Ухвала

22 листопада 2022 року

м. Київ

справа №947/22157/20

провадження № 51-3609ск22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року і

ВСТАНОВИВ:

Вироком Київського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн;

- за ч. 2 ст. 190 КК у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн;

- за ч. 3 ст. 358 КК (в редакції закону від 05 квітня 2001 року) у виді арешту на строк 2 місяці.

Застосовано п. 2 ч. 1 ст. 49 КК та ч. 5 ст. 74 КК й звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК, у зв`язку із закінченням строку давності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК ОСОБА_1 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Вирішено питання щодо цивільних позовів та речових доказів.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року вказаний вирок місцевого суду залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, засуджений оскаржив їх у касаційному порядку.

Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КК та встановив, що її подано із порушенням п. 4 ч. 2 названої статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка її подає, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для їх скасування, які, на її думку, були допущені судами під час винесення судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Водночас засуджений у своїй касаційній скарзі не погоджується із оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, а також посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду.

Засудженому, який подав касаційну скаргу слід врахувати те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Касаційна скарга засудженого не містить конкретних аргументів про те, в чому саме полягає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону з урахуванням положень ст. 412 КПК.

Висловлюючи прохання про скасування судових рішень і закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК засуджений належних обгрунтувань для такого закриття не наводить.

Крім того, ОСОБА_1 не погоджується з висновками судів щодо задоволення цивільних позовів в частині відшкодування матеріальної шкоди, проте не наводить доводів, які б спростовували ці висновки чи свідчили б про їх помилковість відповідно до положень статей 22, 1166 ЦК та статей 128, 129 КПК.

Усупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано її копій з додатками до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Посилання засудженого в касаційній скарзі на визнання його винуватим за ч. 3 ст. 385 КК є незрозумілим, оскільки, як вбачається з долучених судових рішень, у даному провадженні за цією статтею йому обвинувачення не пред`являлось.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Якщо суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, то він постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.

Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати засудженому.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4