Номер провадження № 1-кп/756/1471/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 11.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002710, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Хомутець, Миргородського району, Полтавської області, громадянки України, професійно-технічна освіта, працюючої старшим продавцем магазину «Свіже м`ясо», має на утриманні дитину, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 10.11.2022, близько 14:10 год., ОСОБА_4 , перебувала у приміщенні гіпермаркету «Епіцентр», який розташований за адресою: м. Київ, проспект С. Бандери, буд. 11-а, де в неї виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, а саме товарів, що належать ТОВ «Епіцентр К» .

Реалізуючи вказаний умисел, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному гіпермаркеті, у той же день та час, взяла із полиць та прилавків наступні товари: мішки для сміття, арт. 50707421, у кількості 1 шт., вартістю 70 грн 42 коп. (без урахування ПДВ), щітка для волосся, арт. 51322312 у кількості 1 шт., вартістю 133 грн 78 коп. (без урахування ПДВ), батарейка марки «Варта», арт. 30705090 у кількості 1 шт., вартістю 179 грн 17 коп. (без урахування ПДВ), шкарпетки махрові жіночі, арт. 51958188 у кількості 1 пара, вартістю 57 грн 50 коп. (без урахування ПДВ), шкарпетки жіночі, арт. 51702566 у кількості 1 пара, вартістю 40 грн 83 коп. (без урахування ПДВ), рукавички зимові, арт. 20806713 у кількості 1 пара, вартістю 205 грн 00 коп. (без урахування ПДВ), колготки дитячі, арт. 22194831, у кількості 1 шт., вартістю 290 грн 83 коп. (без урахування ПДВ), колготки дитячі, арт. 22194828, у кількості 1 шт., вартістю 290 грн. 83 коп. (без урахування ПДВ), лопатка для посадки, арт. 10332004 у кількості 1 шт., вартістю 114 грн 17 коп. (без урахування ПДВ), термос марки «Бейсік», арт. 522434654 у кількості 1 шт., вартістю 149 грн 17 коп. (без урахування ПДВ), світильник нічний силіконовий, арт. 30887400 у кількості 1 шт., вартістю 380 грн 00 коп. (без урахування ПДВ), батарейка марки «Варта» арт. 30705089, у кількості 1 шт., вартістю 179 грн 17 коп. (без урахування ПДВ), загальною вартістю 2090 грн 86 коп. (без урахування ГІДВ), які помістила до рюкзака який мала при собі та направилась в бік виходу із гіпермаркету тримаючи при собі вказані товари.

У подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати вказаний умисел, тримаючи при собі майно належне ТОВ «Епіцентр К» , які були поміщені в рюкзак, загальною вартістю 2090 грн. 86 коп. (без урахування ПДВ), пройшла повз лінію кас не розрахувавшись за наведені товари та направилась до виходу із гіпермаркету, проте свій умисел до кінця не довела з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівниками охорони гіпермаркету «Епіцентр».

Унаслідок учинення злочину, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_4 могла спричинити ТОВ «Епіцентр - К» () майнову шкоду на загальну суму 2090 гривень 86 коп. без урахування ПДВ.

1.2. Отже, ОСОБА_4 учинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану, який не було закінчено з причини, що не залежали від її волі.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

2.1.1. У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю, у вчиненому щиро покаялась, підтвердила обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування злочині, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, вона їх у повному обсязі підтверджує та пояснила, що 10.11.2022, близько 14:10 год. перебуваючи у приміщенні торговельного центру «Епіцентр», який розташований за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 11-а, узяла з полиць товари, які поклала у сумку, після чого, намагалась покинути приміщення. Бо учинила злочин через тяжке матеріальне становище, зокрема її дитина з бабусею перебували постійно в бомбосховищі, де було холодно та не було світла. А тому, не маючи можливості придбати, узяла теплі речі для дитини та прилади для облаштування світла. Свою поведінку засуджує, просить надати шанс виправитися, бо зрозуміла помилковість свого поступку, працевлаштувалась, займається волонтерською діяльністю, зокрема вирощує зелені насадження, які потім висаджує з іншими волонтерами.

2.1.2. Представник потерпілого в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду судового провадження був повідомлений належним чином. Між тим, сторони кримінального провадження не заперечували щодо розгляду судового провадження за відсутності представника потерпілого.

2.1.3. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченою, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватою та призначити покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, але зі звільнення від його відбуття з випробувальним строком на 1 рік відповідно до положень статей 75, 76 КК України.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачена ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченій положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченої та не знайшов підстави вважати, що вона себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану, який не було закінчено з причини, що не залежали від її волі.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю, у вчиненому кається, засудила свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченою та її щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачена просила суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні.

3.2. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття. При цьому судом не було встановлено обставин, які би обтяжували покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільна небезпечність. Вид та вартість майна, яким намагалась заволодіти обвинувачена, а саме побутові товари, на загальну суму 2090 грн 86 коп. які були потрібні її родині під час воєнного стану і на які вона не мала грошових коштів. Наслідки вчинення злочину, зокрема, що заподіяна майнова шкода фактично відшкодована шляхом повернення майна, у зв`язку з чим представник потерпілого не заявляв претензій матеріального характеру, як і не заявляв цивільний позов. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особистість обвинувачену, яка має професійно-технічну освіту, працює старшим продавцем в магазині «Свіже м`ясо», поміж цього займається суспільно корисною працею (волонтерством), має на утриманні дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено.

4.3. Ураховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості що характеризують особистість обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшує покарання відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, у суду наявні підстави для призначення покарання обвинуваченій в виді позбавлення строком на 5 років, але зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України, тобто з іспитовим строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд покладає на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також передбачені пунктами 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Тож, призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь. Бо контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, надає можливість органу пробації аналізувати інформацію з метою визначення рівня ресоціалізації (виправлення засудженого).

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченої, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченої запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченої.

5.2. Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено. Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

5.3. Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України (мішки для сміття, арт. 50707421, у кількості 1 шт., щітка для волосся, арт. 51322312 у кількості 1 шт., батарейка марки «Варта», арт. 30705090 у кількості 1 шт., шкарпетки махрові жіночі, арт. 51958188 у кількості 1 пара, шкарпетки жіночі, арт. 51702566 у кількості 1 пара, рукавички зимові, арт. 20806713 у кількості 1 пара, колготки дитячі, арт. 22194831, у кількості 1 шт., колготки дитячі, арт. 22194828, у кількості 1 шт., лопатка для посадки, арт. 10332004 у кількості 1 шт., термос марки «Бейсік», арт. 522434654 у кількості 1 шт., світильник нічний силіконовий, арт. 30887400 у кількості 1 шт., батарейка марки «Варта» арт. 30705089, у кількості 1 шт.), які передано на відповідальне зберігання ТОВ «Епіцентр К», слід залишити у володінні останнього.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пунктів 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази: мішки для сміття, арт. 50707421, у кількості 1 шт., щітка для волосся, арт. 51322312 у кількості 1 шт., батарейка марки «Варта», арт. 30705090 у кількості 1 шт., шкарпетки махрові жіночі, арт. 51958188 у кількості 1 пара, шкарпетки жіночі, арт. 51702566 у кількості 1 пара, рукавички зимові, арт. 20806713 у кількості 1 пара, колготки дитячі, арт. 22194831, у кількості 1 шт., колготки дитячі, арт. 22194828, у кількості 1 шт., лопатка для посадки, арт. 10332004 у кількості 1 шт., термос марки «Бейсік», арт. 522434654 у кількості 1 шт., світильник нічний силіконовий, арт. 30887400 у кількості 1 шт., батарейка марки «Варта» арт. 30705089, у кількості 1 шт., які передано на відповідальне зберігання ТОВ «ЕКПІЦЕНТР-К» - залишити в володінні останнього.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1