Єдиний унікальний № 946/4361/22
Провадження № 1-кп/946/498/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

19 грудня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001147, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Городнє Болградського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого охоронцем у КП «Житсервіс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_5 , представник потерпілого ОСОБА_6 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.21.11.2021 о 16:24 годині водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автобусом «ПАЗ 32054-07» реєстраційний номер НОМЕР_1 , і рухаючись по вул. Тульчианівській з боку пр. Суворова (на теперішній час - пр. Незалежності) (парна сторона) в напрямку вул. Адмірала Холостякова в м. Ізмаїл Одеської області (далі - м. Ізмаїл), та в порушення вимог підп. «б» п. 2.3., п. 16.11. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), при виїзді на перехрестя пр.Суворова (на теперішній час - пр. Незалежності) (не парна сторона), яка по відношенню до вул. Тульчианівської є головною дорогою та перед яким встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розрахував на їх відвернення, не надав перевагу у русі мотоциклу «Bajaj Pulsar Ns 200» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який наближався до вказаного перехрестя по пр. Суворова (на теперішній час - пр. Незалежності) (не парна сторона) по головній дорозі з блоку вул. Семінарської, в результаті чого на перехресті скоїв з ним зіткнення.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_5 отримав такі тілесні ушкодження: відкритий багатоуламковий перелом обох кісток лівої гомілки у верхньо-нижній третині зі зміщенням відламків, рвано-розчавлена рана на лівій гомілці в середній третині, які є небезпечними для життя та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; закритий перелом основи 1-ї п`ястної кістки, який при звичайному своєму перебігу викликає розлад здоров`я більше трьох тижнів (більше ніж 21 день), та за цим критерієм відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості; рубці лівої поверхні плеча, нижньої третини лівого стегна з переходом на колінний суглоб, верхньої та середньої третини лівої гомілки, які при звичайному перебігу викликають короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше трьох тижнів (21 дня), та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Стаття (частина статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 286. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами

1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, -

…

2. Ті самі діяння, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, -

караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за їх згодою, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

5.У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. У ході судового розгляду він детально розповів про обставини кримінального правопорушення та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, порушення правил безпеки дорожнього руху, які він допустив, та наслідки, що настали внаслідок цього, у виді заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження. Так, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 21.11.2021 о 16:20 він виїхав з центру м. Ізмаїл на автобусі по маршруту під №16. Рухався спочатку по пр. Суворова, далі повернув ліворуч на вул. Тульчианівська та перетинав пр. Суворова з іншої сторони. При цьому перед перехрестям був встановлений дорожній знак «Дати дорогу». Він зупинився перед перехрестям, а після початку руху сталося зіткнення з мотоциклом під керуванням потерпілого. Він відразу ж зупинився та разом з іншими присутніми вжили заходів щодо надання допомоги потерпілому, у якого був відкритий перелом лівої ноги. Він в міру своєї матеріальної можливості вживав заходів щодо відшкодування матеріальних збитків потерпілому, але шкоду відшкодував лише частково, не у повному обсязі. Він керує транспортними засобами з 1985 року, останні 5 - 6 років перед ДТП він керував маршрутними автобусами, був звільнений з цієї роботи з 01.04.2022. Нещодавно влаштувався на роботу охоронцем у КП «Житсервіс».

6.Відповідно до підп. «б» п. 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

7.Згідно з вимогами п. 16.11. ПДР, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

8.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів, досліджених судом в порядку ч.3 ст. 349 КПК, дає підстави суду зробити висновок про те, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом порушив підп. «б» п. 2.3., п. 16.11. ПДР, що заподіяло у тому числі тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , та ці суспільно небезпечні наслідки у виді тяжкого тілесного ушкодження потерпілому перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням обвинуваченим ОСОБА_3 ПДР. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 286 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

9.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, часткове відшкодування завданих збитків.

10.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

11.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.ст. 65 - 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

12.При цьому слід зазначити, що загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання, призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, та/або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначити чи не призначати додаткове покарання, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Також в рамках цієї діяльності приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 69 КК, за змістом якої рішення про призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або про призначення іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (частини статті) Особливої частини КК за цей злочин, суд може прийняти лише у випадку наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, при цьому рішення про це має бути умотивованим.

13.За формальною класифікацією, передбаченою ст. 12 КК, в залежності від санкції статі обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, внаслідок якого потерпілому було заподіяно тяжке тілесне ушкодження.

14.Водночас, як обставина, що має враховуватися судом при призначенні покарання, ступінь тяжкості злочину є оціночною ознакою, яка визначає межі судової дискреції.

15.Суд враховує те, що склад вчиненого ОСОБА_3 злочину відносяться до кваліфікованого, тобто до складу злочину з обтяжуючими обставинами. І хоча обвинувачений ОСОБА_3 вчинив необережний тяжкий злочин, але внаслідок нього смерть потерпілого не настала, а було заподіяно йому тяжке тілесне ушкодження.

16.Щодо особи винного, то ОСОБА_3 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, одружений, піклується про матір похилого вику, за місцем проживання характеризується позитивно.

17.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як низькі. Органом пробації зроблений висновок про те, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить небезпеки для суспільства.

18.Отже, з урахуванням вказаних обставин, які підлягають обов`язковому врахуванню, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його позитивної характеристики, ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, того, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, в міру своєї матеріальної можливості вживав заходи щодо відшкодування завданих матеріальних збитків, думки потерпілого, який просив суд не позбавляти обвинуваченого волі, того, що у обвинуваченого відсутні обставини, які обтяжують його покарання, а також низьких ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, суд у відповідності до вимог Кримінального кодексу України та передбачених ним санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому основного покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 286 КК ближче до нижньої межі, та зі звільненням його на підставі ст.75 КК від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК, як обов`язкових. На думку суду, призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

19.При цьому судом враховані висновки Верховного Суду щодо дискреційних повноважень суду щодо визначення виду та міри покарання (постанови Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 337/3654/16-к, від 28 травня 2020 року у справі №753/13972/17 та від 06 серпня 2020 року у справі №759/13520/18).

20.Враховуючи суспільно-небезпечні наслідки, що настали внаслідок кримінально протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 у виді спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, що безпосередньо впливає на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характер порушених ПДР, а саме ненадання переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, на думку суду, обвинуваченому має бути призначене додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке сприятиме його виправленню та запобігання нових кримінальних правопорушень не тільки обвинуваченим, а й іншими особами. При цьому при призначенні додаткового покарання суд враховує, що обвинувачений на даний час працює охоронцем, і право керування не пов`язане з його основним джерелом доходів. Крім того, раніше виконувана обвинуваченим робота, пов`язана з керуванням транспортним засобом, та можлива в майбутньому така робота не може бути перешкодою в призначенні цього виду покарання, оскільки, з урахуванням тяжкості і характеру вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а також принципів співмірності та справедливості покарання, його все ж слід тимчасово відсторонити від керування транспортними засобами. Так, Конституційний Суд України в абз. 5 п/п. 4.1. п. 4. Рішення від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

21.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався. Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили від сторін кримінального провадження не надійшло.

22.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в загальній сумі 17 024,32 грн.

23.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч.4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд -

ухвалив:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

2.У відповідності до ст. 75 КК ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить систематично (три та більше) правопорушень, що потягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

3.В силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, що передбачені ч. 1 ст. 76 КК, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

4.В силу ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 19 грудня 2022 року.

5.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у загальній сумі 17 024,32 грн (сімнадцять тисяч двадцять чотири гривні 32 коп.).

6.З набранням вироком законної сили скасувати накладені на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.11.2021 з урахуванням ухвал від 18.01.2022 та від 07.02.2022 арешти на вилучені 21.11.2021 в ході огляду місця ДТП автобус «ПАЗ 32054-07» реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикл «Bajaj Pulsar Ns 200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , які вважати повернутими законним володільцям, поновивши у них право розпорядження цим майном.

7.Накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.11.2021 арешт на добровільно виданий ОСОБА_7 . CD-R диск з відеозаписом моменту ДТП 21.11.2021 з відеокамери, розташованої на фасаді магазину «ВКомпе» по пр. Суворова, 39 в м. Ізмаїл - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

8.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

9.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

10.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

11.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

12.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1