Справа № 489/3482/22
Провадження № 1-кп/489/868/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

08 грудня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження №0000372 від 20.11.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синявка Неклинівського району Ростовської області, громадянина України, непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за таких обставин:

у грудні 2021 (точні дата та час не встановлені) ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком на один рік відповідно до рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17.06.2021, з метою отримання можливості подальшого керування транспортними засобами, діючи всупереч пункту 20 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ № 340 від 08.05.1993, через мережу інтернет придбав у невстановленої особи підроблений офіційний документ зі своїм фото та особистими даними, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 03.12.2021 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно із вказаним посвідченням ОСОБА_3 надавалося право керування автотранспортом категорії «В». Після того, достовірно знаючи, що вказане посвідчення є підробленим, почав використовувати його під час керування транспортними засобами.

19.11.2022 близько 21.00 години ОСОБА_3 , рухаючись по пр-ту Богоявленському м. Миколаєва на автомобілі марки «Шкода Фабіа» д.н.з. НОМЕР_2 , біля буд. № 21 був зупинений працівниками УПП в Миколаївській області з метою перевірки документів. В результаті перевірки документів, ОСОБА_3 надав працівникам УПП в Миколаївській області підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 03.12.2021 на його ім`я, яке не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у використанні завідомо підробленого посвідчення водія за вказаних в обвинувальному акті обставин визнав повністю та підтвердив, що дійсно придбав в мережі інтернет підроблене посвідчення водія на своє ім`я, яке використовував під час керування транспортними засобами та 19.11.2022 в денний час біля будинку №21 по пр-ту Богоявленському в м. Миколаєві в ході перевірки документів працівниками поліції добровільно видав. У вчиненому щиро розкаявся, засудив свої дії та зазначив, що активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Відповідно до заяви від 19.11.2022, ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції посвідчення водія НОМЕР_1 на своє ім`я.

З протоколу огляду місця події від 19.11.2022 та фототаблиці до нього вбачається, що 19.11.2022 в період з 21.25 годин до 21.45 годин під час проведення огляду ділянки місцевості по пр-ту Богоявленському, 21, м. Миколаєва було виявлено ОСОБА_3 , в якого вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 .

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/115-22/9698-ДД від 23.11.2022, бланк посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_1 , виданого 03.12.2021 ТСЦ 2345 на ім.я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

З повідомлення РСЦ ГСЦ МВС в Миколаївській області від 25.11.2022 № 31/2655-14-2022 вбачається, що посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 03.12.2021 ТСЦ 2345 РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області з правом керування транспортними засобами категорії «В» на ім`я ОСОБА_5 . Вказане посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не видавалося.

В судовому засіданні обвинувачений подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки він вперше вчинив кримінальний проступок, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та матеріальна шкода вказаним проступком не була завдана.

Прокурор вважав, що оскільки обвинувачений дійсно активно сприяв розкриттю кримінального проступку та щиро покаявся, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та його діями не заподіяно матеріальної шкоди, тому клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям підлягає задоволенню.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно зі ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії кримінальних проступків та не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідно до примітки до ст. 45 КК України.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальний проступок, не має негативної характеристики, щиро покаявся у вчиненому, засуджує скоєне ним діяння, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення (надавши покази щодо обставин правопорушення, які були відомі тільки обвинуваченому та добровільно видавши підроблене посвідчення водія), його діянням матеріальних збитків не завдано.

Також обвинувачений згідно з вимогою про судимість є не судимим.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Таким чином, встановлені судом під час судового розгляду обставини відповідно до ст. 45 КК України є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження, оскільки він вперше вчинив кримінальний проступок, повністю визнав свою вину у вчиненому, щиро покаявся, шкодує про вчинене та засуджує свої протиправні дії, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, а також його діями не завдано матеріальних збитків.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, вбачається, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду. Нормами КПК України встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК). Оскільки ст. 126 КПК України визначено, що вказане питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС робить висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

У зв`язку з цим, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1510,24 грн.

Керуючись статтями 284, 286, 370, 374 КПК України, суд

постановив:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку дійовим каяттям.

Кримінальне провадження №0000372 від 20.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, - закрити.

Речовий доказ: посвідчення водія НОМЕР_1 знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн 24 коп.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1