Справа № 638/6672/22
Провадження № 1-в/638/539/22
УХВАЛА
Іменем України
30 листопада 2022 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2022 року в провадження судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 надійшло подання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання зазначено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.01.2019 року. Під час тримання в державній установі «Харківська УВП (№27)» вимоги режиму тримання не порушував, дисциплінарних стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. З 25.01.2019 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)». За період відбування покарання допускав порушення вимог режиму відбування покарання, адміністрацією установи заохочувався. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. У відношенні до представників адміністрації ввічливий. Норм санітарії та особистої гігієни дотримується, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайних зовнішній вигляд. До праці ставиться задовільно, завжди у повному обсязі виконує доручену роботу. За характером спокійний, урівноважений, мрійливий, стримано реагує на зауваження. Високої духовної спрямованості. Згідно медичної довідки працездатний. Під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував, проявляє готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прокурор у судове засідання не з`явився. Надала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення вказаного подання, просила суд його задовольнити у зв`язку з доведеністю та обґрунтованістю, також просила провести розгляд без її участі.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить суд розгляд подання проводити без його участі.

Суд, розглянувши матеріали подання, дослідивши особову справу засудженого, вважає за можливе звільнити засудженого від відбування покарання з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим за умисний тяжкий злочин не менше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Згідно ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст.81 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироку суд вирішує питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі на підставі вироку Краснокутського районного суду Харківської області від 05.09.2018 року.

Початок строку відбування покарання 15.01.2019 року, кінець строку 15.02.2023 року.

Прибув 25 січня 2019 року з державної установи «Харківський (УВП №27)» до державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)».

Станом на 16.11.2022 року ОСОБА_4 відбув 2/3 частини строку покарання, а саме 3 року 10 місяці, невідбута частина строку складає 2 місяці 30 днів.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.01.2019 року. Під час тримання в державній установі «Харківська УВП (№27)» вимоги режиму тримання не порушував, дисциплінарних стягнень не мав, адміністрацією установи не заохочувався, до праці не залучався.

З 25.01.2019 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)». За період відбування покарання порушень вимог режиму відбування покарання допускав, адміністрацією установи заохочувався.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення засудженого, ОСОБА_4 має такі заохочення: 08.04.2020 року оголошено подяку, 13.11.2020 року оголошено подяку, 24.01.2022 року оголошено подяку, 13.10.2022 року оголошено подяку, також має стягнення 02.06.2021 року оголошено догану за порушення правил техніки безпеки на виробництві.

Згідно з психологічною Характеристикою на засудженого від 28.10.2022 психолог відділу соціально-виховної та психологічної роботи лейтенант внутрішньої служби Р. О. Вітрик-Семенов, вбачає доцільним застосувати до засудженого заміну невідбутої частини строку покарання умовно-достроковим звільненням на підставі ст. 81 КК України.

Згідно з оцінкою ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - середній.

Згідно з ч.2 ст.130 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Свідчення того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.

Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Інших підстав законом не передбачено.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Так, відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_4 , затвердженої начальником виправної колонії ОСОБА_3 , за період відбування покарання засуджений допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що мав стягнення, але під впливом цілеспрямованої виховної та профілактичної роботи змінив свою поведінку на кращу, за що заохочувався адміністрацією установи. У відношені до представників адміністрації ввічливий. До праці ставиться задовільно, завжди у повному обсязі виконує доручену роботу. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується у роботі та побуті. Виконує роботи із самообслуговування, додержується правил пожежної безпеки на виробництві та відділенні соціально-психологічної служби. Проявляє готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Приймає участь у роботі самодіяльних організацій та проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, на профілактичному обліку не перебуває.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення, з`ясовуючи чи став засуджений на шлях виправлення, суд бере до уваги обставини, якими встановлюється процес виправлення засудженого, наявність позитивних змін у поведінці засудженого під час відбування покарання, характеристику його особи, активну участь у суспільному житті, ставлення до праці.

Суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці те, що він став на шлях виправлення та цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає подання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» обгрунтованим та таким, що необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 81, КК України, ст.ст.152, 154 КВК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання (засуджений вироком Краснокутським районним судом Харківської області від 05.09.2018 року) на підставі ст.81 КПК України від невідбутої частини покарання 2 місяців 16 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1