Справа № 761/4588/23
Провадження № 1-кс/761/3285/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001079, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України,

в с т а н о в и в:

07 лютого 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0001079, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, яке тимчасово вилучене 01 лютого 2023 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на чорнові записи на 16 арк.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що першим відділом детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001079, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року надано дозвіл на проведення обшуку у житловому приміщенні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке використовуються ОСОБА_4 , та на праві власності належать ОСОБА_5 , з метою відшукання і вилучення засобів вчинення кримінального правопорушення, а саме: фінансово-господарські документи з реквізитами ТОВ «БІЗНЕС МІТ ПРОДУКТ» (), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БМК ГРУП» (), ТОВ «ДЕМЕС ПЛЮС» (), ТОВ «БІЗНЕС ПРОДУКТ ПЛЮС» (), а саме: договори, угоди, контракти специфікації, додаткові угоди та додатки до них, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти прийому-передачі ТМЦ, акти виконаних робіт, проектна документація, вантажно-митні декларації, інвойси, сертифікати якості/відповідності ТМЦ, рахунки фактури, рахунки на оплату, банківські чеки, платіжні доручення, дозвільні, ліцензійні документи, журнали в`їзду/виїзду транспортних засобів за період 2019-2021 р.р., печаток, штампів, кліше, правові підстави знаходження яких за вказаною адресою відсутні.

На виконання зазначеної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року, 01 лютого 2023 року було проведено обшук, за результатами якого виявлено та вилучено вищевказане майно.

Постановою детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 від 02 лютого 2023 року, вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, не з`явився, при цьому, на адресу суду надіслав заяву (вх. № 22972 від 16 березня 2023 року) про здійснення судового розгляду у його відсутність.

Представники ТОВ «Бізнес Міт Продукт» адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі. Водночас, на адресу суду надійшли письмові заперечення адвоката ОСОБА_7 , відповідно до яких він заперечує проти задоволення клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, обґрунтовуючи свою позицію тим, що прокурором належним чином не доведено, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має доказове значення у кримінальному провадженні № 0001079 від 19 травня 2021 року, а тому накладення арешту на вилучене майно, вважає необґрунтованим та недоцільним. У відповідності до ст. 172 КПК України, неявка представника власника тимчасово вилученого майна не перешкоджає розгляду клопотання.

Крім того, після вирішення судом заяви представника ТОВ «Бізнес Міт Продукт» адвоката ОСОБА_8 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від участі в розгляді зазначеного клопотання прокурора, 16 березня 2023 року на електронну пошту суду повторно надійшла заява представника ТОВ «Бізнес Міт Продукт» адвоката ОСОБА_7 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від участі в розгляді клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001079, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України (справа №761/4588/23, провадження №1-кс/761/3285/2023).

Так, як убачається з матеріалів клопотання, 06 березня 2023 року судом було досліджено та перевірено обставини про нібито упередженість слідчого судді ОСОБА_1 під час розгляду зазначеного клопотання прокурора, за результатами якого у задоволенні заяви було відмовлено.

Таким чином, в судовому засідання слідчий суддя прийшов до висновку, що заявлений адвокатом ОСОБА_9 відвід має ознаки зловживання правом представника власника вилученого майна на відвід, а також заявлений відвід адвокатом ОСОБА_7 , на переконання слідчого судді, спрямований виключно на затягування кримінального провадження, у зв`язку із чим заяву представника ТОВ «Бізнес Міт Продукт» - адвоката ОСОБА_9 від 16 березня 2023 року, слідчий суддя залишив без розгляду.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001079 від 19 травня 2021 року, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення проведення під час досудового розслідування експертних досліджень, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та накладення арешту на майно, яке вилучено 01 лютого 2023 року під час проведення обшуку в помешканні ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, письмові доводи представників ТОВ «Бізнес Міт Продукт», зі змісту яких вбачається, що вказане товариство є господарюючим суб`єктом реального сектору економіки та здійснює свою діяльність виключно у законодавчому полі, слідчий суддя вважає такими, що не спростовують висновки, викладені у висновку спеціаліста №23/04-А від 23 квітня 2021 року про наявність в діях службових осіб даного підприємства порушень податкового законодавства в частині завищення податкового кредиту за період 2019-2021 рр. на загальну суму податку на додану вартість 159 626 000 грн.

Крім того, надана представниками товариства фінансово-господарська документація ТОВ «Бізнес Міт Продукт» також не містить даних, які б спростовували висновки органу досудового розслідування щодо наявності виявлених порушень, що в сукупності з дослідженими матеріалами досудового розслідування, свідчить про те, що на даному етапі слідства необхідно застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна, врахувавши при цьому розумність та співрозмірність обмеження права власності ТОВ «Бізнес Міт Продукт» на вилучене майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001079, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку в помешканні ОСОБА_4 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на чорнові записи на 16 арк.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1