Справа № 624/59/23
провадження № 1-кп/624/26/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кегичівка, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петровське, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, маючого на утриманні 9 неповнолітніх дітей, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого: 1) 01.08.2022 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, 2) Кегичівським районним судом Харківської області 14.12.2022 за ч. 1 ст. 317 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70, 72 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення: прокурора Кегичівського відділу Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5

- захисту: обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Судом встановлено, що ОСОБА_3 маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за ч. 1 ст. 309 КК України та ч. 1 ст. 317 КК України, вчинив умисний злочин при наступних обставинах:

ОСОБА_3 проживає у спільній сім`ї разом з ОСОБА_5 та дев`ятьма спільними малолітніми дітьми і систематично вчиняє домашнє насильство щодо ОСОБА_5 з якою він перебуває у сімейних відносинах.

18.08.2022 близько 21:00 години, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно проживає зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, в присутності малолітніх дітей вчинив психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 у виді словесних образ, грубої нецензурної лайки, що спричинили приниження гідності потерпілої, утиску особистим цінностям, призвели до психологічних страждань, створення умов для погіршення якості її життя.

За вищевказаним фактом 22.08.2022 Кегичівським районним судом Харківської області ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 .

Однак, ОСОБА_3 незважаючи на те, що за вчинення зазначених дій його притягнуто до адміністративної відповідальності, продовжив свої умисні систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5

25.12.2022, близько 22:00 години, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно проживає зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, в присутності малолітніх дітей вчинив психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 у вигляді словесних образ, грубої нецензурної лайки, що спричинили приниження гідності потерпілої, утиску особистим цінностям, призвели до психологічних страждань, створення умов для погіршення якості її життя.

За вищевказаним фактом 04.01.2023 Кегичівським районним судом Харківської області ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5

28.12.2022, близько 23:30 години, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно проживає зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, в присутності малолітніх дітей вчинив психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 у вигляді словесних образ, грубої нецензурної лайки, що спричинили приниження гідності потерпілої, утиску особистим цінностям, призвели до психологічних страждань, створення умов для погіршення якості її життя.

За вищевказаним фактом 04.01.2023 Кегичівським районним судом Харківської області ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ст. 126-1 КК України визнав повністю, та у повному обсязі підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, погодившись з часом, місцем, способом, мотивом, метою, наслідками та всіма іншими обставинами щодо вчинення ним кримінального правопорушення, котрі були встановлені та вказані правильно і всі ці обставини він визнає повністю. Пояснив, що в зазначений час вчиняв стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 , в присутності малолітніх дітей, психологічне насильство, ображав її грубими образливими словами, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою.

Потерпіла ОСОБА_5 , в судовому засіданні зазначила, що дійсно ОСОБА_3 в присутності малолітніх дітей, неодноразово вчиняв відносно неї психологічне насильство, ображає та погрожує їй, вона психологічно страждає, що призводить до погіршення стану її здоров`я, знаходиться у постійній психологічній напрузі та пригніченому тривожному стані через дії ОСОБА_3 , в зв`язку з чим вона була змушена звертатися до правоохоронних органів з цього приводу. Також підтримала думку прокурора щодо призначення покарання.

Визнавальні свідчення обвинуваченого суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам кримінального провадження, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої.

Згідно ст. 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози,у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При розгляді вказаного кримінального провадження судом враховується систематичність вчинення домашнього насильства, яке не обмежується складеними протоколами, а триває і надалі.

Також суд враховує те, що малолітні діти регулярно стають свідками протиправних дій батька щодо матері. Дані обставини не заперечувалися жодною зі сторін та були підтверджені в судовому засіданні.

Психологічне насилля це маніпуляції, словесні образи, приниження та шантаж. Кривдник чинить насилля зумисне, аби викликати емоційну реакцію та завдати шкоди. У психологічному насиллі кривдник намагається встановити контроль над життям іншої людини та самоствердитись завдяки цьому.

Характерною рисою психологічного насильства є циклічність, яка відрізняє насилля від звичайної сварки або конфлікту. Шкода від психологічного насильства може бути різна: страждання, розлади сну, відчуття небезпеки чи постійної напруги (неможливість розслабитися поруч з людиною, постійне передчуття, що «ось зараз почнеться»), страх, необґрунтоване відчуття провини. На свідомі дії вказує те, що людина знає, що наносить шкоду іншій, а також повторюваність таких дій та ігнорування закликів припинити.

Також насильство від конфлікту відрізняє перевага сил однієї зі сторін. Якщо дві людини можуть однаково захищати себе, відстоювати свої кордони то це конфлікт. А якщо одна зі сторін у вразливішому стані, а інша людина цим вразливим станом користується це ознака насильства.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про доведеність вини останнього.

Оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, а скоєне ним підлягає кваліфікації за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, судимості не зняті та не погашені, злочин вчинив в період іспитового строку, перебуває на обліку Кегичівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних запасу Кегичівського РВК, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом - синдромом алкогольної залежності, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, в його сім`ї проживає 9 неповнолітніх дітей, трапляються випадки вживання спиртними напоями з подальшим виясненням сімейних відносин, скарг щодо нього на розгляд селищної ради не надходило.

Судом також враховано досудову доповідь складену стосовно ОСОБА_3 , згідно з якою виправлення ОСОБА_3 неможливе без ізоляції від суспільства, тобто без призначення покарання у виді позбавлення або обмеження волі на певний строк, оскільки є дуже високий рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих громадян, а також дуже високий рівень вчинення повторного кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Визнання обвинуваченим вини не свідчить про його щире каяття. Судом не встановлено розкаяння обвинуваченого, щирого жалю з приводу вчиненого, осуду своєї поведінки, бажання виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання, що є ознаками щирого каяття. В матеріалах справи відсутні докази конкретних дій обвинуваченого, спрямованих на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Відповідно до вимог п. 1, п. 6, ч. 1 ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення в присутності дитини. Заявлену в обвинувальному акті як обтяжуючу обставину передбачену п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КПК України - вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, суд не враховує, оскільки факт перебування обвинуваченого у сімейних відносинах з потерпілою є ознакою кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, а тому суд при призначенні покарання не може ще раз урахувати її як обтяжуючу покарання обставину, щосуперечить положенню ч. 4 ст. 67 КК України.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, особи обвинуваченого, обставин, що обтяжують покарання, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо лише в ізоляції від суспільства і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкцій ст. 126-1 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

При призначенні покарання за сукупністю вироків, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1, ч. 2 ст. 71 КК України, та призначити покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 14.12.2022, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 317 КК України до 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування не обирався. До набрання законної сили цим вироком, суд вбачає можливим обвинуваченому запобіжний захід не обирати.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт не накладався.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та піддати його покаранню у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 14.12.2022 та покарання за цим вироком у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_3 при приведені цього вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1