Справа № 145/1081/22
Провадження №1-кп/145/188/2022
ВИРОК

Іменем України

"26" січня 2023 р. смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000075 від 10.06.2022р. по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого, востаннє вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 03.03.2017 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 ч.1 ст.70, ч.5 ст.72 КК України до 4 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 04.06.2022 року, в проміжок часу з 22:00 по 23:00 год., перебуваючи по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , маючи на меті відвідати свого знайомого ОСОБА_6 .

Після чого, не заставши останнього вдома, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_4 , розуміючи, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, строк дії якого Указом Президента України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, переслідуючи мету незаконного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вхідних дверей підсобного приміщення, що знаходиться на території домогосподарства, розташованого за адресою, АДРЕСА_2 та, всупереч волі власників, за відсутності визначених законом підстав, через незачинені вхідні двері, проник всередину зазначеного підсобного приміщення, де реалізовуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, таємно, умисно, повторно, з підвіконня цього ж приміщення, здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A01Core" моделі SM-A013F/DS, чорного кольору, що належить ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №4687/22-21 від 22.07.2022 ринкова вартість наданого на дослідження телефону мобільного зв`язку торгової марки «Samsung Galaxy A01Core" моделі "SM-A013F/DS Black», при умові робочого стану та збереженні всіх функцій, станом на 04.06.2022, складала 1934,00 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 , через незачинені вхідні двері підсобного приміщення, що знаходиться на території домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , разом із викраденим мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A01Core" моделі SM-A013F/DS чорного кольору, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_6 , матеріального збитку на суму 1934, 00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та підтвердив викладене в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд не позбавляти його волі, оскільки усвідомив про наслідки скоєного, а також те, що на утриманні має малолітню доньку та здійснює догляд за хворою матір`ю.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні 16.11.2022 року також підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. В подальшому, надав суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд у його відсутності та вказав, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання, то просив суд суворо його не карти та не позбавляти волі.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст.349 КПК України показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд, при дослідженні доказів, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , поясненнями потерпілого ОСОБА_6 та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого і процесуальних документів щодо викраденого майна та проведених експертиз.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням до сховища, вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».

Загальні засади призначення покарання, визначені ст.65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Отже, призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на замісній підтримувальній терапії в Вінницькому обласному наркологічному диспансері "Соціотерапія" з діагнозом розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів (синдром залежності ІІ ст.), активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся, має на утриманні одну неповнолітню дитину та здійснює догляд за матір`ю ОСОБА_8 , взявши до уваги думку прокурора та потерпілого, який просив суд суворо не карати обвинуваченого та не має до нього будь-яких матеріальних претензій, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, звільнивши ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395, 532 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України засудженого звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо ОСОБА_4 протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 377 (триста сімдесят сім) гривень 54 копійки.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 05.07.2022 року на тимчасово вилучене майно - скасувати.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Samsung Gаlaxy A01 Core» моделі SM-A013F/DS, чорного кольору, ІМЕІ № НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 та зберігається у Відділенні поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений сторонами виключно з підстав, передбачених ч.2 ст.394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_9