Справа №463/1124/23
Провадження №1-кс/463/1222/23
У Х В А Л А

23 лютого 2023 року м. Львів

Cлідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 20.01.2023 року про закриття кримінального провадження №0000127 від 16.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 20.01.2023 року про закриття кримінального провадження №0000127 від 16.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Просить таку скасувати.

Скаргу мотивує тим, що слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000127 від 16.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

20.01.2023 року слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Скаржник вважає, що оскаржувана постанова винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого правопорушення, без проведення всіх необхідних слідчих дій. Рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та порушує його права і законні інтереси.

Крім того, скаржник вважає, що за період досудового розслідування кримінального провадження, слідчим не було вжито усіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування та для встановлення істини у справі, що призвело до прийняття слідчим невмотивованої та необґрунтованої постанови про закриття кримінального провадження, яку скаржник просить скасувати.

Скаржник ОСОБА_3 до судового засідання подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримує, просить таку задоволити.

Суб`єкт оскарження - слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. До судового засідання скерувано на адресу суду матеріали кримінального провадження №0000127 від 16.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Оглянувши матеріали скарги та додані до неї письмові документи, а також матеріали кримінального провадження №0000127 від 16.08.2022 року, вважаю, що скаргу слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 2 ст.9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Судом встановлено, що слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000127 від 16.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

20.01.2023 року слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

З представлених суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурором в порядку п.4 ч.2 ст. 36 КПК України слідчому надано письмові вказівки, щодо проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

Відповідно до ч.4 ст. 40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Слідчим вказівки прокурора не виконано, неповноту досудового розслідування не усунуто, що призвело до винесення передчасної та необґрунтованої постанови про закриття кримінального провадження від 20.01.2023 року.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що органом досудового розслідування, не було вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, а відтак висновки про відсутність в діянні складу злочину є необгрунтованими та завчасними, оскільки слідчим не проведено необхідного переліку слідчих дій спрямованих на встановлення істини у справі.

Слід зазначити, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є підставною та підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Керуючись вимогами ст.ст.303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в :

скаргу задоволити.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 20.01.2023 року про закриття кримінального провадження №0000127 від 16.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1