Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
09.02.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового провадження : прокурора ОСОБА_5 та
захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/620/22, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Розтока Іршавського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого.
Цією ухвалою відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 13 січня 2023 року включно.
Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 992 400 (дев`ятсот дев`яносто дві тисячі чотириста) гривень.
У разів несення застави, на підставі ст. 194 КПК України, строком на два місяці, на підозрюваного ОСОБА_6 покладено такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та/або роботи; не відлучатися із зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В апеляційній захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що покладені на підозрюваного ОСОБА_6 , відповідно до ухвали слідчого судді від 14.10.2022 обов`язки підозрюваним дотримані. Стверджує, що до моменту обрання 14.10.2022 щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу такого свідка як ОСОБА_12 орган досудового розслідування не допитував, а отже заборони на спілкування ОСОБА_6 з такою особою не було, що також підтверджується і тим, що відповідно до змісту повідомленої підозри від 13.10.2022 відсутні будь-які посилання на обставини, при яких ОСОБА_10 був свідком у цьому кримінальному провадженні. Також зазначає, що в обґрунтування необхідності зміни підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу прокурором надано лише витяг з ЄРДР, однак інших матеріалів, якими обґрунтовується необхідність зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу стороні захисту не надано. Крім того, посилається на те, що слідчим суддею залишено поза увагою те, що прокурором не наведено жодних доказів, які б свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а сама лише тяжкість кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення особи від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою. Вказує і на те, що слідчий суддя, не беручи до уваги обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, а також інші дані про особу підозрюваного, визначив розмір застави, який є завідомо непомірним для ОСОБА_6 , при цьому, не навівши жодних обставин, які б свідчили про наявність виключного випадку, який надає правові підстави для визначення застави понад 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також звертає увагу на те, що ОСОБА_6 з 19.10.2022 відсторонений від займаної посади і 05.12.2022 такий захід забезпечення кримінального провадження продовжено до 13.01.2023, що свідчить про те, що ОСОБА_6 тривалий час позбавлений можливості на отримання будь-якого прибутку, що в свою чергу унеможливлює внесення застави в розмірі 400 прожиткових мінімумів доходів громадян. Просить ухвалу слідчого скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про звернення застави у дохід держави та застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , належним чином повідомленого про розгляд справи, неявка якого, з огляду на положення ст. 405 цього Кодексу, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що: у розгляді судового провадження бере участь захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , який просив розглянути судове провадження за відсутності підозрюваного, апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки ОСОБА_6 на розгляд апеляційної скарги; заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду не надходило.
Так, правові засади застосування запобіжних заходів регламентовано главою 18 КПК "Запобіжні заходи, затримання особи" (статті 176-213 КПК). Термін "застосування запобіжного заходу" охоплює не тільки його обрання, але й зміну на інший запобіжний захід. Такий висновок узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанови від 18.12.2018 у справі № 628/969/18 та від 28.03.2019 у справі № 286/1695/18).
Порядок зміни запобіжних заходів врегульовано статтями 200, 201 КПК України. Поряд з цим щодо окремих видів запобіжних заходів закон передбачає спеціальні умови для їх зміни. Так, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений порушив покладені на нього ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки, вирішується питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу (частини 8 та 10 статті 182 КПК).
При порушенні умов такого запобіжного заходу як застава процедура його застосування включає також застосування заходів кримінально-процесуальної відповідальності. Так, у разі порушення умов застави - вона звертається в дохід держави (частина 8 статті 182 КПК).
Питання про звернення застави в дохід держави вирішується судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу (частина 9 статті 182 КПК).
З наведеного вище, слідує, що звернення застави в дохід держави є невід`ємною складовою зміни запобіжного заходу в вигляді застави, яка передбачена частинами 8 та 10 статті 182 КПК, та охоплюється поняттям "застосування запобіжного заходу" у вигляді застави.
Як вірно встановлено слідчим суддею: органом досудового розслідування доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України кримінального правопорушення, із чим погодився і апеляційний суд, залишивши ухвалою від 09.11.2022 без зміни ухвалу слідчого судді від 14.10.2022; визначену відповідно до вказаних судових рішень заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240 грн було внесено заставодавцем ОСОБА_8 за підозрюваного ОСОБА_6 , що підтверджується листом Територіального управління ДСА в Закарпатській області від 14.10.2022 № 1082.
Порядок, умови застосування застави та наслідки їх невиконання визначені статтею 182 КПК, що дає підстави заставодавцю передбачати (спрогнозувати) можливі ризики та прийняти рішення щодо внесення застави. Внесення за підозрюваного застави іншою особою (заставодавцем) є її добровільним рішенням і свідомими цілеспрямованими діями та згодою нести майнову відповідальність в межах розміру застави за негативну (протиправну) процесуальну поведінку підозрюваного.
Матеріалами кримінального провадження також встановлено, що 14.10.2022 заставодавцю ОСОБА_8 та підозрюваному ОСОБА_6 були роз`яснені зміст ст. ст. 182, 194 КПК України, у тому числі і встановлені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки та наслідки їх невиконання, що підтверджується відповідними протоколами та роз`ясненнями (а. с. п. 39, 40).
Разом із тим, як вірно встановлено слідчим суддею, у період дії обов`язку ОСОБА_6 «утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні», підозрюваний ОСОБА_6 17 жовтня 2022 року зателефонував ОСОБА_10 та запропонував зустрітися, і під час зустрічі на території супермаркету «Барва» в м. Іршава Закарпатської області, у ході розмови ОСОБА_6 запитав ОСОБА_10 чи можна задніми числами оформити від ОСОБА_10 як приватного підприємця довіреність чи інші документи, які б надавали ОСОБА_6 право на отримання грошових коштів від працівників фірми в інтересах приватного підприємця ОСОБА_10 , на що останній відмовився, що підтверджуються протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.11.2022 (а. с. п. 48-51). Вказане свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_6 під час зустрічі зі свідком просив посприяти йому у вчиненні певних дій, з наміром створити собі хибне алібі, ввести в оману орган досудового розслідування та суд задля уникнення кримінальної відповідальності та перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні
Тому, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що органом досудового розслідування доведено факт свідомого порушення ОСОБА_6 обов`язку, визначеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.10.2022, щодо утримання від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні, намагаючись створити собі хибне алібі, ввести в оману орган досудового розслідування та суд задля уникнення від кримінальної відповідальності та перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги про те, що покладені на підозрюваного ОСОБА_6 , відповідно до ухвали слідчого судді від 14.10.2022 обов`язки дотримані, - апеляційний суд відхиляє як такі, що спростовуються наведеним вище.
Із цих підстав, як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про свідоме порушення ОСОБА_6 обов`язку, визначеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.10.2022, щодо утримання від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні, намагаючись створити собі хибне алібі, ввести в оману орган досудового розслідування та суд задля уникнення від кримінальної відповідальності та перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, - апеляційний суд не бере до уваги та відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що до моменту обрання 14.10.2022 щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу такого свідка як ОСОБА_12 орган досудового розслідування не допитував, а отже заборони на спілкування ОСОБА_6 з такою особою не було, що також підтверджується і тим, що відповідно до змісту повідомленої підозри від 13.10.2022 відсутні будь-які посилання на обставини, при яких ОСОБА_10 був свідком у цьому кримінальному провадженні.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу в вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини 7 статті 194 КПК (частина 10 статті 182 КПК).
Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків (переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконний вплив на учасників кримінального провадження).
Погоджуючись із цим висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обгрунтовано взяв до уваги: тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі доведення його вини (позбавлення волі на строк від 5 до 10 років із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, при цьому відповідно до примітки до статті 45 КК України цей злочин є корупційним, тому не передбачає звільнення від призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України); факт введення на території України воєнного стану та факт порушення підозрюваним ОСОБА_6 умов запобіжного заходу у вигляді застави, а саме обов`язку щодо утримання від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; відомості про особу підозрюваного (раніше не судимий, одружений, має на утримані сина ОСОБА_11 , має дохід 18 тис. грн. на місяць і, як повідомив слідчому судді, збереження у межах 50 000 грн, працює на посаді тимчасово виконуючого обов`язки директора філії «Королівський спеціалізований кар`єр» Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» лише з 18.07.2022, тобто невеликий проміжок часу).
Вищенаведені обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать про можливість позапроцесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , у зв`язку з чим обґрунтованим є і висновок слідчого судді про неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Тому, взявши до уваги положення ст. ст. 182, 183 КПК України та давши належну оцінку тому факту, що допущене підозрюваним порушення не мало тяжких наслідків для досудового розслідування, оскільки свідок відмовився від пропозиції підозрюваного та звернувся до слідчого задля надання показів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків та запобігання передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, необхідно визначити заставу, яка у десять разів перевищує ту, яку було визначено раніше, а саме 400 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 992 400 грн.
При цьому, апеляційний суд вважає, що оскільки умови, передбачені частиною 10 статті 182 КПК, пов`язані з порушенням умов застави, то встановлений раніше слідчим суддею розмір застави не здатен забезпечити в повній мірі належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , у зв`язку з чим, обрання іншого запобіжного заходу в порядку частини 10 статті 182 КПК можливе лише в напрямку посилення запобіжного заходу.
Із урахуванням наведеного вище, висновок слідчого судді про те, що для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків та запобігання передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, необхідно визначити заставу, яка у десять разів перевищує ту, яку було визначено раніше, а саме 400 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 992 400 грн, - апеляційний суд вважає законним і обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги про те, що в обґрунтування необхідності зміни підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу прокурором надано лише витяг з ЄРДР, однак інших матеріалів, якими обґрунтовується необхідність зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу стороні захисту не надано, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеним вище, а відповідно і не заслуговують на увагу.
Із цих підстав, як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків слідчого судді про наявність передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею залишено поза увагою те, що прокурором не наведено жодних доказів, які б свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а сама лише тяжкість кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення особи від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Доводи апеляційної скарги про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_6 , при цьому, слідчий суддя не навів жодних обставин, які б свідчили про наявність виключного випадку, який надає правові підстави для визначення застави понад 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, - апеляційний суд відхиляє.
При цьому, колегія суддів вважає, що тяжкість та обставини кримінального правопорушення, характер та спосіб його вчинення, негативні наслідки для суспільства від кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також факт порушення підозрюваним ОСОБА_6 умов раніше застосованого запобіжного заходу, призводять до висновку про те, що має місце виключний випадок і застава в межах, визначених ч. 5 ст. 182 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .
Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність визначення застави, яка у десять разів перевищує ту, яку було визначено раніше, а саме 400 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 992 400 грн, так як існують ризики невиконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.
Визначений слідчим суддею розмір застави, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, є необхідним і буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі й про майновий стан підозрюваного ОСОБА_6 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 апеляційним судом не встановлено.
Також, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке може бути призначено за його вчинення, обставини його скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваного, у тоу числі і його поведінку під час дії раніше обраного щодо нього запобіжного заходу, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.
Разом із тим, при оцінці доводів апеляційної скарги про те, що визначений розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 , апеляційний суд бере до уваги і те, що застава внесена і підозрюваний ОСОБА_6 перебуває під дією запобіжного заходу у вигляді застави.
А тому, як безпідставні і такі, що не впливають на висновки слідчого судді при встановленні щодо підозрюваного ОСОБА_6 розміру застави та, відповідно, не дають підстав для зменшення такого розміру застави, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 з 19.10.2022 відсторонений від займаної посади і 05.12.2022 такий захід забезпечення кримінального провадження продовжено до 13.01.2023, що свідчить про те, що ОСОБА_6 тривалий час позбавлений можливості на отримання будь-якого прибутку, що в свою чергу унеможливлює внесення застави в розмірі 400 прожиткових мінімумів доходів громадян.
Строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення стороною захисту не вказується і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не посилалась; що на момент розгляду апеляційної скарги строк дії оскаржуваної ухвали слідчого судді сплив.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: