ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023 м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000367 від 13.04.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кізел Пермської області Російської Федерації, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований як ВПО та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИВ:

13 квітня 2021 року близько о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийшли до водоймища, що знаходиться біля будинку №36 по вул. Ак. Барабашова у м. Харкові, де розпивали спиртні напої.

Того ж дня близько о 14 годині 00 хвилини ОСОБА_3 , перебуваючи біля вищевказаного водоймища та маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я, діючи з корисливих мотивів та корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_7 відволікся, раптово і агресивно наніс йому каменем довжиною 10 см та шириною 3 см, не менше 5 ударів по обличчю, затилку та тім`яній ділянці, чим завдав потерпілому відповідно до висновку судово-медичної експертизи №09-606/2021 від 21 травня 2021 року тілесні ушкодження, а саме: закрита тупа травма носу у виді перелому носової кістки без зміщення кісткових уламків, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше трьох тижнів, а також забита рану у тім`яній ділянці та у потиличній ділянці, садна на верхній повіці лівого ока, на тильній поверхні лівої кисті у проекції 2-ї п`ясної кістки, яка за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Після чого потерпілий ОСОБА_7 пішов до водоймища змити кров з обличчя, у той час ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії та реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, підійшов до ОСОБА_7 та рукою дістав із зовнішньої правої кишені спортивної куртки мобільний телефон марки «MEIZU S3» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в корпусі сріблясто-білого кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта становить 1000 грн, який належить потерпілому ОСОБА_7 , після чого місце вчинення кримінального правопорушення залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вищевказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

На підставі ст. 325 КПК України за погодженням із учасниками судового провадження судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого, який надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб скоєння кримінального правопорушення, а також форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального правопорушення відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів експертиз, речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, неодружений, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке полягає у тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення, у скоєному щиросердечно розкаявся, критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її та бажає залагодити провину, окрім того, зазнав осуду та нарікань з боку оточуючих людей, пообіцяв, що подібне більше ніколи не повториться, матеріальну шкоду відшкодував потерпілому у повному обсязі, останній матеріальних претензій до обвинуваченого не має і цивільний позов потерпілий не заявляв.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами статей 65-67 КК України з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої вину обставини, визнання обвинуваченим своєї вини, позицію сторони обвинувачення, яка просила застосувати стосовно обвинуваченого положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, а також положення диспозитивності кримінального судочинства, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

На думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_3 був затриманий 14 квітня 2021 року та на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначення застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 136200 грн, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 , з 14 квітня 2021 року необхідно рахувати його строк попереднього ув`язнення, який на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід врахувати в строк відбування покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Суд зазначає, що у випадку порушення ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків або при систематичному вчиненні правопорушень, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суду при направленні засудженого для відбування призначеного покарання необхідно буде на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення у період з 14 квітня 2021 року по 09 серпня 2021 року, оскільки строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_3 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2021 року, закінчився 09 серпня 2021 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню, суд вирішує на підставі ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, при цьому у строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно буде зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 14 квітня 2021 року по 09 серпня 2021 року включно.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2021 року на майно: кросівки білого кольору, підошву білого кольору, мобільний телефон марки «Meizu» сріблясто-білого кольору.

Речові докази:

- кросівки білого кольору, підошву білого кольору, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_3 ,

- мобільний телефон марки «Meizu» сріблясто-білого кольору після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-21/9464-ТВ від 11.05.2021 у розмірі 514,86 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1