Справа № 331/3420/21
Провадження № 1-і/331/38/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя у режимі відеоконференцзвязку у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000272 від 18.04.2021 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апатіти, Мурманської області, РФ, громадянина РФ, освіта вища, має на утриманні малолітню доньку, офіційно не працевлаштований, проживає АДРЕСА_1 , раніше засуджений за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
ВСТАНОВИВ:
До провадження судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України перебуває у провадження судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 .
Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу спливає, процесуальний закон містить імперативну вимогу щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щонайменше кожні 60 днів, а суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 знаходиться на лікарняному, прокурор звернувся із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ..
У судовому засіданні прокурор, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які встановлені під час досудового розслідування, та взяті до уваги при обранні запобіжного заходу під час судового розгляду продовжують існувати, свідки, та один із потерпілих в судовому засіданні не допитані, обвинувачений не має соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації за межами м. Запоріжжя раніше судимий, у зв`язку із чим більш м`який запобіжний засіб не зможе гарантувати запобіганню ризиків, передбачених ч. 1 п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України. Просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений та його захисник проти заявленого прокурором клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також захисник обвинуваченого у судовому засіданні вказала на те, що ризики, про які зазначено у клопотанні, не обґрунтовані стороною обвинувачення. Також звернула увагу суду на той факт, що ОСОБА_4 уже тривалий час перебуває під вартою, судом вже допитані потерпілі, впливати на свідків та приховуватись від суду та органів досудового розслідування не має намірів, ОСОБА_4 має неповнолітню дитину, сім`ю, має неофіційний заробіток. Також захисник разом із обвинуваченим просили зменшити суму застави.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що в провадженні судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження №331/3420/21, провадження №1-кп/331/163/2022, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000229 від 04.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2022 року у запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 продовжений через існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України строком до 27 листопада 2022 року включно.
При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ст.315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які встановлені під час обрання запобіжного заходу та про які зазначено стороною обвинувачення, із ступеня тяжкості злочину та особи обвинуваченого, а також приймає до уваги те, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під варту, на теперішній час не відпали.
Також суд враховує відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, є особою раніше судимою, не працевлаштований, не одружений, має неповнолітню дитину 2013 року народження, має місце реєстрації за межами м. Запоріжжя, його стан здоров`я дозволяє його утримання в слідчому ізоляторі.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду, суд бере до уваги тяжкість інкримінованого йому правопорушення за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, що може спонукати обвинуваченого переховуватись від суду. .
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України також знайшов своє підтвердження, оскільки розгляд даного провадження ще триває, свідки обвинувачення перед судом не допитані, незаконних вплив на свідків шляхом залякування та вмовлянь, може вплинути на встановлення обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню.
Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення суд також оцінює як високий, оскільки обвинувачений був засуджений за вчинення аналогічних корисливих злочинів, що може свідчити про стійку протиправну поведінку , а тому про високий ступінь рищику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, зважаючи на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його характер та тяжкість, можливу міру покарання, яка може бути йому призначена у разі визнання винуватим, а також характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що є об`єктивні підстави вважати, що до теперішнього часу продовжують існувати ризики, встановлені у даному провадженні.
На недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою вказує те, що обвинувачений не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, адже документів підтверджуючі його слова суду стороною захисту не надано, має місце реєстрації за межами м. Запоріжжя та Запорізької області, що підтверджує наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що в разі звільнення обвинуваченого з-під варти він може перешкоджати завершенню розгляду кримінального провадження, ухилятися від участі у судових засіданнях, крім того, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також враховуючи вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає, що підстави для застосування запобіжного заходу з тримання під вартою не відпали, альтернативні більш м`які запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою та її продовження.
Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 щодо зменшення ризиків, визначених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку із розглядом справи судом та допитом потерпілих не підтверджені.
Наявність неповнолітньої дитини та неофіційного заробітку, на які посилався захисник, не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Ці обставини не здатні у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Розглядаючи клопотання обвинуваченого про зменшення розміру застави, як альтернативи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд керується наступними загальними засадами.
Гарантії, передбачені частиною 3 статті 5 Конвенції, покликані в першу чергу забезпечити не відшкодування шкоди, а, зокрема, явку обвинуваченого на слухання. Тому розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь вірогідності того, що перспектива втрати застави або вжиття заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі» («Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta), § 70; «Мангурас проти Іспанії [ВП]» (Mangouras v. Spain [GC]), § 78; «Ноймайстер проти Австрії» (Neumeister v. Austria), § 14)
Той факт, що затриманий залишається під вартою після прийняття рішення про можливість звільнення під заставу, свідчить про те, що національні суди не виявили необхідної ретельності при встановленні належного розміру застави («Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta), § 73; «Колакович проти Мальти» (Kolakovic v. Malta), § 72).
Зважаючи на те, що застава, яка альтернативний запобіжний захід була застосована до ОСОБА_4 уже тривалий час, однак він продовжує перебувати під вартою у зв`язку із неможливістю її внесення, суд вважає за необхідне зменшити її розмір.
З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню із зменшенням розміру застави як альтернативи застосованого запобіжного заходу.
Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 177, 178, 181, 183, 331, 371, 372, КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково .
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 19 січня 2023 року включно.
Встановити заставу 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає 86 835,00 (вісімдесят шість тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава за ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
-повідомити письмово прокурора та суд про засоби зв`язку (номер телефону);
-з`являтися до прокурора, суду за першим викликом у встановлений час;
-повідомляти письмово протягом 24 годин прокурора та суд про зміну свого місця проживання, зміну засобів зв`язку;
-утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні
-за наявності здати на зберігання до відповідних органів документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Строк дії ухвали встановити до 19 січня 2023 року включно.
Копію ухвали направити до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.
Повний текст ухвали оголошений 23 листопада 2022 року о 12 год. 45 хв.
Суддя: ОСОБА_1