Справа № 733/755/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/187/23
Категорія - ч. 1 ст. 246 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного 3 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іржавець, Ічнянського району, Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2022 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України і йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Ічнянської міської ради Чернігівської області 59 881 грн. 19 коп. у рахунок відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.

Скасовано арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 вересня 2022 року на 250 колод деревини клена гостролистого та бензопилу«Foresta FA-40S».

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджуючись з вироком суду, через його суворість, просить змінити призначене покарання у виді обмеження волі на покарання у виді штрафу. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у липні 2022 року він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про зарахування його кандидатом на військову службу за контрактом, однак, призначена міра покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком унеможливлює зарахування до лав Збройних Сил України. Також вважає, що з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання та враховуючи, що він бажає здійснювати захист Батьківщини, в умовах воєнного стану, за можливе пом`якшити призначене покарання.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор просить відмовити у її задоволенні, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Як встановлено судом першої інстанції 20 вересня 2022 року приблизно о 14-00 год, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи на території виділу 1 кварталу 47 ДП «Ічнярайагролісництво», біля с. Іржавець Ічнянської ОТГ, в порушення ст. 69 Лісового кодексу України, яка передбачає, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно, в порушення вимог ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», які передбачають, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Громадяни України зобов`язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, не маючи спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком), порядок видачі якого передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року № 761, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом, використовуючи бензопилу «Foresta FA-40S», вчинив незаконну порубку 19 сироростучих дерев клена гостролистого, чим заподіяв істотну шкоду довкіллю (державі) на загальну суму 59 881,19 грн.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, докази на підтвердження встановлених судом обставин судом не досліджувалися відповідно до вимог ст. 349 КПК України та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Статтею 65 КК України визначено загальні засади призначення покарання, яких суди повинні суворо дотримуватися, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Якщо санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з обмеженням волі на певний строк передбачає більш м`які види покарання, при постановленні вироку потрібно обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з обмеженням волі. У разі обрання покарання у виді обмеження волі це рішення також має бути вмотивовано у вироку.

Додержання цих вимог закону вимагає, що в кожному конкретному випадку суд, призначаючи покарання, повинен мотивувати у вироку чому саме цей вид покарання він вважає за необхідне призначити обвинуваченому і чому саме обрана ним конкретна міра цього виду покарання є достатньою для досягнення цілей, сформульованих у ч. 2 ст. 50 КК України.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався в повному обсязі, тому вважає слушними доводи апеляційної скарги про невідповідність призначеного покарання ОСОБА_8 тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі через суворість.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у виді 2 років обмеження волі, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, раніше не судимий, його посередню характеристику з місця проживання, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання та призначив один з тяжких видів покарання, передбачений санкцією ч. 1 ст. 246 КК України, а саме, у виді обмеження волі, та звільнив від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Разом з тим суд першої інстанції не навів у вироку мотивів про те, чому мети покарання неможливо досягти при застосуванні одного із заходів примусу, передбачених ч. 1 ст. 246 КК України, які не пов`язані з обмеженням волі.

Колегія суддів, враховуючи обставини вчинення діяння, його наслідки, всі дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, на спеціальних обліках не перебуває, до вчинення інкримінованого діяння виявив бажання проходити військову службу за контрактом, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, вважає за можливе застосувати до обвинуваченого покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таке покарання забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним матеріальному стану засудженого, необхідним і достатнім для його виправлення..

При цьому колегія суддів враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 07 грудня 2021 року у справі № 617/775/20 (провадження № 13-110кс21), за змістом якої зміна за результатами розгляду апеляційної, касаційної скарги покарання у виді позбавлення чи обмеження волі, від відбування якого особу було звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК на штраф не є погіршенням правового становища обвинуваченого, засудженого.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Таким чином, оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання обвинуваченого ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2022 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 246 КК України до однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

В іншій частині цей вирок залишити без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4