УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2022 Справа №607/15799/22

Провадження 1кс/607/5007/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000219 від 19 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 Кримінального кодексу України (далі КК України),
В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_3 із клопотанням, в якому просив скасувати накладений ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року № 607/20295/21 арешт у вигляді позбавлення права користування земельною ділянкою в частині проведення будівельних робіт, який накладено на земельну ділянку за кадастровим номером :02:021:0025, площею 0,039 га, за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання представник заявника вказав на те, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000219 від 19 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України, за фактом умисного незаконного знищення, руйнування або пошкодження об`єктів культурної спадщини чи їх частини.
08 листопада 2021 року в рамках вказаного вище кримінального провадження, прокурор Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду із клопотанням про накладення арешту на майно земельну ділянку за кадастровим номером :02:021:0025, площею 0,039 га за адресою АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_3 з позбавленням права користуватися земельною ділянкою в частині здійснення будьяких будівельних робіт. Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_6 від 11 листопада 2021 року у задоволенні вказаного клопотання прокурора про накладення арешту на майно було відмовлено повністю. Однак 29 листопада 2021 року Тернопільським апеляційним судом прийнято ухвалу, згідно якої апеляційну скаргу прокурора Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 задоволено, вказану вище ухвалу слідчого судді скасовано та накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :02:021:0025, площею 0,039 га за адресою АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_3 шляхом заборони проведення будівельних робіт.
Як стало відомо ОСОБА_3 кримінальне провадження № 0000219 від 19 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України, закрито у зв`язку відсутністю складу злочину, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 20 жовтня 2022 року. З урахуванням вказаного, а також з метою захисту прав володільця майна ОСОБА_3 заявник вважає, що накладений ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року (№ 607/20295/21) арешт у вигляді позбавлення права користування земельною ділянкою в частині проведення будівельних робіт, який накладено на земельну ділянку за кадастровим номером :02:021:0025, площею 0,039 га, за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_3 слід скасувати повністю.
У судовому засіданні представник заявника, адвокат ОСОБА_4 просив клопотання задоволити з підстав, у ньому наведених.
Прокурор Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, вказавши, що постанова слідчого, якою кримінальне провадження було закрито, скасована через необґрунтованість та незаконність.
Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Так, вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Отже, в умовах реалізації учасниками кримінального провадження конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею мають бути встановлені фактичні дані для висновку про відсутність у провадженні обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали арешт її майна.
Як зазначалося вище, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 176983476 від 09 серпня 2019 року, земельна ділянка із кадастровим номером :02:021:0025, площею 0,039 га, за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у власності ОСОБА_3 .
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду № 607/20295/21 від 29 листопада 2021 року накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:021:0025, площею 0,039 га за адресою АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_3 шляхом заборони проведення будівельних робіт.
09 лютого 2022 року старшим слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 призначено у кримінальному провадженні судову історикоархеологічну експертизу, яку доручено експертам відділеннябюро м. Київ Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України.
13 червня 2022 року на адресу слідчого управління ГУНП в Тернопільській області надійшов лист відділеннябюро м. Київ Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у якому повідомлено, що проведення експертизи доручено судовому експерту ОСОБА_8 , який на даний час виконує службові обов`язки у лавах ЗСУ та приступити до виконання експертизи зможе лише після демобілізації.
У відповідь на даний лист старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 просила залишити експертизу без виконання та повернути матеріали кримінального провадження.
03 серпня 2022 року слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 призначено у кримінальному провадженні наукову археологічну експертизу, яку доручено працівникам Державного підприємства «Науководослідний центр «Охоронна археологічна служба України» Інституту археології НАН України.
03 жовтня 2022 року на адресу слідчого управління ГУНП в Тернопільській області надійшов лист Державного підприємства «Науководослідний центр «Охоронна археологічна служба України» Інституту археології НАН України № 206181 від 20 вересня 2022 року, яким повідомлено, що у зв`язку із відсутністю в штаті підприємства атестованих експертів, які проводять історикоархеологічні експертизи, постанова від 03 серпня 2022 року залишена без виконання.
Відтак, постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 20 жовтня 2022 року кримінальне провадження № 0000219 від 19 серпня 2021 року закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.
Водночас, 08 листопада 2022 року прокурор Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 скасував вищевказану постанову, оскільки досудове розслідування проведено не повно, без з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню.
Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, обов`язок з доведення відсутності подальшої потреби застосування арешту майна покладається саме на особу, яка просить скасувати такий арешт.
У судовому засіданні прокурор заперечив щодо скасування арешту, оскільки постанова слідчого, якою кримінальне провадження було закрито, скасована через необґрунтованість та незаконність, а відтак досудове розслідування продовжується та наявна необхідність у збереженні арешту земельної ділянки шляхом обмеження власника у його праві користування через заборону проведення будівельних робіт.
Проаналізувавши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження на даний час триває, майно, про зняття арешту з якого, клопоче заявник, визнане речовим доказом, в рамках кримінального провадження проводяться необхідні експертизи з даним майном, а тому клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, який накладено на земельну ділянку за кадастровим номером :02:021:0025, площею 0,039 га, за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_3 шляхом заборони проведення будівельних робіт є передчасним.
Таким чином, обставин, передбачених ч. 1 ст. 174 КПК України, які б вказували на необхідність скасування арешту майна, про яке йдеться, судом не встановлено.
За наведених підстав не підлягає задоволенню клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000219 від 19 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000219 від 19 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 Кримінального кодексу України відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено та проголошено 15 листопада 2022 року о 08 год. 50 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1