Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/174/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2023 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Кропивницькому Кіровоградської області, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 січня 2023 року.

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України, -

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 31 березня 2023 року.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 січня 2023 року, стосовно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 31 березня 2023 року.

Рішення суду мотивоване тим, що наявні ризики, передбачені п .п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 має реальну можливість для уникнення відповідальності, переховуватись від суду, а також за відсутності офіційних джерел доходів може вчинити інші кримінальні правопорушення та здійснити незаконний вплив на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 січня 2023 року, застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

У Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження № 0000550 від 23.08.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 січня 2023 року, стосовно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 31 березня 2023 року.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Так, розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, не встановлено.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та суворості можливого покарання, існують ризики того, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду та без перешкод залишити своє місце проживання з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню, також може незаконно впливати на потерпілу та свідків, які ще не допитані, а також за відсутності офіційних джерел доходів може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вказане свідчить про те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

При цьому, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи ризик втечі, зумовлений тяжкістю покарання за інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення та обґрунтованість підозри, більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За таких обставин, існують реальні підстави вважати, що обвинувачений залишаючись на волі матиме змогу ухилитися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів, тримання під вартою ОСОБА_5 як запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя.

Враховуючи наведене, є реальна можливість ухилення обвинуваченого від правосуддя у разі зміни на більш м`який, ніж обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, незважаючи на наявність постійного місця проживання та роботи.

Як під час розгляду клопотання місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не отримано відомостей, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, а також відсутні відомості щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

За таких обставин, безпідставними є доводи ОСОБА_5 про відсутність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.

Істотних порушень вимог КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді судом першої інстанції питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 331, 395, 405, 406, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 січня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_5 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 31 березня 2023 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4