Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/8508/20
У Х В А Л А

"27" жовтня 2022 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченої,
В С Т А Н О В И В :

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду перебуває судове провадження з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.
Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.09.2022 обвинуваченій ОСОБА_5 було продовжено застосований раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів по 30.10.2022 у зв`язку з існуванням ризиків, вчинення дій передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
У межах строків, застосованого запобіжного заходу судовий розгляд не може бути закінчений в силу значного об`єму доказів, які слід дослідити, з огляду на правову позицію сторони захисту, об`єктивних незалежних від суду обставин, розпочатою 24.02.2022 повномасштабною військовою агресією з боку російської федерації проти України, тимчасовою окупацією частини території України, бойовими діями на території м. Києва та Київської області, що на певний час унеможливило забезпечення безпосередньої участі обвинуваченої, яка утримується в умовах ДУ «Київський СІЗО» в судовому зсіданні.
З огляду на вищевказані обставини в ході з`ясування судом питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу прокурор вважає, що строк запобіжного заходу обвинуваченій у вигляді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів оскільки продовжують мати місце ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачена та її захисник щодо продовження строку тримання заперечують та вважають, що обвинуваченій слід застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Вирішуючи питання наявності підстав для доцільності продовження строку тримання під вартою, суд виходить з конкретних обставин даного кримінального провадження.
Суд констатує, що прокурором в судовому засіданні доведено існування обставин, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачена ОСОБА_5 може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та наведено відповідні обставини. Існування вказаних ризиків було встановлено ухвалами слідчого судді від 04.06.2020 та суду 01.09.2022, а наведені прокурором обставини свідчать, що ризики не зменшились та продовжують існувати.
При цьому судом, крім даних про особу обвинуваченої також враховується тяжкість злочинів, у вчиненні яких вона обвинувачується, а також характер їх вчинення, які є особливо кваліфікованими, а отже характеризуються підвищеною суспільною небезпекою, покарання яке загрожує обвинуваченій у разі доведеності її вини. Суд також враховує ту обставину, що незважаючи на наслідок для обвинуваченої у вигляді безумовного позбавлення волі за скоєння злочину у період іспитового строку, вказана обставина не стала стримуючим фактором для обвинуваченої і вона знову обвинувачується у вчиненні нових більш тяжких злочинів, що свідчить про високу стійкість ризику вчинення нових злочинів. За таких обставин у суду є достатньо підстав для висновку, що перебування на утриманні ОСОБА_5 малолітньої дитини за вищевказаних обставин не є обставиною, яка суттєво зменшує ступінь ризику вчинити нові кримінальні правопорушення та можливості ухилення від суду з огляду на покарання яке загрожує обвинуваченій у разі доведення її винуватості. Вказаним обставинам судом вже давалася оцінка у попередніх ухвалах і на даний час вони не змінилися.
Крім того суд звертає увагу, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, що характеризуються корисливим мотивом та мають на меті отримання прибутку.
Будь-яких обставин, які б свідчили про зменшення вищевказаних ризиків стороною захисту суду не наведено.
З огляду на існування стійких ризиків скоєння дій, передбачених п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що суспільні інтереси та інтереси правосуддя виправдовують такий ступінь втручання у права особи на свободу та особисту недоторканість і, зокрема, право на свободу пересування, що передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як тримання під вартою, що не дає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Керуючись ст. ст. 331, 371, 372 КПК України суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 продовжити на 60 днів по 25 грудня 2022 року та утримувати в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.
Обвинувачену ОСОБА_5 доставити конвоєм у судове засідання не пізніше ніж на 14 год. 00 хв. на 17.11.2022 року.
Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України та начальнику ІТТ №1 ГУ НП в Київській області.
Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а обвинуваченим з дня отримання копії ухвали.
В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1