Справа № 154/842/22 Провадження №11-кп/802/811/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника обвинуваченої ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Волинського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Нововолинськ, зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, вдову, непрацюючу, раніше судимої вироками Володимир-Волинського міського суду Волинської області від: 24 січня 2005 року за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років, який 29 квітня 2005 року змінено Апеляційним судом Волинської області та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років, звільненої 02 серпня 2011 року умовно-достроково відповідно до постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 липня 2011 року на невідбутий строк позбавлення волі 2 роки 2 місяці 12 днів; 22 липня 2019 року за ч. 1 ст. 185 КК до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин; 30 січня 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК до остаточного покарання у виді арешту на строк 4 місяці; вироком Нововолинського міського суду Волинської області 17 листопада 2020 року за ч. 2 ст. 389 КК до покарання у виді арешту на строк 2 місяці, який частково скасовано вироком Волинського апеляційного суду від 10 березня 2022 року та на підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень визначено остаточне покарання у виді арешту на строк 5 місяців, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 23 вересня 2022 року.
Оскаржуваним вироком суду від 23 вересня 2022 року обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін, але не більше ніж на 60 днів, починаючи з дати цього вироку, тобто до 21 листопада 2022 року включно.
21 жовтня 2022 року до Волинського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 .
Таке клопотання мотивоване тим, що обставини, які стали підставою для обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не змінились, а тому з метою запобігання наявним ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечення належної поведінки ОСОБА_7 просить продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави. Крім того, зазначає, що інший більш-м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який клопотання підтримав, обвинуваченої та її захисника, які просили апеляційний суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки вважають, що матеріали провадження не містять доказів винуватості ОСОБА_7 , а й відповідно відсутні будь-які ризики на які вказує сторона обвинувачення, думку потерпілої, перевіривши матеріали кримінального провадження в частині вирішення питання доцільності продовження застосування запобіжного заходу, апеляційний суд приходить до висновку, що воно підлягає до задоволення з огляду на таке.
Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_7 не припинили свого існування.
Так, обґрунтованість цього висновку стверджується даними про особу обвинуваченої, яка обґрунтовано підозрюється (в даний час висунуто обвинувачення) у вчиненні злочину, який відносяться до категорії особливо тяжких і, крім того, апеляційний суд вважає, що від часу прийняття рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовження, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_7 такого запобіжного заходу і не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченої, зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.
Так, наведені стороною обвинувачення у клопотанні та судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченій є належним чином обґрунтовані і вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, а саме того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, на даний час не змінилися.
Оцінивши зазначені ризики, та із врахуванням того, що на даний час апеляційне провадження стосовно обвинуваченої не закінчено, колегія суддів приходить до переконання про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів до 15 січня 2023 року включно.
Керуючись ст.ст.177-178, 183, 193, 196-197, 199, 331, 376 КПК України, Волинський апеляційний суд,
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів до 15 січня 2023 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді