Справа № 354/1094/22
Провадження № 11-кп/4808/120/23
Категорія ч.1 ст. 263 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано - Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2022 року, якою відмовлено у затвердженні угоди укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_8 про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000043 від 02.06.2022 року щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та повернуто кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу Яремчанського міського суду від 28.12.2022 року незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що вимоги КПК України при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані в повному обсязі, що й було перевірено судом безпосередньо в підготовчому судовому засіданні.

Судом порушено ч.7 ст. 474 КПК України, якою визначені підстави відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості та зазначено, що у разі відмови у затвердженні угоди досудове розслідування або судове провадження продовжуються в загальному порядку.

Під час підготовчого судового розгляду обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, судом не було з`ясовано питання доцільності повернення обвинувального акта прокурору для проведення подальшого досудового розслідування та прокурору не було надано можливості заявити клопотання про відсутність необхідності у провадженні досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Прокурор вказує, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України. На стадії досудового розслідування отримано достатньо доказів необхідних для обґрунтування в суді висунутого обвинувачення. Відмовляючи у затвердженні угоди про визнання винуватості суд мав вирішити питання визначені ст. 314 КПК України, зокрема про призначення судового розгляду або повернення обвинувального акту у разі його невідповідності вимогам закону.

Окрім цього, ухвала Яремчанського міського суду від 28.12.2022 року (вступна і резолютивна частина) не відповідає вимогам ст. 376 КПК України, так як в ній відсутні відомості про час оголошення повного тексту судового рішення, тим самим сторони провадження позбавлені можливості на належну реалізацію права на апеляційне оскарження.

Просить ухвалу Яремчанського міського суду від 28.12.2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст. 263 КК України в суді першої інстанції.

Ухвалою Яремчанського міського суду від 28 грудня 2022 року, відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 29 вересня 2022 року між прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_8 , у присутності захисника ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000043 від 02.06.2022 року щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та повернуто кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Судом встановлено, що до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області 04 жовтня 2022 року надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з угодою про визнання винуватості від 29 вересня 2022 року, укладеною між прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_8 . Так, відповідно до змісту обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_8 у невстановлений слідством час та місці, незаконно придбав вогнепальну нарізну зброю та боєприпаси до вогнепальної нарізної зброї, які в порушення п.1 переліку видів майна, не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471 ХІІ «Про право власності на окремі види майна», Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, без передбаченого законом дозволу.

В подальшому ОСОБА_8 , незаконно зберігав вогнепальну зброю та боєприпаси до вогнепальної нарізної зброї по місцю свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

02 червня 2022 року ОСОБА_8 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу здійснив транспортування автомобілем марки «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , безпосередньо при собі в сумці нарізної вогнепальної зброї, придатної для проведення пострілів, магазин якої споряджений чотирма боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї придатними для стрільби.

Даний пістолет є нарізною вогнепальною зброєю, виготовлений саморобним способом шляхом переробки 9 мм пістолету ударно-травматичної дії ФОРТ-12Р № НОМЕР_2 , промислового виробництва, що був призначений для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями снарядами калібру 9 мм Р.А. У вказаний пістолет замінений штатний ствол на нарізний ствол від пістолету Форт-14, який включено до 110 мм та нарізано різьбу біля дульного зрізу, проведено заміну штатних пружин у зворотному механізмі на посилені, в затворі відсутній викидач. Дана зброя є 9-мм самозарядним пістолетом під 9-мм пістолетний до пістолету Макарова.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 263 КК України, а саме носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити а справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції;

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 , підтримали подану апеляційну скаргу прокурора, просили її задовольнити;

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу Яремчанського міського суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно матеріалів кримінального провадження, 29 вересня 2022 року між прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості.

Разом з тим, сторони угоди узгодили покарання за ч.1 ст.263 КК України, призначивши обвинуваченому інший, більш м`який вид основного покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.263 КК України, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, єдиною підставою для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_8 було те, що угода не відповідає вимогам, визначеним у ст. 472 КПК України, зокрема ні угода, ні обвинувальний акт не містить істотних для відповідного кримінального провадження обставин.

Проте колегія суддів не може погодитись і з висновками суду першої інстанції щодо повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Згідно вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про відмову в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Положеннями ч. 1 ст. 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування обвинувальний акт з підписаною угодою невідкладно надсилається до суду. Прокурор має право відкласти направлення до суду обвинувального акта з підписаною угодою до отримання висновку експерта або фіксації доказів, які можуть бути втрачені зі спливом часу, або які неможливо буде провести пізніше без істотної шкоди для їх результату у разі відмови суду в затвердженні угоди.

Отже, законом передбачено право прокурора не направляти невідкладно обвинувальний акт з угодою до суду, якщо не зібрані та не зафіксовані всі докази і це вплине на результат розгляду провадження у разі відмови суду в затвердженні угоди.

Частиною 7 ст. 474 КПК України передбачено обов`язок суду щодо перевірки угоди на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону і зазначені підстави, у разі встановлення яких суд відмовляє в затвердженні угоди, а саме якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Крім того, зазначеною нормою передбачено, що у разі відмови в затвердженні угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжується в загальному порядку.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення кримінального провадження на підставі угоди», за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК України; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, завершено досудове розслідування, надано доступ до матеріалів кримінального провадження, складено і вручено обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України однією з форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.

Отже, при направленні обвинувального акта до суду досудове розслідування по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_8 закінчено.

Всупереч вимогам ст. 474 КПК України та незважаючи на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, суд першої інстанції, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, дійшов висновку про наявність підстав для відмови в її затвердженні, при цьому не з`ясував питання щодо його повернення, якщо останній не відповідає вимогам КПК України, як того вимагає кримінальний процесуальний закон України, повернувши матеріали кримінального провадження із угодою про визнання винуватості, чим позбавив сторону обвинувачення права висловити свої доводи з приводу того чи були зібрані під час судового розслідування докази, достатні для складання обвинувального акту та чи було завершено досудове розслідування, і вже в залежності від цього приймати відповідні рішення, передбачені ч. 3 ст. 314 КПК України.

При цьому судом першої інстанції не встановлено будь-якої невідповідності обвинувального акту вимогам закону.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не врахував тих обставин, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженні вже закінчено, здійснено відкриття матеріалів, складено обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та вручено його копії, таким чином повернення кримінального провадження, в даному випадку, позбавлене будь-якого змісту, оскільки не буде досягнуто мети (продовження досудового розслідування), яке по факту є закінченим.

Апеляційний суд вважає, що повертаючи кримінальне провадження прокурору з вищевказаних підстав, суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування ухвали суду в частині повернення кримінального провадження прокурору.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу слід скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції .

Враховуючи наведене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 410, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2022 року, якою відмовлено у затвердженні угоди укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_8 про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000043 від 02.06.2022 року щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та повернуто кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5