Справа№ 938/132/23
Судове провадження № 1-кп/938/51/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000013 від 07.02.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, депутатом не обирався, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України , -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 вчинив незаконну порубку дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

ОСОБА_4 26.01.2023 року близько 08.00 годин з метою вчинення незаконної порубки дерев, направився в лісовий масив Гринявського лісництва філії «Гринявське лісове господарство, який розташований в адміністративних межах села Яблуниця Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області.

Перебуваючи в лісовому масиві, в кварталі № 9, виділі № НОМЕР_1 Гринявського лісництва у захисних лісах, віднесених до лісового фонду в адміністративних межах с.Яблуниця Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 26.01.2023 року о 8.20 годин, реалізуючи свій злочинний умисел, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу, як важливого елемента навколишнього природного середовища, діючи умисно з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, без спеціального дозволу (лісорубного квитка, ордера), за допомогою власної бензопили іноземного виробництва невстановленої марки вчинив незаконну порубку лісу, а саме відділив три сироростучі дерева породи ялина загальною кубомасою 3,1 куб. м.від кореня, припинивши їх ріст.

Внаслідок незаконної порубки дерев ОСОБА_4 , відповідно до проведеної судової інженерно-екологічної експертизи від 15.02.2023 року, спричинив істотну шкоду довкіллю та державним інтересам в особі Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, якій завдано збитків на загальну суму 31259,62 гривень.

Таким чином своїми умисними діями, які виразилися в незаконній порубці дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, вказавши, що дійсно 26.01.2023 року він, не маючи спеціального дозволу, зрізав за допомогою власної бензопили у лісі три дерева породи ялина (смерека). Цивільний позов на суму 31259,62 гривень визнає повністю, просить його суворо не карати, призначивши йому покарання у виді мінімального розміру штрафу.

Від потерпілого Білоберізкої сільської ради Верховинського району до суду поступила заява про розгляд даного кримінального провадження без участі її представника, цивільний позов підримують повністю, карати обвинуваченого не суворо (а.с.45).

Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні визнав свою вину повністю, а також не заперечував щодо не допитування свідків по даній справі, не досліджування письмових доказів, зазначивши, що така його позиція є добровільною та істинною, останній розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку (а.с.50).

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість у подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, в суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів, накладення арешту на майно, судових витрат, а також дослідженням досудової доповіді, складеної працівником Верховинського РС філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області.

Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч.1 ст.246 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що в ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, загальні засади призначення покарання визначені в ст. 65 КК України, відповідно до якої покарання призначається 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить те, що він щиро розкаявся у вчиненному, активно сприяв розкриттю злочину.

Як вбачається з обвинувального акта (а.с.4), обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено

Суд також враховує особу винного ОСОБА_4 , Зокрема, вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.51), раніше не судимий ( а.с.55), на психіатричному та наркологічному обліку не знаходиться (а.с.59, 67-68), не працює, позитивно характеризується за місцем проживання, фактично проживає в с. Яблуниця Верховинського району разом із матір`ю, вітчимом, двома братами та двома сестрами (а.с.56-58).

Згідно з досудовою доповіддю Верховинського РС філії ДУ «Центр пробації в Івано-Франківській області» від 23.03.2023 року - ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства - середній, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку Верховинського РС у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним накладення на правопорушника обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації ( а.с. 38-44).

У ч. 2 ст. 4 КК України закріплено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.246 КК України ( в редакції закону, що діяв на час вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, тобто станом на 26.01.2023 року) незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду карається штрафом від тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Впродовж періоду з часу вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину та по час ухвалення судом вироку щодо нього не набирав чинності закон про кримінальну відповідальність, яким скасовувалася б кримінальна протиправність діяння, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, пом`якшувалася б кримінальна відповідальність за вчинення цього злочину або іншим чином поліпшувалося становище обвинуваченого.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до переконання щодо можливості призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення в межах санкції ч.1 ст. 246 КК України, обравши одне з альтернативних покарань, передбачених у санкції цієї статті КК України.

Також суд враховує положення ч.2 ст. 65 КК України, згідно з яким більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Враховуючи, що в судовому засіданні обвинувачений просив призначити йому покарання у виді мінімального розміру штрафу, що становить 17 тисяч гривень, вказавши, що він розуміє, що, крім штрафу, повинен також сплатити судові витрати за проведення експертизи та відшкодувати шкоду, завдану злочином, то суд погоджується з цим.

Прокурором в інтересах держави Білоберізької сільської ради заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину в сумі 31259,62 гривень. Згідно зі ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У ч.1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд, дослідивши заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню в повному розмірі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Відповідно до ст. 374 КПК України суд у вироку вирішує щодо стягнення судових витрат, долю речових доказів.

Витрати на проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні становлять 5735,52 гривень (а.с. 5, 62), а саме за судову інженерно-екологічну експертизу (висновок експерта №241/23-28 ).

Дану суму слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави, оскільки відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Постановою від 20.02.2023 року (а.с.63,64) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000013 від 07.02.2023 року бензопилу іноземного виробництва помаранчевого кольору, яку передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області.

Ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 22.02.2023 року накладено арешт на майно, а саме на бензопилу іноземного виробництва помаранчевого кольору, яка добровільно видана ОСОБА_4 шляхом заборони користуватися, відчужувати чи в будь-який інший спосіб розпоряджатися зазначеним майном (а.с. 65-66).

У ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що майно, яке було використане як знаряддя вчинення злочину конфіскується, тому належна ОСОБА_4 , бензопила помаранчевого кольору, яка є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, підлягають конфіскації.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд зобов`язаний вирішити питання про скасування арешту майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов прокурора Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області в інтересах Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області шкоду, заподіяну вчиненням кримінального правопорушення, в розмірі 31259,62 гривень (тридцять одна тисяча двісті п`ятдесят дев`ять гривень 62 копійки).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 5735,52 гривень ( п`ять тисяч сімсот тридцять п`ять гривень 52 копійки).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 22.02.2023 року на майно, а саме на бензопилу іноземного виробництва помаранчевого кольору, яка добровільно видана ОСОБА_4 .

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :

-бензопилу іноземного виробництва помаранчевого кольору конфіскувати.

На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до вимог ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Наталія ЧЕКАН