Справа №753/6136/22 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3121/2022 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 06 липня 2022 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки, з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Цим же вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду І-ї інстанції, ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що вона у невстановлений органом досудового розслідування день та час, у невстановленої органом досудового розслідування особи незаконно придбала, та в подальшому почала незаконно зберігати, з метою подальшого збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін.
Надалі, 20 грудня 2021 року співробітниками УБН у м. Києві ДБН НП України, у рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено перший етап оперативної закупки психотропної речовини амфетаміну, під час якого ОСОБА_7 , у телефонному режимі з ОСОБА_10 (анкетні дані змінено) домовилась щодо збуту психотропної речовини амфетаміну, за грошові кошти у розмірі 800 грн.
Після чого, ОСОБА_10 , скориставшись терміналом самообслуговування «Ibox» перерахував обумовлені грошові кошти на номер банківського рахунку, після чого отримав від ОСОБА_7 дзвінок, в ході якого вона повідомила, що психотропну речовину вона особисто йому передасть за адресою: АДРЕСА_3 .
Після чого, ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Тростянецька, 2, забрав прозорий поліетиленовий пакет з пазовим замком в середині із психотропною речовино амфетаміном.
У подальшому, 20 грудня 2021 року у період часу з 18 год. 45 хв. до 19 год. 11 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Тростянецька, 2, у присутності двох понятих, співробітникам поліції добровільно видав прозорий поліетиленовий пакет з в середині із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої заборонено амфетамін, загальною масою 0,357 г, яку ОСОБА_7 умисно, незаконно збула ОСОБА_10 в рамках проведення контролю за вчиненням злочину.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, з метою подальшого збуту та збуті психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що вона у невстановлений органом досудового розслідування день та час, у невстановленої органом досудового розслідування особи, повторно незаконно придбала, та у подальшому почала незаконно зберігати, з метою подальшого збуту, психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін.
Надалі, 03 травня 2022 року співробітниками УБН у м. Києві ДБН НП України, в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено другий етап оперативної закупки психотропної речовини амфетамін, під час якого ОСОБА_7 , у телефонному режимі з ОСОБА_10 (анкетні дані змінено) домовилась щодо збуту психотропної речовини амфетаміну, за грошові кошти у розмірі 800 грн.
Після чого, ОСОБА_10 , скориставшись терміналом самообслуговування «Ibox» перерахував обумовлені грошові кошти на номер банківського рахунку, після чого отримав від ОСОБА_7 дзвінок, в ході якого вона повідомила, що психотропну речовину вона особисто йому передасть за адресою: АДРЕСА_4 .
Після чого, ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 3, забрав у ОСОБА_7 зелений поліетиленовий пакет з пазовим замком в середині із психотропною речовиною амфетаміном.
У подальшому, 03 травня 2022 року у період часу з 19 год. 40 хв. до 19 год. 58 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 3, у присутності двох понятих, співробітникам поліції добровільно видав прозорий поліетиленовий пакет з в середині із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої заборонено амфетамін, загальною масою 0,138 г, яку ОСОБА_7 умисно, незаконно повторно збула ОСОБА_10 в рамках проведення контролю за вчиненням злочину.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, з метою подальшого збуту та збуті психотропної речовини, вчинені повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що вона у невстановлений органом досудового розслідування день та час, у невстановленої органом досудового розслідування особи повторно, незаконно придбала, та у подальшому почала незаконно зберігати, з метою подальшого збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін.
Надалі, 03 травня 2022 року ОСОБА_7 була затримана співробітниками поліції та в період часу з 20 год. 00 хв. до 22 год. 11 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 3А, у присутності двох понятих, співробітникам поліції в ході особистого обшуку ОСОБА_7 , з жіночої сумки, яка належить останній, вилучено паперовий згорток всередині з білою порошкоподібною речовиною, яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,022 г, яку ОСОБА_7 умисно, повторно, незаконно, протиправно, придбала та зберігала, з метою подальшого збуту.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, з метою подальшого збуту, вчинені повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Не погоджуючись з вироком суду, прокурором подано апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання: за ч. 1 ст. 307 КК України 4 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України, з урахуванням положень ст. 69 КК України 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання визначити у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, прокурор вказує, що вирок суду підлягає скасуванню у частині застосування до обвинуваченої положень ст.75 КК України, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягнуло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченої, а саме м`якість.
Прокурор зазначає, що суд, приймаючи рішення про застосування ст. 75 КК України до обвинуваченої, належним чином не врахував суспільну небезпечність вчинених обвинуваченою злочинів, один з яких пов`язаний зі збутом психотропних речовин, який є умисним тяжким злочином. Крім того, судом необгрунтовано не застосовано до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку обвинуваченої та її захисника, які заперечували проти апеляційних вимог прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону місцевим судом було дотримано в повній мірі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації її дій за ч. 1 ст 307, ч. 2 ст. 307 КК України, обґрунтований доказами, які були досліджені судом, та в апеляційній скарзі не оспорюються.
Доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої, яке є явно несправедливим внаслідок м`якості, колегія суддів вважає непереконливими, з огляду на наступне.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року передбачено, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.
Водночас загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Як убачається з оскаржуваного вироку, при призначенні ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України суд першої інстанції урахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, її ставлення до вчиненого, особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працювала офіційно, має на утриманні матір, яка через наявні захворювання потребує стороннього догляду.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням також встановленої обставини, що потребою у придбанні психотропної речовини була головним чином її власна залежність від її вживання, а не корисливий мотив, то підстав до застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна суд не вбачає.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження нових злочинів і домірне скоєному.
Мотивуючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням, суд першої інстанції, поряд із тяжкістю вчинення злочину, зважив на дані про особу обвинуваченої.
Так, приймаючи рішення про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд першої інстанції поряд з іншим врахував, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, молодого віку, має спеціальну освіту, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

З урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого ОСОБА_7 щиро розкаялась, наведених вище даних про її особу, зважаючи на конкретні обставини справи, відсутність тяжких наслідків, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про можливість застосування до обвинуваченої положень ст. 75 КК України.

Щодо посилань прокурора на тяжкість, ступінь суспільної небезпеки злочину та його наслідки, то врахування як підстави для посилення кримінальної відповідальності лише тих загальних обставин вчинення злочину, які охоплюються його об`єктивною стороною, поза зв`язком із іншими конкретними обставинами справи й даними про особу обвинуваченої, не ґрунтується на принципі індивідуалізації, що передбачає диференційований підхід як обов`язкову умову справедливості кримінальної відповідальності.
З огляду на викладене, враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, колегія суддів вважає, що визначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 із застосуванням ст. 75 КК є справедливим, необхідним та достатнім для її виправлення, попередження вчинення нею нових злочинів та є домірне скоєному.

Підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання явно несправедливим через м`якість, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а вирок суду залишити без змін.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Дарницького
районного суду м. Києва від 06 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України - без змін.
Ухваласуду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: