено 12 одиниць деревини, знаходився в статичному положенні, його не було затримано в ході руху тощо.

Вказує, що клопотання про арешт майна та додатки до нього не містять доказів спричинення будь-якої заподіяної шкоди.

Зазначає, що при проведенні огляду місця події слідчий вносила ОСОБА_12 до протоколу в якості учасника і в кінці слідчої дії він підписував протокол. Проте, долучений протокол огляду місця події не містить даних про участь ОСОБА_12 , ОСОБА_13 чи ОСОБА_14 в цій слідчій дії. Зі слів ОСОБА_12 він завантажив до автомобіля лише 12 відрізків трухлявої деревини, іншої деревини поблизу не було. Проте, коли вони їхали до місця, де вантажили вказані 12 відрізків, бачили ділянку місцевості, на якій було досить багато спиляної деревини.

Вказує, що протокол огляду місця події від 05.01.2023, копію якого долучено до клопотання про арешт майна є недопустимим доказом, так як слідчий, який проводив огляд, проникнув до іншого володіння особи - автомобіля «Mercedes Benz» НОМЕР_2 , в якому були 12 відрізків деревини. І хоча слідчий не зазначає в указаному протоколі про факт проникнення до вказаного автомобіля, це чітко вбачається з того, що слідчим було виміряно діаметр кожного відрізку. Вимірювання відрізків було можливо лише за умови проникнення до автомобілю, на що ані ОСОБА_12 , ані будь-хто інший дозволу не давав. Доказів про звернення слідчого до слідчого судді з клопотанням про проведення невідкладного обшуку, так би мовити, «легалізації» фактично проведеного невідкладного обшуку, орган досудового розслідування не надає. Таким чином, вказаний протокол, з огляду на ст.ст. 87, 233 КПК України, є очевидно недопустимим доказом.

Слідчий суддя вказаним обставинам належної оцінки не надав, що потягло за собою порушення вимог щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судових рішень, передбачених статтею 370 КПК України, а також п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК щодо судового контролю за дотриманням права особи на мирне володіння своїм майном, тобто істотне порушення кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, власника майна ОСОБА_8 , його представника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив її залишити без задоволення, дослідивши матеріали клопотання, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів, 05.01.2023 до ЧЧ ВП №10 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення на лінію 102 про те, що 05.01.2023 у лісосмузі, яка розташована неподалік с. Лобойківка, Дніпровського району Дніпропетровської області, виявлено незаконну порубку дерев породи акація та автомобіль марки мерседес 507, д.н.з. № НОМЕР_1 з колодами деревини породи акація.

За даним фактом 06.01.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 з визначеною кваліфікацію за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

05.01.2023 проведено огляд земельної ділянки з географічними координатами 48.6526725. 34.7180770 за межами с. Лобойківка, Дніпровського району Дніпропетровської області. Під час огляду даної ділянки виявлено спили дерев породи «акація» в кількості 5 шт. діаметром: 68см, 67см, 17см, 36см, та 80см., 69 колод деревини породи «акація», довжиною від 70 см до 150 см, діаметром від 15см до 64см., поблизу одного із пеньків виявлено металевий топор, металеву викрутку, та дві пляшки прозорі об`ємом 1л та 1.5л з речовиною за зовнішніми ознаками схожу на паливо-мастильні матеріали. Також під час огляду на території вищевказаної земельної ділянки виявлено автомобіль «MERSEDES-BENZ» модель «5078D» жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказані речі були вилучені до ВП №10, та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Як вбачається з наданих матеріалів, в ході досудового розслідування було допитано свідка ОСОБА_15 , який повідомив, що близько 18 год 04.01.2023 в м. Дніпро він зустрів свого знайомого ОСОБА_16 , який запропонував підзаробіток у вигляді погрузки дрів, на що він погодився. Так 05.01.2023 він зустрівся з ОСОБА_16 та ще двома раніше невідомими йому чоловіками на ім`я ОСОБА_17 та водій ім`я якого йому невідомо. Після чого вирушили до с. Лобойківка де заїхали до однієї з лісосмуг де вже були напиляні дерева акації, які він повинен був завантажити до автомобіля. Через деякий час до них під`їхали працівники поліції та повідомили, що вони вчиняють протиправні діяння, після чого ними було викликано СОГ для документування даної події. Як пояснив йому ОСОБА_18 дані дрова необхідні для потреб ЗСУ, оскільки вищевказаний чоловік є волонтером.

Також був допитаний свідок ОСОБА_19 , який повідомив, що близько 17 год 04.01.2023 йому зателефонував товариш ОСОБА_18 , який проживає поруч з ним, та є волонтером і допомагає тимчасово переміщеним особам з дровами та запропонував підзаробіток у вигляді погрузки дрів, на що він погодився. Так 05.01.2023 близько 10 год він зустрівся з ОСОБА_20 , та ОСОБА_21 , після чого вирушили на автомобілі мерседес, жовтого кольору до с. Лобойківка, де заїхали до середини однієї з лісосмуг де вже були напиляні дерева акації, які він повинен був завантажити до автомобіля. Через деякий час до них під`їхали працівники поліції та повідомили, що вони вчиняють протиправні діяння, після чого ними було викликано СОГ для документування даної події.

Вказані колоди дерев, металевий топор, металеву викрутку, та дві пляшки прозорі об`ємом 1л та 1.5л з речовиною за зовнішніми ознаками схожу на паливо-мастильні матеріали та автомобіль «MERSEDES-BENZ» д/з НОМЕР_1 - власником якого являється ОСОБА_11 , постановою слідчого від 06.01.2023 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого від 06.01.2023 року, майно на яке слідчий та прокурор просять накласти арешт визнано речовими доказами за кримінальним провадженням № 00000005 від 06.01.2022 року.

З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, достатніх для вжиття на цьому етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження, а отже арешт на це майно був накладений з дотриманням вимог закону, і доводи апеляційної скарги такого висновку колегії суддів не спростовують.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Посилання апелянтів на відсутність достатніх доказів вчинення особою чи особами кримінального правопорушення та недостатню вмотивованість оскаржуваної ухвали колегія суддів оцінює критично з міркувань, наведених вище та відповідності арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України.

Крім того, колегія судді погоджується з висновком слідчого судді, про передчасність висновків сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_8 складу будь-якого правопорушення визначеного диспозицією ч. 1 ст. 246 КК України, так як остаточна правова кваліфікація дій останнього, в тому числі і щодо наявності в його діях складу злочину, може бути надана лише в ході аналізу всіх обставин, за результатами повного і всебічного досудового розслідування даної події в їх сукупності.

Твердження сторони захисту про фальсифікацію протоколу огляду працівниками поліції спростовується дослідженими в судовому засіданні слідчим суддею доказами, зокрема показами самого ОСОБА_8 , який підтвердив обставини проведення огляду земельної ділянки і його автомобіля, які відповідають відомостям, що відображено в протоколі огляду.

На даний час відсутні підстави для застосування наслідків очевидної недопустимості доказів відносно протоколу огляду місця події від 05.01.2023, так як наявність підстав для проведення огляду майна особи за відсутності добровільної згоди останнього і до постановлення відповідної ухвали судом, перевіряються в межах іншого провадження за клопотанням слідчого про надання дозволу на проведення огляду, який фактично вже проведено в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 право власності на автомобіль «MERSEDES-BENZ», модель 508D, державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстроване за ОСОБА_11 , прож: Дніпропетровська обл.. м. Нікополь, однак його фактичним користувачем та володільцем являється ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо відповідності автомобіля марки «MERSEDES-BENZ», відрізків деревини загальною кількістю 69 штук, металевого топора, металевої викрутки, двох пляшок прозорих об`ємом 1л і 1.5л з речовиною за зовнішніми ознаками схожу на паливо-мастильні матеріали ознакам зазначеним в статті 98 КПК України, як речового доказу в кримінальному провадженні, зокрема, встановлені обставини вказують на те, що вони могли бути використані як знаряддя вчинення правопорушення, а зрізана деревина є предметом злочину склад якого передбачений ч. 1 ст. 246 КК України.

Саме внаслідок арешту автомобіля та відрізків деревини, металевого топора, металевої викрутки, двох пляшок прозорих об`ємом 1л і 1.5л, може бути виконане завдання збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Збереження визнаного речовими доказами майна дозволить забезпечити виконання окремих процесуальних дій, зокрема, слідчих оглядів, відібрання та отримання зразків речовин, призначення експертних досліджень, слідчих експериментів.

Колегія суддів враховує, що положеннями ст. 96-1 КК України передбачена, спеціальна конфіскація, яка полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

За ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 376, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2023 року про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4