Справа №463/2280/23
Провадження №1-кс/463/2284/23
У Х В А Л А

про накладення арешту

03 квітня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання дізнавача ВД Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 ,погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000212 від 28.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

дізнавач ВД Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000212 від 28.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Клопотання мотивує тим, що відділом дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 від 28.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.03.2023 до ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області надійшов рапорт поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП, капрала поліції Марії Добрянської в якому йдеться про те, що 27.03.2023 близько 10:56 год. в складі екіпажу «Омега-303» під час патрулювання Личаківським районом, а саме за адресою: м.Львів, вул.Кукурудзяна, 4В, було зупинено транспортний засіб марки «FORD MONDEO» з д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за порушення ПДР та під час складання адміністративних матеріалів гр. ОСОБА_5 пред?явив посвідчення водія НОМЕР_2 від 30.09.2006, яке ймовірно має ознаки підробки. Оскільки дана подія мала ознаки кримінального правопорушення, на місце події викликано СОГ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, де дізнавачем ВД ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області було проведено огляд місця події за участі понятих, в ході проведення якого експертом було виявлено та вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 від 30.09.2006. (спецпакет WAR 1114547). ІКС ІПНП №9297 від 27.03.2023

Зважаючи на те, що досудовим розслідуванням не встановлено всіх обставин події, вищевказаний речовий доказ може мати доказове значення в іншому кримінальному провадженні.

Постановою дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській областіОСОБА_3 від 28.03.2023, вилучене в ході огляду посвідчення водія визнано речовим доказом.

На даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вилучене посвідчення має значення для кримінального провадження, оскільки могло зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються, під час кримінального провадження, а тому з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, дізнавач просить клопотання задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання були повідомленні належним чином, просили таке слухати у їх відсутності.

Власник вилучених речей ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ст.16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.03.2023, підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №0000212, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою збереження майна (речових доказів) для отримання та перевірки доказів у вказаному кримінальному провадженні, під час проведення огляду вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 від 30.09.2006 видане РЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_5 .

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Згідно з вимогами ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Дізнавач просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення огляду місця події

Так, постановою дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 28.03.2023, вилучене посвідчення визнано речовими доказом у кримінальному провадженні за №0000212 від 28.03.2023.

Дослідивши матеріали клопотання, яке відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України та подане у строки встановлені ч.5 ст.171 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучені речі, а саме посвідчення водія НОМЕР_2 від 30.09.2006 видане РЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_5 , може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою недопущення їх знищення, клопотання дізнавача слід задовольнити та накласти арешт на зазначене вище майно.

Керуючись вимогами статей 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання дізнавача ВД Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 ,погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000212 від 28.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення огляду місця події 27.03.2023, за адресою АДРЕСА_1 - посвідчення водія НОМЕР_2 від 30.09.2006 видане РЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на дізнавача ВД Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1