СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1379/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2022 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, кримінальне провадження № 0001635 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Узбекистану, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , у 2008 році не маючи посвідчення водія, яке знаходиться в офіційному обігу на території України, та знаходячись на території м. Севастополя, АР Крим, надав невстановленій дізнанням особі свої анкетні дані для виготовлення бланку посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 05.07.2008, чим вчинив пособництво в підробленні документу, який видається установою та надає права, з метою подальшого використання.

Після цього, невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений час, виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 05.07.2008 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1994 року № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке відповідно до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 року зі змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив дане посвідчення в себе, та в подальшому почав його використовувати для можливості керувати транспортними засобами.

В подальшому ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на використання завідомого підробленого документа, з метою отримання права керувати транспортними засобами, зберігав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 05.07.2008, виданого нібито на його ім`я.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 , 26.08.2022, приблизно о 15 год. 30 хв., керуючи автомобілем «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по пр-кт. Перемоги, 137 у м. Києві, в порядку ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений поліцейським, з метою перевірки. Далі ОСОБА_3 , на законну вимогу працівників поліції надати документи, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 05.07.2008, ніби видане на його ім`я, є підробленим, використав його, пред`явивши працівникам поліції та був викритий останніми. В подальшому вказане посвідчення водія було вилучено працівниками поліції.

Відповідно до листа ГСЦ МВС України посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 08.08.2012 видавалось на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № CЕ-19/111-22/35228-ДД від 13.09.2022 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками кримінального провадження, тому суд, згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, здійснює розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі обставин встановлених органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні офіційного документу, що видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією і який надає права з метою його використання іншою особою; ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження.

До обвинувального акта відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У той же час, відповідно до ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, яке відповідно ст. 12 КК України, відноситься до проступку, з дня його вчинення минуло понад три роки, перебіг давності не зупинявся та не переривався.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України, суд, згідно з вимогами ст. ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставину, яка пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з середньою освітою, офіційно не працює, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 4 ст. 358 КК України. На думку суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 гривень.

На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України закрити.

Речові докази по справі: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 - знищити.

Процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 755 грн. 12 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту отримання учасниками кримінального провадження копії вироку.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1