Справа № 953/6086/22
УХВАЛА
"03" листопада 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів - - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
секретар судового засідання ОСОБА_10 ,
В С Т А Н О В И ВА :
В підготовчому судовому засіданні сторона захисту вважала, що зазначений обвинувальний акт має бути направлений на розгляд до Глобинського районного суду Полтавської області, якому розпорядженням Голови Верховного Суду визначена підсудність Чугуївського міського суду Харківської області.
Прокурор пояснив, що даний обвинувальний акт скеровано до Київського районного суду м.Харкова за місцем розташування органу, який закінчив досудове розслідування.
Потерпілі та законний представник неповнолітнього потерпілого вважали, що справа має розглядатись Київським районним судом м.Харкова, оскільки вони проживають в Харківській області недалеко від міста Харкова, виїзд до Полтавської області є для них проблематичним, при цьому потерпілий ОСОБА_11 зазначив, що не може залишити територію Харківської області, оскільки є працівником ДСНС.
Відповідно до положень ч.9 ст.615 КПК України в редакції Закону України № 2462-ІХ, який набрав чинності 25.08.2022, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
Підсудність судових справ Чугуївського міського суду Харківської області Розпорядженням Голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/)/(-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» з підстав неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено Глобинський районний суд Полтавської області, отже Чугуївський міський суд Харківської області не може здійснювати правосуддя з об`єктивних причин.
На підставі викладеного суд вважає відсутніми підстави для направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності за Глобинським районним судом Полтавської області.
Обвинувальний акт відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України.
Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України судом не встановлено.
Відповідно до ч. 3 ст. 31 та ч.10 ст.615 КПК України кримінальне провадження здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 27 КПК України, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини у випадках розгляду справи про злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.
Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового провадження, які просили здійснювати кримінальне провадження у закритому судовому засіданні, враховуючи ту обставину, що розглядається справа про злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, вважає необхідним здійснювати кримінальне провадження у закритому судовому засіданні.
Прокурором у підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 з триманням останнього в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.
В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що обвинуваченому інкримінується в тому числі вчинення особливо тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 3 ст. 15 ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні дітей, що свідчить про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та можливість останнього змінити своє місце проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зважаючи на тяжкість покарання та вказані вище обставини, у разі відсутності запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_9 може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурор обґрунтовує можливістю обвинуваченого незаконно впливати на малолітнього потерпілого та свідків, яким відомі обставини вчинення злочинів та інше, з метою спонукання давати неправдиві показання, чим перешкоджатиме встановленню всіх обставин кримінального правопорушення. Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлено тим, що всі кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_9 , носять сексуальний характер та вчинялися стосовно малолітньої дитини протягом тривалого часу непомітно для батьків. Обвинуваченому відомі місця проживання інших дітей та їх батьків, з якими він тривалий час спілкувався, та які не обізнані про його злочинну діяльність, а тому є підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти дії сексуального характеру відносно малолітніх осіб, що свідчить про його небезпеку та може загрожувати статевій свободі та статевій недоторканості інших осіб.
Сторона обвинувачення вважає, що зазначені обставини є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам.
Одночасно прокурор просить визначити ОСОБА_9 заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник у підготовчому судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на необґрунтованість та недоведеність зазначених прокурором в клопотанні ризиків.
Потерпілі та законний представник неповнолітнього потерпілого підтримали клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого суд виходить з наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 11 липня 2022 року відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744300 гривень.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 07 вересня 2022 відносно ОСОБА_9 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 08 жовтня 2022 року з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744300 гривень.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 04 жовтня 2022 відносно ОСОБА_9 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 08 листопада 2022 року з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744300 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 08 листопада 2022 року.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Під час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова встановив наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, на які у тому числі посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує його особистість, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні протягом тривалого ряду кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, які були вчинені ним в різних містах України. Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим за ч.6 ст.152 та ч.6 ст.153 КК України позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, а також ту обставину, що обвинувачений не одружений, не працює, судом не встановлено наявність непрацездатних осіб на утриманні, тобто обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків на території України та зв`язків з державою, суд погоджується з доводами прокурора, що ризик можливості переховування від суду продовжує існувати.
Враховуючи ту обставину, що судовий розгляд по даному кримінальному провадженні не розпочатий, потерпілі, серед яких є малолітня особа, та свідки не допитані, суд погоджується, що ризик можливості незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні продовжує існувати.
Разом з тим, суд вважає недоведеним прокурором існування ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.
Наявність зазначених ризиків, які за час тримання обвинуваченого під вартою не зменшились та не втратили своєї актуальності, у їх сукупності виправдовує тримання останнього під вартою та свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
За вказаних підстав, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 з визначенням відповідно до положень п.3 ч.5 ст.182 КПК України застави у розмірі, визначеному слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 744300 (сімсот сорок чотири тисячі триста) гривень, та покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 196, 197, 314, 315 КПК україни, колегія суддів
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 6 ст. 153, ч. 3 ст. 15 ч. 6 ст. 152, ч. 1 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України, у закритому судовому засіданні на 05 грудня 2022 року на 14 годину 00 хвилин.
В судове засідання викликати учасників судового провадження.
Клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 6 ст. 153, ч. 3 ст. 15 ч. 6 ст. 152, ч. 1 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів до 01 січня 2023 року.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_9 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні, 5) здати на зберігання до територіальних органів Держаної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон на своє ім`я.
Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановити до 01 січня 2023 року.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Повний текст ухвали складений та оголошений 07 листопада 2022 року.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3