Дата документу 07.12.2022 Справа № 317/1634/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/1634/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1173/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 459 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 1 серпня 2022 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 27 травня 2019 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за нововиявленими обставинами,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 27 травня 2019 року ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 квітня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_7 та його захисника було залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

14 січня 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 27 травня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Як на підстави для постановлення такого рішення засуджений посилався на те, що у суді не було допитано потерпілу ОСОБА_9 , не були встановлені та допитані свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які можуть дати характеристику на його померлого батька ОСОБА_12 , який намагався вбити ОСОБА_7 , а не навпаки, як було встановлено судом. Крім того, судом не було ретельно досліджено усі докази у справі, не доведено мотиву та умислу ОСОБА_7 саме на умисне вбивство його батька ОСОБА_12 .

Залишаючи без задоволення заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції вказав, що доводи заяви ОСОБА_7 зводяться до незгоди з вироком суду з вимогою повторно дослідити усі докази та надати їм переоцінку.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судді ОСОБА_13 та ОСОБА_1 не мали права розглядати його заяву про перегляд вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 27 травня 2019 року за нововиявленими обставинами, оскільки саме вони виносили вирок по даній справі.

Також зазначає, що він відбуває покарання за злочин, який не скоював, і протягом 2 років намагається переглянути вирок за нововиявленими обставинами, які стали відомі після ухвалення вироку.

Звертає увагу, що сторона обвинувачення не надала жодного прямого доказу його вини, а усі докази свідчать про його невинуватість.

У заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами він навів факти, які не були відомі суду першої інстанції, оскільки під час судового розгляду не було допитано свідків.

В апеляційній скарзі захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в ході судового розгляду та при винесенні вироку судом першої інстанції мало місце штучне створення та підробка доказів, неправильний переклад та роз`яснення висновків експерта, зловживання слідчим та прокурором, та не допитано основного свідка мати ОСОБА_14 , яка повідомляла іншим особам обставини кримінального правопорушення, що суттєво суперечать показанням, які використані судом при ухваленні вироку та які не були відомі суду, а їх значення істотно впливає на вирок.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_7 , суд першої інстанції не врахував, що про нововиявлені обставини йому стало відомо тільки 20 січня 2021 року, тому строк звернення до суду було дотримано.

Вважає, що показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_11 необґрунтовано не взято до уваги, оскільки у разі їх допиту показання можуть суттєво вплинути на судове рішення.

Просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді по справі, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора, який ухвалу суду вважав законною та обґрунтованою, був проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Частиною 2 статті 459 КПК України визначений вичерпний перелік обставин, що визнаються нововиявленими, а саме:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Зі змісту цієї статті вбачається, що обов`язковою умовою розгляду кримінального провадження за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що в матеріалах кримінального провадження не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Ці юридичні факти мають знаходитися в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовувати через їх попередню невідомість та істотність, висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилається сторона захисту, а саме: не було допитано потерпілу ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; не було ретельно досліджено усі докази у справі; не доведено мотиву та умислу ОСОБА_7 саме на умисне вбивство не можна визнати нововиявленими обставинами у розумінні положень ст. 459 КПК України, оскільки фактично доводи сторони захисту зводяться до бажання повторно оскаржити по суті чинне рішення суду.

Колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 та його захисник на підтвердження наявності обставин, які можуть суттєво вплинути на вирок у відношенні ОСОБА_7 , об`єктивних доказів як суду першої інстанції під час розгляду його заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, так і сторона захисту під час перегляду ухвали суду про залишення її без задоволення суду апеляційної інстанції не надали.

Так, під час первісного судового розгляду було досліджено покарання потерпілої ОСОБА_9 (надані нею в порядку ст. 225 КПК України), її показання були викладені у вироку та оцінені судом першої інстанції.

Крім того, сторона захисту мала достатньо часу для того, щоб повідомити суд про необхідність допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також заявити клопотання про допит вказаних свідків при розгляді провадження в суді першої інстанції та перегляду вироку суду в апеляційному суді в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України.

До того ж, як зазначив сам засуджений ОСОБА_7 у своїй заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, вказані свідки могли лише дати характеристику на його померлого батька ОСОБА_12 , що не можна віднести до істотних обставин щодо події кримінального правопорушення.

Також колегія суддів вважає, що посилання в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_8 на штучне створення та підробку доказів, неправильний переклад та роз`яснення висновків експерта, зловживання слідчим та прокурором, мають загальний характер, не конкретизовані, та є виключно її суб`єктивним відношенням до процедури отримання доказів та порядку досудового розслідування.

Підставою для перегляду судового рішення за вказаними нововиявленими обставинами є те, що вони можуть бути підтверджені належними засобами доказування, тобто, на момент звернення до суду із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, мають бути наявні певні докази на підтвердження цього.

Наприклад, за примушування давати показання про допиті шляхом незаконних дій з боку прокурора, слідчого або працівника підрозділу, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, передбачено кримінальну відповідальність у статті 373 КК України, а за завідомо неправдивий висновок експерта у статті 384 КК України.

До того ж, з огляду на ст. 459 КПК України, зловживання слідчого чи прокурора під час кримінального провадження повинно бути встановлено вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування.

Разом з тим, оскільки захисник засудженого у своїй апеляційній скарзі посилається на зловживання слідчим та прокурором під час досудового розслідування, то така обставина може бути визнана нововиявленою тільки за умови ухвалення обвинувального вироку щодо слідчого (прокурора), який як на час подання заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, так і на цей час відсутні.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що одне лише посилання, без підтвердження належними доказами, на штучне створення та підробку доказів, неправильний переклад та роз`яснення висновків експерта, зловживання слідчим та прокурором, не може бути підставою для скасування вироку за нововиявленими обставинами, оскільки не є достатнім для сумнівів у законності остаточного й обов`язкового до виконання судового рішення.

Слід також звернути увагу і на те, що з часу звернення засудженого із заявою про перегляд вироку у відношенні нього за новоявленими обставинами цей вирок було переглянутий в апеляційному порядку, і ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 квітня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_7 та його захисника було залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

За таких обставин колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 не навів жодної обставини, яка не була з`ясована в процесі розгляду кримінального провадження, і яка сама по собі або ж у сукупності з іншими обставинами могла вплинути на правильність судового рішення суду першої інстанції.

При цьому, колегія суддів вважає, що вимоги засудженого суперечать положенням п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України, зокрема такій засаді кримінального провадження як верховенство права, яке передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого, якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

Крім того, колегія суддів враховує і прецедентну судову практику ЄСПЛ висловлену, зокрема в справі «Желтяков проти України», згідно якої "право на справедливий розгляд судом, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів".

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що доводи заяви ОСОБА_7 та апеляційних скарг засудженого і його захисника є безпідставними, спрямованими на скасування законного, справедливого та обґрунтованого вироку, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Запорізького районного суду Запорізької області від 1 серпня 2022 року залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 459, 466, 467 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 1 серпня 2022 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 27 травня 2019 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за нововиявленими обставинами, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим, який утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19